ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 р.
Справа № 914/2133/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Браш», с. Ралівка
Самбірського району Львівської
області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Донвугілляспецбуд-ЛФ», м. Львів

про: стягнення 15 000,00 грн.
заборгованості за Договором
постачання товару № 5 від 14.12.2012 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Кошовий О.С.

Представники сторін:

від позивача: Хомик В.П. (довіреність
від 21.01.2014 р.)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 02.07.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Браш» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Донвугілляспецбуд-ЛФ» про стягнення 15
000,00 грн. заборгованості за Договором
постачання товару № 5 від 14.12.2012 року.

Ухвалою суду від 20.06.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 02.07.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем умов
Договору постачання товару № 5 від
14.12.2012 року в частині поставки
оплаченого позивачем товару.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
від 20.06.2014 року виконав, позовні вимоги
підтримав, просив позов задоволити
повністю з підстав, наведених у
позовній заяві та поданому 01.07.2014 року
через канцелярію суду поясненні
вх.№28185/14.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від 20.06.2014
року не виконав, відзиву на позовну
заяву не надав, доказів виконання
поставки за Договором постачання
товару № 5 від 14.12.2012 року чи доказів
повернення коштів, сплачених по
передоплаті за вказаним Договором, не
подав, причин неявки не повідомив.

Згідно приписів ст. 75 ГПК України, суд
вважає за доцільне розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними матеріалами, яких достатньо
для встановлення обставин та вирішення
спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

14.12.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Браш» (Покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Донвугілляспецбуд-ЛФ» (Постачальник)
укладено Договір № 5 постачання товару
(Договір), відповідно до п.1.1. якого в
порядку та на умовах, визначених цим
Договором, Постачальник зобов'язався
передати Покупцеві товар, що
визначений у цьому Договорі та/або
додатках до нього (Товар), який не
обтяжений та що якого відсутні
претензії третіх осіб, а Покупець
зобов'язався прийняти зазначений товар
і оплатити його вартість.

Згідно з п.1.3. Договору передача Товару
проводитиметься від Постачальника до
Покупця шляхом підписання накладної на
Товар. Покупець підписує накладну
після перевірки Товару по кількості та
якості. Підписання накладної являється
засвідченням факту фактичного
приймання-передачі Товару між
сторонами по кількості та якості.

Відповідно до п.2.1. Договору ціна Товару
визначається сторонами у додатках до
цього договору (Специфікація) та/або в
рахунках-фактурах і накладних на Товар.
Загальна вартість цього договору
визначається сумою усіх поставок за
цим договором.

30.08.2013 р. позивач на підставі поданого
Постачальником рахунку-фактури
№0-00000002 від 22.04.2013 р. провів оплату за
товар в повному обсязі на суму 15000
(п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№591 від 30.08.2013 р. на суму 15000,00 грн., а
також податковою накладною від 30.08.2013
р., копії яких долучені до матеріалів
справи.

У свою чергу, відповідач своїх
зобов'язань за Договором не виконав,
товар (вугілля в кількості 10 (десяти)
тонн) покупцю не поставив.

На підтвердження факту неповернення
коштів в сумі 15000,00 грн. позивачем
долучено також довідку №1106 від 12.06.2014 р.
банку, з якої вбачається, що в період з
30.08.2013 року по 11.06.2014 року надходжень від
контрагента ТзОВ
«Донвугілляспецбуд-ЛФ» на рахунок ТзОВ
«Браш» не було.

З метою врегулювання спору у
добровільному порядку позивач подав
відповідачу претензію № 3 від 21.01.2014 р. з
вимогою поставити товар або повернути
кошти в сумі 15000,00 грн., яку відповідач
отримав 23.01.2014 року, однак залишив без
відповіді та реагування.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Між сторонами у справі виникли
договірні відносини на підставі
Договору постачання товару № 5 від
14.12.2012 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього грошову суму.

Частиною 2 статті 693 ЦК України
визначено, що якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором.

У свою чергу відповідач своїх
зобов'язань щодо поставки оплаченого
позивачем товару не виконав.

З огляду на викладене, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
15000,00 грн. попередньої оплати, сплаченої
за Договором постачання товару № 5 від
14.12.2012 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір слід покласти на нього у
повному обсязі.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625,
655, 693, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 174, 175 Господарського кодексу
України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донвугілляспецбуд-ЛФ» (79040, м. Львів,
вул. Авіаційна, будинок 7;
ідентифікаційний код юридичної особи
38141899) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Браш» (81473, Львівська
область, Самбірський район, с. Ралівка,
вул. Гоголя, будинок 20;
ідентифікаційний код юридичної особи
33914746) 15000,00 грн. та 1827,00 грн.
судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 07.07.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А