ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

02 липня 2014 року
Справа № 913/1333/14

Провадження №18пд/913/1333/14

За позовом

1-го позивача - виконавчого комітету
Луганської міської ради, м. Луганськ

2-го позивача - Луганської міської ради,
м. Луганськ

до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельне об'єднання МЖК»,
м. Луганськ

про внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) від 21.02.1996
(державна реєстрація від 21.02.1996 за № 1345)

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Гуленко
К.С.

У засіданні брали участь:

від 1-го позивача: Кожихов А.Ю., за
дов. № 01/03-31/5348/0/2-13 від 28.08.2013;

від 2-го позивача: Кожихов А.Ю., за
дов. № 01/03-31/5347/0/2-13 від 28.08.2013;

від відповідача: Студенніков С.В.,
за дов. б/н від 24.02.21014.

Суть спору: позивачами заявлена вимога
про внесення змін в договір на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) від 21.02.1996
(державна реєстрація від 21.02.1996 за № 1345),
який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
виробничо-будівельним об'єднанням МЖК -
акціонерне товариство закритого типу,
відносно земельної ділянки загальною
площею 0,1578 га, яка розташована за
адресою: м. Луганськ, вул. Сєвєрная, 13,
зокрема:

- викласти п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції: « 2.1. Годовая
арендная плата устанавливается в
размере 3,5 процента от нормативной
денежной оценки земельного участка,
который передан в аренду, в гривнах.
Арендная плата платится в денежной
безналичной форме за базовый
(налоговый период), который равен
календарному месяцу, ежемесячно на
протяжении 30 календарных дней,
следующих за последним календарным
днем отчетного (налогового) месяца»;

- виключити з абзацу 4 п.п. а) п. 3.1.
розділу « 3. Права и обязанности сторон»
слова «и ставки земельного налога»;

- викласти абзац 11 п.п. б) п. 3.2. розділу «
3. Права и обязанности сторон» договору
в новій редакції: «- своевременно
вносить обусловленную договором
арендную плату за землю. В случае
невнесения арендной платы в сроки,
определенные договором на право
временного пользования землей (в том
числе на условиях аренды), с
землепользователя взимается пеня в
размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки».

Відповідач проти позову заперечує
(заперечення на позовну заяву від 02.07.2014
б/н) та пропонує встановити договірний
коефіцієнт у розмірі 3%, оскільки на
земельній ділянці розташовані об'єкти
різного функціонального призначення,
які стоять окремо один від одного,
також, відповідач не веде торгову
діяльність, а також, відповідно до
технічної документації з землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) функціональним
призначенням земельної ділянки є землі
комерційного використання.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.1996 між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та
виробничо-будівельним об'єднанням МЖК -
акціонерне товариство закритого типу
(найменування якого змінено на
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельне об'єднання МЖК» -
відповідач по справі) укладено договір
на право тимчасового користування
землею (в тому числі на умовах оренди)
від 21.02.1996 (державна реєстрація від
21.02.1996 за № 1345), згідно якому, виконавчий
комітет Луганської міської ради
передав відповідачу в оренду строком
на 49 років земельну ділянку загальною
площею 0,1578 га, для розміщення магазину
№ 427, за адресою: м. Луганськ, вул.
Сєвєрная, 13.

Спірним пунктом 2.1. вказаного
договору встановлено, що плата за землю
вноситься землекористувачем у вигляді
орендної плати в розмірі земельного
податку щомісячно рівними частками.

Спірним абзац 11 п.п. б) п. 3.2.
розділу « 3. Права и обязанности сторон»
вказаного договору встановлено, що
землекористувач зобов'язаний
своєчасно вносити обумовлену
договором плату за землю, за
несвоєчасне внесення плати за землю
стягується пеня в розмірі 0,2 відсотка
від суми недоїмки за кожен день
просрочки.

В зв'язку із законодавчою зміною
річного розміру орендної плати за
землю, з метою приведення вказаного
договору у відповідність до вимог
чинного законодавства, за клопотанням
самого відповідача, Луганською міською
радою було прийнято рішення від 30.06.2011
№ 10/91 про внесення змін у вищевказаний
договір оренди землі, а саме:

- викласти п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції: « 2.1. Годовая
арендная плата устанавливается в
размере 3,5 процента от нормативной
денежной оценки земельного участка,
который передан в аренду, в гривнах.
Арендная плата платится в денежной
безналичной форме за базовый
(налоговый период), который равен
календарному месяцу, ежемесячно на
протяжении 30 календарных дней,
следующих за последним календарным
днем отчетного (налогового) месяца»;

- виключити з абзацу 4 п.п. а) п. 3.1.
розділу « 3. Права и обязанности сторон»
слова «и ставки земельного налога»;

- викласти абзац 11 п.п. б) п. 3.2. розділу «
3. Права и обязанности сторон» договору
в новій редакції: «-своевременно
вносить обусловленную договором
арендную плату за землю. В случае
невнесения арендной платы в сроки,
определенные договором на право
временного пользования землей (в том
числе на условиях аренды), с
землепользователя взимается пеня в
размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки».

