ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2014 року Справа №
13/370-10

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Дмитренко А.К.-
доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Крутовських В.І.

при секретарі: Петровській А.В.

За участю прокурора Барчук А.Б.,
посвідчення № 000865, від 17.08.12

За участю представників сторін:

від відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області: Неруш О.В.,
представник, довіреність №11-51/2483 від
24.04.14;

від позивача: ОСОБА_2, адвокат, договір
про надання адвокатських послуг б/н
від 18.05.11;

від відповідача: Устименко Д.О.
представник, довіреність №236 від 31.12.13;

представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином

розглянувши апеляційну скаргу відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровської області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.04.2014 року у справі № 13/370-10
за скаргою фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 на постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
на дії головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровської області Березкіної
Т.А. щодо повернення виконавчого
документа

у справі:

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4, м.Дніпропетровськ

до виконавчого комітету
Новомосковської міської ради, м.
Новомосковськ

третя особа: публічне акціонерне
товариство „Банк Кредит Дніпро",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 24318 грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.04.2014
року (суддя Первушин Ю.Ю.) скасовано
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 13.11.2013 року
ВП № 30035910, винесену головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровської області Березкіною
Т.А. Стягнуто з відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровської області на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
витрати на оплату послуг адвоката у
сумі 4725 грн.

Не погодившись з ухвалою суду відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровської області звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
зазначену ухвалу скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

Представник фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 у запереченні на
апеляційну скаргу зазначає про
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарги та
зміни чи скасування ухвали
господарського суду.

Виконавчий комітет Новомосковської
міської ради та публічне акціонерне
товариство „Банк Кредит Дніпро"
відзиви на апеляційну скаргу не надали,
правом участі у судовому засіданні не
скористались.

Заслухавши пояснення представників
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровської області, позивача та
відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, розглянувши
матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.02.2011
року по справі № 13/370-10 з виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
стягнуто на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 463146 грн. 45 коп.
орендної плати, 4631 грн. 47 коп.
державного мита, 236 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 20000 грн. витрат на
послуги адвоката. В частині позовних
вимог щодо стягнення орендної плати за
01-09.03.2009 року в сумі 14577 грн. 66 коп.
відмовлено.

На виконання зазначеного рішення суду
20.06.2011 року видано наказ.

27.11.2013 року від фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 до господарського
суду надійшла скарга на постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві та на дії державного
виконавця щодо повернення виконавчого
документу, в якій заявник просив
визнати протиправною та скасувати
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу від
13.11.2013 року, винесену в ході виконання
виконавчого документу - наказу від
20.06.2011 року № 13/370-10, виданого
господарським судом Дніпропетровської
області.

Як свідчать матеріали справи,
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Сивокозова
О.М. від 19.11.2011 року ВП №30035910
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання наказу № 13/370-10,
виданого 20.06.2011 року господарським
судом Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості.

В ході примусового виконання
зазначеного наказу у справі № 13/370-10
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області 22.11.2012 року
складено акт опису та арешту майна
боржника - виконавчого комітету
Новомосковської міської ради.

Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області 23.11.2012 року
за вих. № 2314/22528 на адресу голови
Новомосковської міської ради Мороза
С.А. було направлено подання щодо
надання дозволу стосовно реалізації
описаного майна, а саме: 1) будівлі та
споруди: будівля міськвиконкому, гараж,
вбиральня, вхід у підвал, загальною
площею 3085 кв.м., дворове покриття,
огорожа, зливна яма; 2) земельна ділянка
розміром 0,3085 га та землі в межах згідно
з планом землекористування; 3)
автомобіль марки ГАЗ-ЗН0, 2002 р/в, білого
кольору, тип ТЗ - седан, УШ - НОМЕР_1, який
належить виконкому Новомосковської
міської ради згідно свідоцтва про
реєстрацію ТЗ НОМЕР_2.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області 11.12.2012 року
надійшов лист виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від
10.12.2012 року № 2050, яким направлено
рішення Новомосковської міської ради
від 10.12.2012 року № 681 "Про розгляд подання
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області".

Рішенням Новомосковської міської ради
від 10.12.2012 року № 681 "Про розгляд подання
відділу примусового виконання рішень
ДВС ГУЮ в Дніпропетровській області"
відмовлено в наданні згоди щодо
відчуження вказаного майна.

Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області 12.12.2012 року
за вих. № 13-14/24389 на адресу ГУДКСУ у м.
Новомосковськ Дніпропетровської
області направлено платіжні вимоги.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області 17.12.2012 року
надійшов лист управління Державної
казначейської служби України у м.
Новомосковську Дніпропетровської
області за вх. № 1326/12027, в якому
повідомлено, що платіжна вимога № В6-349/2
від 12.12.2012 року повертається без
виконання відповідно до п. 34 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845, у зв'язку з
тим, що кошторис боржника не містить
відповідного коду економічної
класифікації видатків бюджету, за яким
необхідно здійснити безспірне
списання коштів.

З огляду на відсутність у боржника
коштів, на які можливо звернути
стягнення, а також з підстав ненадання
Новомосковською міською радою згоди на
реалізацію арештованого майна, із
посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону
України "Про виконавче провадження"
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Березкіною
Т.А. винесено постанову від 20.12.2012 року
про повернення виконавчого документа
стягувачеві.

