м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9541/14 01.07.14

За позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім
Енергостройінвест»

до товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Глобалхім»

про стягнення 254 760,00 грн.

Суддя Удалова О.Г.

3

представники сторін:

від позивача Лихопек Д.П. (за
довіреністю)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Енергостройінвест» звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Глобалхім» про стягнення 254 760,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань щодо поставки товару
відповідно до досягнутої домовленості
між сторонами.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 22.05.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/9541/14, розгляд
останньої призначено на 12.06.2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі та
документи, які були залучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, вимог ухвали
суду не виконав, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 12.06.2014 р. розгляд справи
було відкладено на 01.07.2014 р.

27.06.2014 р. через канцелярію суду
від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, яке
судом відхилене, як необґрунтоване.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі та
документи, які були залучені до
матеріалів справи.

Відповідач відзиву на позов не
надав, представника в судове засідання
не направив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

За таких обставин суд вважає за
можливе на підставі ст. 75 ГПК України
розглянути справу за відсутності
відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 01.07.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
позивача, з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 181
Господарського кодексу України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

За усною домовленістю сторін
товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Глобалхім» (далі - постачальник)
виставило товариству з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Енергостройінвест» (далі - покупець)
рахунок-фактуру на оплату продукції.

Позивач платіжними дорученням № 70 від
27.03.2014 р. та № 78 від 31.03.2014 р. перерахував
відповідачу кошти у сумі 254 760,00 грн.

Виставлення продавцем рахунку-фактури
та оплата його покупцем свідчать про
укладення між ними договору
купівлі-продажу у спрощеній формі.

Листом від 02.04.2014 р. відповідач
повідомив позивача, що оплачений товар
буде поставлено 07.04.2014 р., однак свої
зобов'язання не виконав.

Як встановлено судом, 16.04.2014 р. позивач
звернувся до відповідача з вимогами
перерахувати на розрахунковий рахунок
грошові кошти, сплачені позивачем за
поставку товару, яку відповідач не
здійснив.

Позивач, звертаючись до суду з даним
позовом, просив стягнути з відповідача
попередню оплату за непоставлений
товар в розмірі 254 760,00 грн., посилаючись
на те, що відповідачем не була
здійснена поставка товару, а всі
звернення позивача, зокрема, щодо
повернення коштів, залишені без
відповіді.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України. Згідно з ч.
1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу
України якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Відповідно до 1, 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Продавець поставку оплаченого товару
не здійснив, тобто у покупця виникло
право на пред'явлення вимоги про
повернення попередньої оплати за
непоставлений товар.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем в сумі 254 760,00 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений та
відповідачем не спростований, тому
вимога про його стягнення є
правомірною.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 5 000,00 грн. витрат на послуги
адвоката. Суд вважає вказану вимогу
правомірною.

Так, згідно зі ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з державного мита,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у мiсцi їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, витрат на
iнформацiйно-технiчне забезпечення
судового процесу та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем на підтвердження надання
адвокатських послуг надано суду: копію
договору № 44/1 про надання правової
допомоги від 21.02.2014 р., укладеного між
позивачем та адвокатським бюро
«Лихопьок Д.П.», акт про надання
послуг-правової допомоги до договору
44/1 про надання правової допомоги від
21.02.2014 р. на суму 5 000,00 грн., платіжне
доручення № 75 від 08.05.2014 р. про оплату
адвокатських послуг, копію свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю № 0954 від 14.09.2000 р.

В силу статті 1 ГПК України
підприємства, установи, організації
звертаються до господарського суду за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний
керуватись наданими сторонами
доказами.

Позивачем належним чином доведене
порушення його прав зі сторони
відповідача.

Обставини, на які посилається позивач
як на підставу своїх вимог, належним
чином доведені і відповідачем не
спростовані, а тому позовні вимоги
позивача щодо стягнення суми
попередньої оплати у розмірі 254 760,00 грн.
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача,
оскільки неправомірні дії останнього
призвели до звернення з позовом до
суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Глобалхім» (04119, м. Київ, вул.
Дегтярівська, 21, код 38404454) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Енергостройінвест» (04073, м. Київ,
проспект Московський, 16, оф. 12, код 38799405)
254 760 (двісті п'ятдесят чотири тисячі
сімсот шістдесят) грн. 00 коп. боргу, 5000
(п'ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на
послуги адвоката та 5 095 (п'ять тисяч
дев'яносто п'ять) грн. 20 коп. судового
збору.

Повне рішення складено 14.07.2014 р.

Суддя

О.Г. Удалова