Пунктом 2 зазначеного рішення
відповідача було зобов'язано в
місячний термін з моменту прийняття
вказаного рішення звернутись до
управління Луганської міської ради з
питань земельних ресурсів для
укладання у встановленому порядку
договорів про внесення змін до
договорів оренди землі, відносно якого
заявлено позовні вимоги (від 21.02.1996,
державна реєстрація від 21.02.1996 за № 1345).

Однак, відповідач до теперішнього
часу для оформлення змін до договору
оренди до уповноваженого органу не
звертався, що підтверджується довідкою
від 20.05.2014 № 01-36-07/2139/37-14, яка надана
директором Департаменту Луганської
міської ради з питань земельних
ресурсів.

На підставі вказаних доводів
позивачами заявлено позов про внесення
змін до договору на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) від 21.02.1996 (державна
реєстрація від 21.02.1996 за № 1345), який
укладений між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та
виробничо-будівельним об'єднанням МЖК -
акціонерне товариство закритого типу
(найменування якого змінено на
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельне об'єднання МЖК» -
відповідач по справі), зокрема:

- викласти п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції: « 2.1. Годовая
арендная плата устанавливается в
размере 3,5 процента от нормативной
денежной оценки земельного участка,
который передан в аренду, в гривнах.
Арендная плата платится в денежной
безналичной форме за базовый
(налоговый период), который равен
календарному месяцу, ежемесячно на
протяжении 30 календарных дней,
следующих за последним календарным
днем отчетного (налогового) месяца»;

- виключити з абзацу 4 п.п. а) п. 3.1.
розділу « 3. Права и обязанности сторон»
слова «и ставки земельного налога»;

- викласти абзац 11 п.п. б) п. 3.2. розділу «
3. Права и обязанности сторон» договору
в новій редакції: «- своевременно
вносить обусловленную договором
арендную плату за землю. В случае
невнесения арендной платы в сроки,
определенные договором на право
временного пользования землей (в том
числе на условиях аренды), с
землепользователя взимается пеня в
размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки».

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
вирішення питань регулювання
земельних відносин є виключно
компетенцією місцевої ради (позивача
по справі).

Відповідач проти позову заперечує
(заперечення на позовну заяву від 02.07.2014
б/н) та пропонує встановити договірний
коефіцієнт у розмірі 3%, оскільки на
земельній ділянці розташовані об'єкти
різного функціонального призначення,
які стоять окремо один від одного,
також, відповідач не веде торгову
діяльність, а також, відповідно до
технічної документації з землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) функціональним
призначенням земельної ділянки є землі
комерційного використання.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню за таких підстав:

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду
землі» зміна умов договору оренди
землі здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» від 03.06.2008 № 309-УІ, внесені
зміни до частин четвертої та п'ятої
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», а саме, було встановлено, що
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку та не може перевищувати 12
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

Попередня редакція наведеної статті
Закону визначала, що річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може бути
меншою за розмір земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю», та перевищувати 10
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

З 01.01.2011 зазначені частини
четверта та п'ята статті 21 Закону
України «Про оренду землі» виключені в
зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України (Закон України від
02.12.2010 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України), який діє з 01.01.2011 і має
аналогічні положення закріплені у ст.
288 Податкового кодексу України.

Рішенням Луганської міської ради
від 27.05.2011 № 9/12 були встановлені
договірні коефіцієнти при визначенні
розміру річної орендної плати за
земельну ділянку. Згідно додатку до
зазначеного рішення визначено, що для
супермаркетів, гіпермаркетів та
об'єктів торгівлі, які є нерухомим
майном, що розміщуються на земельній
ділянці площею більш 1000 м2 договірні
коефіцієнти до розміру земельного
податку встановлюються у розмірі - 3,5.

Згідно пунктів 1.1. та 1.2. договору
відповідачу передано в оренду земельна
ділянка загальною площею 0,1578 га для
розміщення магазину № 427 по вул.
Сєвєрная, 13.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачу згідно спірного договору
була передана в оренду земельна
ділянка для розміщення магазину № 427.

