ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" липня 2014 р.
Справа № 918/550/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Кочергіної В.О.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства
"Айслаг" м. Луцьк

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" м. Рівне

про стягнення 220 227 грн. 82 коп.

Представники сторін:

від позивача Нерубайлов В.Д.- за
довіреністю №09 від 16.01.2014 року;

від відповідача не з'явився

У судовому засіданні, відповідно до
ст.85 ГПК України, проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Ухвалою суду від 26.06.2014 р., за заявою
сторони та згідно з ч. 3 ст. 69 ГПК
України, строк вирішення спору
продовжено на 15 днів до 21.07.2014 року.

Відповідач, незважаючи на те, що
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення -
ухвали суду від 26.06.2014р., своїми
процесуальними правами не скористався,
зокрема, явку повноважного
представника для участі в судовому
засіданні 08.07.2014р. не забезпечив,
відзиву на позов не подав, про
поважність причин неявки суд не
повідомив. Клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з абз. 1 п.3.9.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. (із
змінами і доповненнями) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене та те, що
відповідач своїми процесуальними
правами не скористався, суд вважає
можливим розглянути справу за
відсутності його представника,
відповідно до ст.75 ГПК України, за
наявними в матеріалах справи доказами.

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 220 227 грн. 82 коп.,
з яких 47 577 грн. 77 коп. - заборгованості
за поставлений товар, 172 650 грн. 05 коп. -
відсотків за користування товарним
кредитом. В обґрунтування позовних
вимог посилається на неналежне
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань згідно договору поставки №
316 від 16.09.2013р. Наголошує, що позовні
вимоги підтверджені наявними в
матеріалах справи доказами, а саме
договором поставки №316 від 16.09.2013р.,
накладними на відвантаження палива
№003272 від 16.09.2013р., №003316 від 23.09.2013р.,
№003417 від 30.09.2013р., №003418 від 30.09.2013р.,
№003509 від 07.10.2013р., №003596 від 14.10.2013р.,
№003668 від 21.10.2013р., №003737 від 28.10.2013р.,
№003814 від 31.10.2013р., №003823 від 04.11.2013р.,
№003914 від 11.11.2013р., №003967 від 18.11.2013р.,
№004043 від 25.11.2013р., №004106 від 29.11.2013р.,
№004175 від 09.12.2013р., №004237 від 16.12.2013р.,
№004294 від 23.12.2013р., №004332 від 30.12.2013р.,
№004361 від 31.12.2013р., №000047 від 08.01.2014р.,
копіями платіжних доручень про
часткову сплату боргу, вимогою про
сплату боргу №ОГ-03/126 від 14.04.2014р.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

16.09.2013р. між Приватним підприємством
"Айслаг" м. Луцьк (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" м. Рівне
(Покупець) укладено договір поставки
№316.

За умовами договору Постачальник
зобов'язався поставити та передати або
передати зі свого складу Покупцю у
власність нафтопродукти (надалі Товар),
в асортименті, кількості, за ціною, що
зазначені в накладних, як підписуються
представниками Сторін Договору, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити Товар наумовах Договору (п. 1.
Договору).

За приписами п.1.1 договору,
найменування Товару: нафтопродукти в
асортименті.

Згідно п.1.2 договору, Документ на товар,
які Постачальник повинен передати
Покупцю: накладні на відвантаження
товару. Сторони за Договором
домовились, що накладна на
відвантаження товару є узгодженням
асортименту товару, його кількості та
ціни, прирівнюється до специфікації і є
невід'ємною частиною до даного
Договору.

Розділом 2 договору встановлено, що
одиниця виміру кількості товару: літр
(п. 2.1 Договору). Загальна кількість
товару, асортимент і ціна товару
погоджується сторонами при формуванні
замовлення та визначаються в
накладних, які підписуються Сторонами
(п. 2.2 Договору). Ціна Товару включає
податки та обов'язкові платежі,
передбачені чинним законодавством (п.2.3
Договору). Загальна сума поставки: 500 000
грн. 00коп.(п.2.4 Договору).

Відповідно до п.4.1 договору Товар
постачається Покупцю по-частково
(товарними партіями) на умовах FCA
(відповідно до правил ІНКОТЕРМС)
завантаженням в автомобільний
транспорт Покупця з резервуарів
Постачальника. Завантаження Товару в
Тару Покупця здійснюється за рахунок
Постачальника.

