КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2014 р. Справа№ 910/3117/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рудченка С.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Степанці О.В.,

від позивача - Чередніченко Є.М., від
відповідача - Ткачук І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло»

на рішення господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 року

у справі №910/3117/14 (суддя Балац С.В.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс», м. Київ,

до комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло», м. Київ,

про стягнення 99974,76 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ТОВ «Софіт-Люкс» (далі -
позивач) подало до господарського суду
міста Києва позов до КП електромереж
зовнішнього освітлення міста Києва
«Київміськсвітло» (далі - відповідач)
про стягнення заборгованості 99974,76 грн.
заборгованості за договором №04/07-1 від
04.07.2012 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 року у справі №910/3117/14
позов задоволено повністю. Присуджено
до стягнення з КП електромереж
зовнішнього освітлення міста Києва
«Київміськсвітло» на користь ТОВ
«Софіт-Люкс» 99974,76 грн. заборгованості,
1999,50 грн. витрат по сплаті судового
збору. При прийнятті оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд
дійшов до висновку про наявність у
відповідача заборгованості перед
позивачем за поставлений останнім
товар згідно укладеного між сторонами
спору договору у вказаній позивачем
сумі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, КП
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло» подало
до Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
26.05.2014 року у справі №910/3117/14 та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на те, що ним зобов'язання
за договором №04/07-1 від 04.07.2012 року не
порушено та зазначає, що сторони
договору в п. 4.5 погодили окремий
порядок розрахунків у зв'язку із
затримкою бюджетного фінансування по
зареєстрованим в Головному управлінні
Державної казначейської служби
України у місті Києві фінансовим
зобов'язанням з оплати поставлених
товарів ТОВ «Софіт-Люкс».

У своєму відзиві, поданому суду 01.07.2014
року та долученому до матеріалів
справи, позивач заперечує проти
задоволення вимог апеляційної скарги,
вважає спірне судове рішення законним
та обґрунтованим, просить суд залишити
його без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.06.2014 року у
справі №910/3117/14 апеляційну скаргу КП
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло» на
рішення господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 року у справі №910/3117/14
прийнято до провадження, розгляд
справи призначений на 16.07.2014 року

В судовому засіданні 16.07.2014 року
представник відповідача підтримав
вимоги апеляційної скарги та просив їх
задовольнити. Представник позивача в
судовому засіданні 16.07.2014 року
заперечив проти задоволення вимог
апеляційної скарги з підстав,
викладених у своєму відзиві, просив
спірне судове рішення залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, між ТОВ «Софіт-Люкс»
(постачальником) та КП електромереж
зовнішнього освітлення міста Києва
«Київміськсвітло» (покупець) було
укладено договір №04/07-1 від 04.07.2012 року
про закупівлю товарів за державні
кошти (далі - договір, а.с. 30-33), згідно п.
1.1 якого позивач зобов'язується
поставити відповідачеві лампи
електричні (код за ДК 016-97 - 31.50.1) (далі -
товар), а відповідач сплачує за товар в
кількості та за цінами, які зазначені у
специфікації (додаток №1, а.с. 34-35), що
додається до договору і є його
невід'ємною частиною (п. 1.2 договору).

Обсяги закупівлі товару, що підлягає
постачанню за цим договором, можуть
бути зменшені залежно від реального
бюджетного фінансування видатків (п. 1.3
договору).

Відповідно до ст. 526 ЦК України та п. 1 ст.
193 ГК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону та договору.
Згідно зі ст. 525 ЦК України та п. 7 ст. 193
ГК України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК
України).

30.01.2013 року та 21.03.2013 року позивачем
поставлено, а відповідачем отримано
товар, що є предметом договору, на
загальну суму 99974,76 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №347 від 30.01.2013 року та №1014
від 21.03.2013 року (а.с. 36 та 37 відповідно) та
довіреностями відповідача на
отримання товарно-матеріальних
цінностей №538012 від 30.01.2013 року та №538046
від 20.03.2013 року (а.с. 37-38 та 39-40
відповідно).

Приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
оплата за поставлений товар
здійснюється у безготівковому порядку
шляхом перерахування відповідачем
коштів на поточний рахунок позивача.
Розрахунки по договору здійснюються
після прийняття товару у власність
відповідача, що підтверджується
видатковою накладною, в якій зазначено
номенклатуру (асортимент), кількість і
ціна товару, який перейшов у власність
відповідача та загальна сума для
оплати товару (п. 4.2 договору).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання , то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 4.4 договору
розрахунки за поставлений товар
здійснюються на умовах відстрочення
платежу протягом 60 робочих днів з
моменту передачі товару на склад
відповідача. Датою передачі товару є
дата підписання видаткової накладної.

Відповідачем не надано суду доказів в
порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України на
підтвердження здійснення розрахунку з
позивачем за отриманий від нього товар
в повному обсязі, а тому висновок суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача на користь позивача 99974,76
грн. боргу колегія суддів вважає
законним та обґрунтованим.

Посилання відповідача на те, що ним
зобов'язання за договором №04/07-1 від
04.07.2012 року не порушено та що сторони
договору в п. 4.5 погодили окремий
порядок розрахунків у зв'язку із
затримкою бюджетного фінансування по
зареєстрованим в Головному управлінні
Державної казначейської служби
України у місті Києві фінансовим
зобов'язанням з оплати поставлених
товарів ТОВ «Софіт-Люкс» колегія
суддів відхиляє.

Так, у разі затримки бюджетного
фінансування розрахунок за
поставлений товар здійснюється
відповідачем протягом 2-х робочих днів
з дати отримання відповідачем
бюджетного призначення на
фінансування закупівлі товару на свій
реєстраційний рахунок (п. 4.5 договору).

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК
України відсутність у боржника
необхідних коштів не є підставою
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання. Аналогічні
положення містяться у ч. 2 ст. 218 ГК
України, де зазначено, що непереборною
силою, тобто надзвичайними і
невідворотними обставинами не
вважаються, зокрема, порушення
зобов'язань контрагентами
правопорушника, відсутність на ринку
потрібних для виконання зобов'язання
товарів, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Отже, як вірно вказав суд першої
інстанції, посилання відповідача на
відсутність бюджетного фінансування
не звільняє його від виконання
зобов'язань щодо оплати поставленої та
прийнятої продукції.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
місцевий господарський суд, виконавши
всі вимоги процесуального закону і
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, в рішенні
місцевого господарського суду повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального
підприємства електромереж зовнішнього
освітлення міста Києва
«Київміськсвітло» на рішення
господарського суду міста Києва від
26.05.2014 року у справі №910/3117/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 26.05.2014 року у справі
№910/3117/14 залишити без змін.

3. Справу №910/3117/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.Г. Рудченко

Судді
О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз