ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 р.
Справа № 914/2196/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Петровській Н.Я.

розглянув матеріали справи за позовною
заявою: прокурора м. Борислава в
інтересах держави в особі
Бориславської міської ради в особі
Комунального підприємства
"Бориславтеплоенерго", м. Борислав

до відповідача: Державного
комунального підприємства по
побутовому обслуговуванню населення
"Мрія", м. Борислав

про стягнення заборгованості на суму 12
016,06 грн.

прокурор: Леонтьєва Н.Т. - ст. прокурор
Прокуратури м. Львова

за участю представників:

від позивача: Чабан М.С. - юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст.20 ГПК України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді заявлено не було. На підставі ст.22
ГПК України роз'яснено процесуальні
права та обов'язки сторін.

ВСТАНОВИВ:

Суть заяви: Позов заявлено прокурором
м. Борислава в інтересах держави в
особі Бориславської міської ради в
особі Комунального підприємства
"Бориславтеплоенерго" до Державного
комунального підприємства по
побутовому обслуговуванню населення
"Мрія" про стягнення заборгованості на
суму 12 016,06 грн.

Ухвалою суду від 23.06.2014 р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 08.07.2014 р.

08.07.2014 р. на адресу суду надійшла заява
прокурора м. Львова про зменшення
позовних вимог (за вхідн. № 3465/14 від
08.07.2014 р.), відповідно до якої прокурор
просить стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 10 016,06 грн., з
яких: 9 500,00 грн. - основний борг, 516,06 грн. -
пеня. Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. Відтак заява
прокурора про зменшення позовних вимог
підлягає задоволенню, а справу №
914/2196/14 необхідно розглядати в межах
зменшених позовних вимог.

08.07.2014 р. прокурор у судове засідання
з'явився, позов підтримав з підстав,
зазначених у позовній заяві, заяві про
зменшення позовних вимог, поясненнях
наданих у судовому засіданні.

08.07.2014 р. представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги суду,
викладені в ухвалі від 23.06.2014 р. виконав
повністю, позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених у позовній заяві та
заяві про зменшення позовних вимог.

08.07.2014 р. представник відповідача в
судове засідання не з'явився, подав на
адресу суду заяву (за вх. 29366/14 від 08.07.2014
р.) про розгляд справи без участі
представника відповідача у зв'язку з
неможливістю бути присутнім у судовому
засіданні. Відповідач у заяві зазначив,
що позовні вимоги визнає у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши прокурора,
представника позивача, суд встановив:

28.09.2009 р. між КП «Бориславтеплоенерго»
(надалі - позивач) та ДКП «Мрія» (надалі -
відповідач) укладено договір № 55/09 про
постачання теплової енергії в гарячій
воді. Відповідно абзацу першого
Розділу 1 договору за цим договором
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання постачати
споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов'язується отримувати та
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п. 5.3 договору про постачання
теплової енергії, розрахунковим
періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 4.3 договору при
відсутності приладу обліку теплової
енергії, вартість одного кв.м.
опалювальної площі становить 17,51 грн.
При зміні тарифів (цін) на енергоносії
тарифи на послуги з теплопостачання
буде змінено згідно з законодавством,
тарифи на центральне опалення
встановлюються згідно з рішень
виконавчого комітету Бориславської
міської ради.

Рішенням Виконавчого комітету
Бориславської міської ради № 311 від
20.10.2011 р. встановлено тариф на послуги з
теплопостачання в розмірі 25,80 грн./кв.м.
Рішенням Виконавчого комітету
Бориславської міської ради № 1 від
10.01.2014 р. відкориговано та встановлено з
01.01.2014 р. тариф на послуги
теплопостачання в розмірі 24,30 грн./ кв.м.

Позивач повністю виконав взяті на себе
зобов'язання за укладеним договором №
55/09 від 28.09.2009 р.

Для врегулювання спору в досудовому
порядку позивач направив на адресу
відповідача претензії за вих. № 976 від
04.09.2013 р. та за вих. № 362 від 13.05.2014 р. з
вимогою сплатити заборгованість та
штрафні санкції.

У зв'язку з несвоєчасною та не в повному
обсязі здійсненою оплатою відповідача
загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем становить
9 500,00 грн. Також позивач просить
стягнути з відповідача 516,06 грн. пені.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Як передбачено ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу
України, однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини. Відповідно
до ст. 174 Господарського кодексу
України однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. За
умовами ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Позивач повністю виконав зобов'язання
відповідно до укладеного договору.
Відповідач визнав позовні вимоги в
повному обсязі. Відтак суд враховуючи
норми Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України дійшов
висновку про те, що вимога позивача про
стягнення 9 500,00 грн. основного боргу є
обґрунтованою, підтверджується
матеріалами справи та підлягає до
задоволення.

Статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватись, зокрема, неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2.2 договору за
несвоєчасне проведення розрахунків за
спожиту теплову енергію нараховується
пеня в розмірі 0,5 % від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем нараховано пеню в розмірі
516,06 грн. за період з 15.12.2013 р. до 16.06.2014 р.
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ.

Законом України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» від 22.11.1996 р. передбачено,
що платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Розмір пені, який передбачений
договором № 55/09 від 28 вересня 2009 р.
відповідає вимогам Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань».
Враховуючи положення ч. 6 ст. 232 ГК
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Відтак, вимога позивача про стягнення з
відповідача пені за невиконання
грошового зобов'язання за період з
15.12.2013 р. до 16.06.2014 р. на суму 516,06 грн. є
обґрунтованою та підлягає до
задоволення.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши зібрані у справі докази,
вислухавши думку прокурора,
представника позивача, cуд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення 9 500,00 грн. - основного боргу,
516,06 грн. - пені є обґрунтованою,
підтверджена матеріалами справи та
підлягає до задоволення.

Судовий збір на суму 1 827,00 грн. підлягає
стягненню з відповідача в дохід
державного бюджету, згідно з вимогами
ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 1, 12, 33, 34, 49, 82, 82-1, 84, 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з відповідача: Державного
комунального підприємства по
побутовому обслуговуванню населення
"Мрія" (82300, Львівська область, м.
Борислав, вул. Коваліва, 14а; код ЄДРПОУ
№ 22401917) на користь позивача:
Комунального підприємства
"Бориславтеплоенерго" (82300, Львіська
область, м. Борислав, вул. Коваліва, 52а;
код ЄДРПОУ № 13809128) 9 500,00 грн. - основного
боргу, 516,06 грн. - пені.

3. Стягнути з Державного комунального
підприємства по побутовому
обслуговуванню населення "Мрія" (82300,
Львівська область, м. Борислав, вул.
Коваліва, 14а; код ЄДРПОУ № 22401917) в дохід
державного бюджету 1 827,00 грн. судового
збору.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст. 116
ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку та строки, передбачені ст.ст.
91-93 ГПК України.

Суддя
Гутьєва В.В.