Всі інші витрати по отриманню,
вивантаженню товару з Тари, Покупець
здійснює за власний рахунок. За згодою
Сторін Товар може постачатись
транспортом Постачальника. В такому
випадку Товар постачається на умовах
СРТ - перевезення оплачене за
реквізитами вказаними Покупцем
(відповідно до правил ІНКОТЕРМС). При
цьому Покупець зобов'язується
відшкодувати Постачальнику витрати
пов'язані з перевезенням Товару
(транспортні витрати) в порядку
передбаченому розділом 5 (п'ять) даного
Договору згідно акта виконаних робіт,
підписаного Сторонами. Акт виконаних
робіт підписується Покупцем одночасно
з накладною на відвантаження Товару
(п.4.2 договору).

Згідно п.5.1 договору Покупець має право
здійснити повну або часткову оплату
отриманого товару на розрахунковий
рахунок Постачальника протягом 7 (семи)
календарних днів з дня відвантаження,
зазначеного в накладних.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у
випадку не оплати Покупцем
відвантаженої партії товару в строки
вказані в п. 5.1. Договору, Постачальник
має право рахувати, а Покупець дає
згоду на те, щоб неоплачений товар
рахувався поставленим на умовах
товарного кредиту, терміном на 30
календарних днів починаючи з дня
відвантаження товару з нарахуванням
Покупцю 2% відсотка за кожен день
використання товарного кредиту.
Покупець зобов'язується оплатити
товар, поставлений на умовах товарного
кредиту і сплатити відсотки за його
використання в терміни вказані в п. 5.3
Договору. Під наданням Покупцем згоди
на те, щоб неоплачений товар рахувався
поставленим на умовах товарного
кредиту розуміється підписання даного
Договору.

Відповідно до п.5.3 договору Покупець
зобов'язаний оплатити суму товарного
кредит на 31 день від дати відвантаження
вказаної в накладній, а відсотки за
його використання протягом семи
календарних днів з моменту отримання
вимоги від Постачальника про оплату.
Покупець має право на дострокове
погашення товарного кредиту і
відсотків за його використання.
Відсотки нараховуються на залишок
заборгованості.

За умовами п.5.4 договору якщо після
закінчення 30 днів користування
товарним кредитом, Покупець не внесе
всіх передбачених Договором платежів -
він продовжує сплачувати відсотки за
користування товарним кредитом до
повного погашення заборгованості, а
також сплачувати пеню в розмірах,
передбачених в п. 8.1. даного Договору.

Відповідно до п.5.6 договору Сторони
домовились, що у разі недостатності
суми проведеного платежу для виконання
грошового зобов'язання у повному
обсязі, ця сума погашає вимоги
Постачальника у такій черговості: у
першу чергу сплачується основна сума
боргу, в другу чергу проценти (при
наявності вимоги оплату) та неустойка,
у третю чергу відшкодовуються витрати,
пов'язані з одержанням виконання.

За приписами п.7.1 договір набирає
чинності з моменту підписання його
сторонами і діє до 31 грудня 2014р.
Закінчення строку дії Договору не
звільняє сторони від виконання тих
зобов'язань, що лишись невиконаними.

Договір підписано уповноваженими
представниками та скріплено
відбитками печаток сторін.

На виконання умов договору за
накладними на відвантаження палива
№003272 від 16.09.2013р. на суму 7683,00грн., №003316
від 23.09.2013р. на суму 2587,00грн., №003417 від
30.09.2013р. на суму 15074, 26грн., №003418 від
30.09.2013р. на суму 1293,50грн., №003509 від
07.10.2013р. на суму 7661,50грн., №003596 від
14.10.2013р. на суму 9054,50грн., №003668 від
21.10.2013р. на суму 6467,50грн., №003737 від
28.10.2013р. на суму 5820,76грн., №003814 від
31.10.2013р. на суму 4577,00грн., №003826 від
04.11.2013р. на суму 3582,00грн., №003914 від
11.11.2013р. на суму 7562,00грн., №003967 від
18.11.2013р. на суму 6019,75грн., №004043 від
25.11.2013р. на суму 7154,00 грн., №004106 від
29.11.2013р. на суму 4802,00грн., №004175 від
09.12.2013р. на суму 11662,00грн., №004237 від
16.12.2013р. на суму 6958,00грн., №004294 від
23.12.2013р. на суму 5586,00грн., №004332 від
30.12.2013р. на суму 12201,00грн., №004361 від
31.12.2013р. на суму 1372,00грн., №000047 від
08.01.2014р. на суму 1960грн. ПП "Айслаг" м.
Луцьк передало, а відповідач прийняв
товар на загальну суму 129 077грн. 77коп.

