ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" липня 2014 р.
Справа № 918/895/14

Суддя Гудзенко Я.О., розглянувши
справу за позовом Заступника прокурора
м. Рівне в інтересах держави в особі
Управління житлово-комунального
господарства Рівненської міської ради
Рівненської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
73 926, 15 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Отрода Л. М. (дов. № 200-08 від
12.02.2014 р.)

Від відповідача: не з'явився;

Від прокуратури: Грицак Ю.М. (посв. № 024979
від 20.03.2014р. )

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Рівне в
інтересах держави в особі Управління
житлово-комунального господарства
Рівненської міської ради Рівненської
області звернувся в господарський суд
Рівненської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 103 926 грн. 15 коп.
заборгованості за договорами № 297/2013
від 18.04.2013 р. та № 297/2014 від 10.01.2014 р.

Ухвалою господарського суду від 16
червня 2014 року позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 918/895/14, розгляд якої
призначено на 25.06.14 р.

24 червня 2014 року від Відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку із участю
представника фізичної особи -
підприємця в іншому судовому
засіданні.

24 червня 2014 року від Позивача
надійшли витребувані ухвалою від 16.01.2014
року документи.

В судовому засіданні 25.06.14 р.
Позивач зазначив про часткову сплату
Відповідачем заборгованості.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився.

Ухвалою господарського суду від 25
червня 2014 року розгляд справи
відкладено в судовому засіданні на 8
липня 2014 року.

8 липня 2014 року від Управління
житлово-комунального господарства
Виконавчого комітету Рівненської
міської ради надійшло клопотання про
зменшення розміру позовних вимог, в
якому Позивач зазначає про зменшення
розміру позовних вимог у зв"язку із
сплатою Відповідачем 12.06.2014 р. (платіж
було виконано банківською установою
13.06.2014 р.) - 30 000, 00 грн. до подання
позовної заяви. Зазначена обставина
підтверджується доданою до клопотання
банківською випискою від 16.06.2014р. та
платіжним доручення № 13601.

Судом було прийнято подане
клопотання та позовні вимоги
розглядалися з урахуванням поданої
заяви в сумі 73 926, 15 грн.

В поданому клопотанні Позивач
також зазначає про припинення
провадження у справі у зв'язку із
сплатою Відповідачем 26.06.2014 р. - 70 000, 00
грн. та 03.07.2014 р. - 3 926, 15 грн.
Судом було прийнято та задоволено
подане клопотання.

Відповідач в судовому засіданні 8
липня 2014 підтвердив сплату боргу у
вищезазначених розмірах, Позивач
підтримав подане клопотання та
наполягав на його задоволенні.

8 липня 2014 року від Відповідача
надійшли письмові заперечення проти
позову в яких Відповідач зазначає, що
Позивачем порушено вимоги об'єднання
позовних вимог, а також посилається на
те, що матеріали справи не містять
доказів виконання Позивачем вимог п. 3.3.
Договору №297/2014 від 10.01.2014 року щодо
складання і передачі рахунків на
оплату. При цьому, Відповідач
посилається на положення п. 3.6
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду україни "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. №
18, що регулюють підстави залишення
позову без розгляду внаслідок
недодержання вимог щодо об'єднання
позовних вимог та в позові просить
відмовити.

Суд не приймає подані
запереченні, оскільки їх було подано
після розгляду справи. Крім того, суд
вказує про те, що умови договорів щодо
здійснення відповідачем оплати за
користування місцями для розміщення
спеціальних конструкцій не ставлять в
залежність позивача від надсилання
рахунків. Виходячи з матеріалів справи
та умов договорів суд дійшов висновку
про те, що позивач правомірно звернувся
до суду із позовом у зв'язку із
порушенням відповідачем його права на
отримання оплати за договорами до
подання позову.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За приписами п. 4.4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26 грудня 2012 року
№ 18 господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст.
80 ГПК України), зокрема, у випадку
припинення існування предмета спору
(наприклад, сплата суми боргу, знищення
спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про задоволення заяви
Управління житлово-комунального
господарства Виконавчого комітету
Рівненської міської ради та припинення
провадження у справі на підставі п. 1-1 ч.
1 ст. 80 ГПК України.

Представнику відповідача роз'яснені
наслідки передбачені ч. 2 ст. 80 ГПК
України.

Частиною 3 ст. 80 ГПК України визначено,
що про припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій, зокрема,
мають бути вирішені питання про
розподіл між сторонами господарських
витрат.

Разом з тим, відповідно до п. 5.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21 лютого 2013 року №
7 статтею 7 Закону України "Про судовий
збір" передбачено підстави повернення
судового збору, перелік яких є
вичерпним. У їх числі не зазначено
такої підстави, як припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК).
Водночас закриття провадження у
справі, про яке йдеться у п. 5 ч. 1 цієї
статті Закону, є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно ст. 205
Цивільного процесуального кодексу
України і ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарським судам у
здійсненні судочинства не
застосовуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про
припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80 ГПК
України, що не звільняє сторону,
внаслідок неправомірних дій якої виник
спір, від сплати судового збору.

З огляду на вищезазначене та
враховуючи те, що звернення з даним
позовом виникло з вини відповідача з
підстав несвоєчасної оплати
отриманого товару, - на останнього на
підставі ч. 2 ст. 49 ГПК України
покладаються витрати по сплаті
мінімального розміру судового збору
передбаченого Законом в сумі 1 827 грн.
від суми вимог у розмірі 73 926, 15 грн. з
урахуванням заяви позивача про їх
зменшення.

Керуючись п. 1-1 ч. 1, ч. 3 ст. 80, ст. 86
ГПК України та ч. 2 ст. 49 ГПК України
господарський суд Рівненської області,
-

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі №
918/895/14 за позовом Заступника прокурора
м. Рівне в інтересах держави в особі
Управління житлово-комунального
господарства Рівненської міської ради
Рівненської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) в доход
Державного бюджету України 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Суддя
Гудзенко Я.О.