На підставі ухвали господарського суду
Дніпропетровської області
від 05.07.2013 року у справі за скаргою
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на
дії відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, якою
визнано протиправною постанову
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 20.12.2012 року, та заяви
стягувача - фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 від 04.11.2013 року, постановою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області від 06.11.2013
року відновлено виконавче провадження
з примусового виконання наказу
№ 13/370-10, виданого 20.06.2011 року
господарським судом Дніпропетровської
області.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Березкіної
Т.А. від 13.11.2013 року виконавчий документ
- наказ № 13/370-10, виданий 20.06.2011 року
господарським судом Дніпропетровської
області, повернуто стягувачу з
посиланням на п.9 ч.1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

За змістом зазначеної вище постанови,
рішення про повернення виконавчого
документу прийнято внаслідок тієї
обставини, що 01.01.2013 року набрав
чинності Закон України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», за змістом якого встановлений
порядок виконання рішень про стягнення
коштів, де боржник є державний орган,
іншою особою - Державною казначейською
службою України.

У відповідності із ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Статтею 7 Закону України «Про державну
виконавчу службу» встановлено, що
працівник органу державної виконавчої
служби зобов'язаний сумлінно
виконувати службові обов'язки, не
допускати в своїй діяльності порушення
прав громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України.

В силу ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» цей Закон встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження" (далі -
рішення суду), та особливості їх
виконання.

На спростування висновків суду першої
інстанції скаржник посилається на
приписи Закону України «Про виконавче
провадження» та Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
року № 845, стверджуючи, що виконання
судових рішень про стягнення грошових
коштів із бюджетної установи
здійснюється органами державної
казначейської служби у передбаченому
законом порядку.

Апеляційний господарський суд не
погоджується з доводами виконавчої
служби, наведеними в апеляційній
скарзі, виходячи з наступного.

У п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» (на підставі
якої винесено оскаржувану постанову
про повернення виконавчого документу
від 13.11.2013 року) вказано, що виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Однак вказана вище підстава для
повернення виконавчого документу не
поширюється на правовідносини щодо
примусового виконання наказу
господарського суду, стягувачем за
яким є суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_4, з огляду на таке.

Так, за змістом п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
підставою для повернення виконавчого
документу є встановлення сукупності
юридичних та фактичних обставин щодо: 1.
наявності закону, яким встановлено
заборону щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника;
2. встановлення факту відсутності у
боржника іншого майна чи грошових
коштів, на які може бути звернено
стягнення. Проте, Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та зміни від 30.01.2013 року
до Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
року № 845, стосуються не встановлення
заборони щодо звернення стягнення на
майно та кошти бюджетних
установ-боржників, а фактично змінюють
порядок виконання виконавчих
документів. При цьому сама зміна
порядку виконання рішення суду без
встановлення законодавчої заборони
щодо звернення стягнення на майно
боржника не може бути правовою
підставою для повернення виконавчого
документу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» враховуючи ту обставину,
що виконавче провадження відкрито до
внесення змін у відповідні
нормативно-правові акти, які в силу ст.
58 Конституції України не мають
зворотної сили та не містять вказівок
щодо процедури передачі, закінчення чи
повернення виконавчих документів у тих
випадках, коли виконавчі провадження
були відкриті до набрання чинності
вказаними вище нормативними актами.

19.09.2013 року внесено зміни до Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та розділ
«Прикінцеві та перехідні положення»
доповнено пунктом 3 наступного змісту:
"Виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення".

Вказані зміни до Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» набрали законної сили
16.10.2013 року, тоді як оскаржувану
постанову винесено 13.11.2013 року. Тобто на
час винесення оскаржуваної постанови
про повернення виконавчого документу
діяла норма закону, що передбачала
виконання таких виконавчих документів
саме державною виконавчою службою, а
посилання скаржника на приписи ч. 2 ст. 3
Закону України «Про виконавче
провадження» не заслуговують на увагу,
тому що зміни до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про виконавче провадження» і до
розділу «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» внесені одним і тим же
нормативно-правовим актом - Законом
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо виконання судових
рішень» від 19.09.2013 року №583-VII, тобто
норми п. 3 розділу «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» є спеціальними по
відношенню до норм ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки регулюють процедуру
примусового виконання окремих
виконавчих проваджень, а саме тих, що
відкриті за виконавчими документами,
які були винесені до прийняття
відповідних змін до закону.

Враховуючи те, що матеріалами справи
підтверджено, що виконавче провадження
відкрито за виконавчим документом, на
який поширюються приписи п. 3
«Прикінцевих та перехідних положень»
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», а
оскаржувану постанову винесено вже
після набрання чинності вказаним вище
законом, відсутні правові підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни чи скасування оскаржуваної
ухвали суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на незаконність прийняття
господарським судом рішення про
стягнення витрат на оплату послуг
адвоката. Такі витрати є документально
підтвердженими, а їх розмір відповідає
вимогам справедливості,
добросовісності та розумності.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.04.2014
року у справі № 13/370-10 залишити без змін,
а скаргу відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровської області без
задоволення.

Головуючий суддя
А.К. Дмитренко

Суддя
А.Є. Прокопенко

Суддя
В.І. Крутовських

повний текст постанови виготовлений
18.07.14р.