Відповідно до платіжних доручень:
№ від 10.10.2013р. на суму 10000,00грн.,
№ від 25.10.2013р. на суму 3000,00 грн.,
№ від 29.10.2013р. на суму 2500,00 грн.
№111201306 від 01.11.2013р. на суму 2500,00 грн.,
№111201307 від 01.11.2013р. на суму 1500,00 грн.,
№411201304 від 04.11.2013р. на суму 5000,00 грн.
№511201301 від 05.11.2013р. на суму 3000,00 грн.
№ від 11.11.2013р. на суму 5000,00 грн.,
№ від 13.11.2013р. на суму 4000,00 грн.,
№ від 19.11.2013р. на суму 4000,00 грн.,
№ від 25.11.2013р. на суму 4000,00 грн.,
№ від 28.11.2013р. на суму 3000,00 грн.,
№312201301 від 03.12.2013р. на суму 3500,00 грн.,
№312201302 від 03.12.2013р. на суму 1000,00 грн.,
№912201304 від 09.12.2013р. на суму 9000,00 грн.,
№ від 10.12.2013р. на суму 3000,00 грн.,
№ від 17.12.2013р. на суму 7500,00 грн.,
№ від 24.12.2013р. на суму 4000,00 грн.,
№ від 24.12.2013р. на суму 2000,00 грн.,
№503201401 від 05.03.2014р. на суму 2000,00 грн.,
№ від 14.04.2014р. на суму 1000,00 грн.,
№ від 24.04.2014р. на суму 1000,00 грн.,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" м. Рівне
перерахувало позивачу 81500 грн. 00коп. В
графі призначення платежу вказано - "за
паливо згідно договору № 316 від
16.09.2013р.".

Відповідач в повному обсязі не оплатив
отриманий товар в строк передбачений
п.5.1 договору поставки №316 від 16.09.2013р., з
огляду на що, відповідно до п.5.2
договору, товар вважається поставленим
на умовах товарного кредиту з
нарахуванням відповідачу 2% в день за
користування товарним кредитом.

14.01.2014 року позивачем на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" було
надіслано вимогу про оплату боргу за
поставлений товар та відсотків за
користування товарним кредитом.

Враховуючи невиконання в
добровільному порядку відповідачем
взятих на себе згідно договору №316 від
16.09.2013р. зобов'язань, позивач звернувся
до суду з позовом про примусове
стягнення 220 227 грн. 82 коп., з яких 47 577грн.
77 коп. - боргу по оплаті вартості
поставленого товару, 172 650 грн. 05 коп. -
заборгованості по оплаті відсотків за
користування товарним кредитом.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, оцінюючи їх у сукупності, судом
приймається до уваги наступне:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського
кодексу України, господарський договір
є підставою виникнення господарських
зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу
України визначено, що
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і не господарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

До обов'язків покупця ч. 1 ст. 692
Цивільного кодексу України відносить
обов'язок оплати товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за договором поставки № 316
виконав, проте відповідач за отриманий
товар в повному обсязі не розрахувався.

Відповідачем не подано доказів оплати
заборгованості в сумі 47 577 грн. 77 коп., а
також не спростовано факту отримання
товару на зазначену суму.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наявні в матеріалах справи
накладні на відвантаження палива,
платіжні доручення про часткове
погашення заборгованості, суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню позовні вимоги
в частині стягнення основного боргу в
сумі 47577грн. 77коп.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з відповідача 172 650 грн. 05 коп. -
заборгованості по оплаті відсотків за
користування товарним кредитом судом
враховується наступне.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Статтею 694 Цивільного кодексу України
встановлено особливості продажу
товару в кредит. Договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу.