Разом з цим, пунктом 2.1. договору
встановлено орендну плату у розмірі
земельного податку, що не відповідає
вимогам вищевказаного законодавства,
так як річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку.

У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом (ч. 1, ч. 2 ст. 632 ЦК
України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно п. 3.1. договору оренди щодо
якого заявлено позовні вимоги
виконавчий комітет Луганської міської
ради має право, в тому числі, змінювати
орендну плату при зміні економічної
оцінки земель та ставок земельного
податку.

Відповідно до абз. 1 п. 2.19 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин», від 17.05.2011 № 6, у
разі прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку.

У абз. 4 п. 2.19 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», від 17.05.2011 № 6, зазначено, що
статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору.

За таких обставин, позовні вимоги: про
викладення п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції: «2.1. Годовая
арендная плата устанавливается в
размере 3,5 процента от нормативной
денежной оценки земельного участка,
который передан в аренду, в гривнах.
Арендная плата платится в денежной
безналичной форме за базовый
(налоговый период), который равен
календарному месяцу, ежемесячно на
протяжении 30 календарных дней,
следующих за последним календарным
днем отчетного (налогового) месяца»,
підлягають задоволенню в зв'язку з їх
законністю та обґрунтованістю.

Вимоги про викладення абзацу 11
п.п. б) п. 3.2. розділу « 3. Права и
обязанности сторон» вказаного
договору в новій редакції, які
стосуються відповідальності
землекористувача за несвоєчасне
внесення орендної плати, сторони
обґрунтовують положеннями ст. 129
Податкового кодексу України, якою
встановлена інша відповідальність ніж
передбачена договором.

За таких обставин, вимоги про
викладення абзацу 11 п.п. б) п. 3.2. розділу
« 3. Права и обязанности сторон»
вказаного договору в новій редакції:

«- своевременно вносить обусловленную
договором арендную плату за землю. В
случае невнесения арендной платы в
сроки, определенные договором на право
временного пользования землей (в том
числе на условиях аренды), с
землепользователя взимается пеня в
размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки», підлягають
задоволенню в зв'язку з їх законністю
та обґрунтованістю.

Вимоги про виключити з абзацу 4
п.п. а) п. 3.1. розділу « 3. Права и
обязанности сторон» слова «и ставки
земельного налога», підлягають
задоволенню, в зв'язку з їх законністю
та обґрунтованістю.

На підставі викладеного, вимоги про
внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) від 21.02.1996
(державна реєстрація від 21.02.1996 за № 1345),
підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, якими він
заперечує проти позову (про те, що на
земельній ділянці розташовані об'єкти
різного функціонального призначення,
які стоять окремо один від одного та те,
що відповідач не веде торгову
діяльність, а також, відповідно до
технічної документації з землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) функціональним
призначенням земельної ділянки є землі
комерційного використання) не
приймаються судом до уваги, в зв'язку з
їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України судові витрати (судовий збір) в
сумі 1218 грн. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від
21.02.1996 (державна реєстрація від 21.02.1996 за
№ 1345), який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради (м.
Луганськ) та виробничо-будівельним
об'єднанням МЖК - акціонерне товариство
закритого типу (найменування якого
змінено на товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельне об'єднання МЖК» -
відповідач по справі) (м. Луганськ),
зокрема:

- викласти п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції:

« 2.1. Годовая арендная плата
устанавливается в размере 3,5 процента
от нормативной денежной оценки
земельного участка, который передан в
аренду, в гривнах. Арендная плата
платится в денежной безналичной форме
за базовый (налоговый период), который
равен календарному месяцу, ежемесячно
на протяжении 30 календарных дней,
следующих за последним календарным
днем отчетного (налогового) месяца»;

- виключити з абзацу 4 п.п. а) п. 3.1.
розділу « 3. Права и обязанности сторон»
слова «и ставки земельного налога»;

- викласти абзац 11 п.п. б) п. 3.2. розділу «
3. Права и обязанности сторон» договору
в новій редакції:

«- своевременно вносить обусловленную
договором арендную плату за землю. В
случае невнесения арендной платы в
сроки, определенные договором на право
временного пользования землей (в том
числе на условиях аренды), с
землепользователя взимается пеня в
размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки».

3. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-будівельне об'єднання МЖК»,
м. Луганськ, вул. Оборонна, 1,
ідентифікаційний код 13382405, на користь
Луганської міської ради, м. Луганськ,
вул. Коцюбинського, 14, ідентифікаційний
код 26070794 судовий збір в сумі 1218 грн.,
наказ видати.

02 липня 2014 року було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 07 липня
2014 року і може бути оскаржене протягом
10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
В.В. Корнієнко