Відповідно до п.14.1.245. ст.14 Податкового
кодексу України товарний кредит -
товари (роботи, послуги), що передаються
резидентом або нерезидентом у
власність юридичних чи фізичних осіб
на умовах договору, що передбачає
відстрочення остаточних розрахунків
на визначений строк та під процент.
Товарний кредит передбачає передачу
права власності на товари (роботи,
послуги) покупцеві (замовникові) у
момент підписання договору або в
момент фізичного отримання товарів
(робіт, послуг) таким покупцем
(замовником), незалежно від часу
погашення заборгованості.

Частиною 5 статті 694 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо покупець
прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

Згідно статті 536 Цивільного кодексу
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Договором купівлі-продажу може бути
передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

За приписами ст.627 Цивільного кодексу
України, відповідно до ст. 6 цього
кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України
передбачає, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Сторонами у пункті 5.1 договору № 316
передбачено, що Покупець має право
здійснити повну або часткову оплату
отриманого товару на розрахунковий
рахунок Постачальника протягом 7 (семи)
календарних днів з дня відвантаження,
зазначеного в накладних.

При цьому згідно п.5.2 договору у випадку
не оплати Покупцем відвантаженої
партії товару в строки вказані в п. 5.1.
Договору, Постачальник має право
рахувати, а Покупець дає згоду на те,
щоб неоплачений товар рахувався
поставленим на умовах товарного
кредиту, терміном на 30 днів календарних
днів починаючи з дня відвантаження
товару з нарахуванням Покупцю 2%
відсотка за кожен день використання
товарного кредиту. Покупець
зобов'язується оплатити товар,
поставлений на умовах товарного
кредиту і сплатити відсотки за його
використання в терміни вказані в п. 5.3
Договору. Під наданням Покупцем згоди
на те. щоб неоплачений товар рахувався
поставленим на умовах товарного
кредиту розуміється підписання даного
Договору.

Зважаючи на наведені правові приписи,
умови договору, дати сплати коштів в
рахунок оплати поставленого товару,
суд приходить до висновку, що Товар
постачався на умовах товарного
кредиту.

При цьому встановлення сторонами у
договорі плати за користування
товарним кредитом є правомірним, таким,
що не суперечить нормам чинного
законодавства.

Відповідно до п.5.3 договору Покупець
зобов'язаний оплатити суму товарного
кредит на 31 день від дати відвантаження
вказаної в накладній, а відсотки за
його використання протягом семи
календарних днів з моменту отримання
вимоги від Постачальника про оплату.
Покупець має право на дострокове
погашення товарного кредиту і
відсотків за його використання.
Відсотки нараховуються на залишок
заборгованості.

За умовами п.5.4 договору якщо після
закінчення 30 днів користування
товарним кредитом, Покупець не внесе
всіх передбачених Договором платежів -
він продовжує сплачувати відсотки за
користування товарним кредитом до
повного погашення заборгованості, а
також сплачувати пеню в розмірах,
передбачених в п. 8.1. даного Договору.

У п.6.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
№14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" роз'яснено, що
підставами для застосування до
правовідносин сторін статті 536 ЦК
України є, по-перше, факт користування
чужими коштами, по-друге - встановлення
розміру відповідних процентів
договором або чинним законодавством.

Враховуючи дати поставки товару, дати
сплати коштів в рахунок оплати
поставленого товару, умови договору
щодо розміру відсотків за користування
товарним кредитом, суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню позовні вимоги
в частині стягнення 172512грн. 98коп.
відсотків за користування товарним
кредитом. У решті заявлених до
стягнення відсотків за користування
товарним кредитом необхідно відмовити.

У відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82, 84,
85, 115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Айслаг"
м. Луцьк до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" м. Рівне
про стягнення 220 227 грн. 82 коп.
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" (м. Рівне,
вул. Соборна, 192, офіс 11, )
на користь Приватного підприємства
"Айслаг" (м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4, ) 47 577 грн. 77 коп. (сорок сім
тисяч п'ятсот сімдесят сім гривень 77
коп.) - боргу за поставлений товар, 172 512
грн. 98коп. (сто сімдесят дві тисячі
п'ятсот дванадцять гривень 98коп.) -
відсотків за користування товарним
кредитом, 4401грн. 82коп. (чотири тисячі
чотириста одна гривня 82коп.) - витрат по
оплаті судового збору.

Видати наказ.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.07.2014р.

Суддя
Кочергіна В.О.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (43021, м.
Луцьк, вул. Стрілецька, 4);

3 - позивачу рекомендованим (33028, м.
Рівне, вул. Соборна, 192, офіс 11).