ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р.Справа № 25/136-10-4229Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Г.П. Разюк,

суддів: М.С. Петрова, С.І. Колоколова,

при секретарі судового засідання
Полінецькій В.С.

за участю представника від позивача -
Мельниченко Н.О., довіреність №01/11-703,
дата видачі: 09.12.13р.;

(відповідач не використав законного
права на участь у судовому засіданні,
хоча про час та місце його проведення
повідомлений належним чином (див. -
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення від
23.06.14р..)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, м.Одеса

на рішення господарського суду
Одеської області від 15.04.2013 року

по справі № 25/136-10-4229

за позовом Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси"

до скаржника

про стягнення 100 815, 24 грн.,

встановив:

У вересні 2010 року Комунальне
підприємство /далі по тексту - КП/
„Теплопостачання міста Одеси"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 / далі по
тексту - ФОП ОСОБА_2 / вимогою /з
урахуванням заяви про її збільшення
від 16.11.10р.-т.1, а.с.94-96/ про стягнення
100815,24 грн., з яких: 88623,06 грн. сума
заборгованості по орендній платі за
період з 1.10.08р. по 31.07.10р., 9986,28 грн. пені,
2205,90 грн. - 3% річних. Крім того, позивач
просив стягнути на його користь судові
витрати, а саме: 1008,15 грн. державного
мита та 236грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

З посиланням на приписи ст.ст. 526, 625, 782
ЦК України, ст. ст. 283, 286 ГК України,
позивач обґрунтовує позовні вимоги
порушенням відповідачем умов договору
№ 10 оренди нежитлового приміщення,
укладеного 01.11.2010р. між ним та ФОП
ОСОБА_2, за яким останньому з метою
розміщення виробництва з пошиву
шкільної форми передано в строкове
платне користування нежитлове
приміщення ЦТП - 62 загальною площею 147,06
кв.м, яке знаходиться на за адресою:
АДРЕСА_1..

Рішенням господарського суду Одеської
області від 26.11.2010р. /т.2,а.с.9-12/,
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 17.02.2011р. /т. 2, а.с.46-51/, позов КП
„Теплопостачання міста Одеси"
задоволено частково та стягнуто з
відповідача 88623,06грн. заборгованості з
орендної плати, 2185,90грн. три відсотки
річних, 908,09грн. державного мита,
212,58грн. витрат на оплату
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, в задоволені решти
позивних вимог /щодо пені та частини
річних відсотків/ відмовлено .
Постановою Вищого господарського суду
України від 20.04.2011р. /т.2,а.с.73-75/ рішення
господарського суду Одеської області
від 26.11.2010р. та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
17.02.2011р. залишено без змін, а касаційну
скаргу ФОП ОСОБА_2 без задоволення.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 29.06.2011р. ОСОБА_2 відмовлено у
допуску справи № 25/136-10-4229 до
провадження у Верховному суді України.

У грудні 2011р. ФОП ОСОБА_2 подав до
господарського суду Одеської області
заяву про перегляд рішення суду від
26.11.2010р. у справі №25/136-10-4229 за
нововиявленими обставинами, якими
вважає визнання недійсними в судовому
порядку /рішення Господарського суду
Одеської області від 19.10.11р. у справі
№10/17-3114-2011/ пунктів 1-3 додаткової угоди
від 01.04.2007р. до угоди від 1.11.2006р. про
викладення договору оренди №10 від
1.07.2006р., на умовах якого грунтуються
позовні вимоги, в новій редакції.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.01.2012р. /т.3,а.с.7-9/,
залишеною без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 01.03.2012р. /т.3, а.с.31-35/, ФОП ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні заяви про
перегляд рішення суду від 26.11.2010р. у
справі № 25/136-10-4229 за нововиявленими
обставинами та залишено останнє без
зміні.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.05.2012 р. /т.3,а.с.67-71/ ухвалу
господарського суду Одеської області
від 30.01.2012р. та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
01.03.2012р. скасовано, справу направлено на
новий розгляд до господарського суду
Одеської області.

За підсумками нового розгляду справи
за нововиявленими обставинами в
порядку ст. 112 ГПК України рішенням
господарського суду Одеської області
від 14.06.2012р. рішення господарського
суду Одеської області від 26.11.2010р. було
скасовано /т.3,а.с.79-80/.

Під час перегляду справи судом
прийнято заяву позивача про уточнення
позовних вимог, яким вимагається лише
основний борг з орендної плати за
період з 1.02.09р. по 31.03.12р. /т.3, а.с.137-141/ та
рішенням господарського суду Одеської
області від 14.08.2012р. /т.4,а.с.14-15/
задоволено їх повністю, стягнуто з ФОП
ОСОБА_2 98456,14грн. боргу по оренді, 984,56грн.
державного мита, 236 грн. витрат на
оплату інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 08.11.2012р. /т.4,
а.с.59-66/, рішення господарського суду
Одеської області від 14.08.2012р частково
скасовано, позов задоволено частково
та стягнуто з ФОП ОСОБА_2 44900,32грн. боргу
по оренді, 449грн. державного мита та
107,63грн. витрат на ІТЗ судового процесу,
в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
від 18.02.2013р. /т.4,а.с.112-116/ касаційну
скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено частково,
рішення господарського суду Одеської
області від 14.08.2012р. та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 08.11.2012р. скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Одеської області
на стадію розгляду заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами. При цьому в постанові
касаційної інстанції зазначено, що
судами обох інстанцій не
досліджувалось питання, з яких підстав
пункти 1-3 додаткової угоди від 01.04.2007р.
були визнані недійсними, а отже
передчасно зроблений висновок про
визнання їх недійсними лише на
майбутнє. Також зазначено, що суди
попередніх інстанцій не взяли до уваги,
що ця додаткова угода є однією з
правових підстав позову в даній справі,
а також не розрізнили такі складові
інституту оренди як саме користування
майном та плата за таке користування,
що призвело до неправильних висновків.

За підсумками нового розгляду справи
за нововиявленими обставинами в рамках
позовних вимог за їх уточненням від
16.11.10р. рішенням господарського суду
Одеської області від 15.04.2013р. (суддя
Мостепаненко Ю.І.) заяву ФОП ОСОБА_2
задоволено частково, рішення від
26.11.2010р. по даній справі змінено, позов
задоволено частково, на користь КП
"Теплопостачання міста Одеси" стягнуто
36372,45грн. заборгованості з орендної
плати, 586,58грн. 3% річних, 369,59грн.
державного мита, 86,38 грн. витрат на
оплату ІТЗ судового процесу, в решті
позову відмовлено. Стягнуто з КП
"Теплопостачання міста Одеси" на
користь ФОП ОСОБА_2 205,16 грн. витрат по
сплаті судового збору /т.5, а.с.46-53/.

ФОП ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням
місцевого господарського суду,
звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Одеської
області від 15.04.2013 року повністю та
прийняти нове, відмовивши у
задоволенні позову в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
що призвело до неправильного вирішення
спору, та висновки, викладені у рішенні
місцевого господарського суду, не
відповідають обставинам справи,
оскільки суд не врахував відсутність
акту передачі об`єкту оренди скаржнику
за договором №10 від 1.07.06р. та взагалі
недійсності самого договору та двох
додаткових угод до нього.

У судовому засіданні представник КП
„Теплопостачання міста Одеси" просив
залишити апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2
без задоволення, а рішення
Господарського суду Одеської області
від 15.04.2013р. без змін.

Оскільки ФОП ОСОБА_2 окремо заявив
позов до КП "Теплопостачання міста
Одеси" про визнання недійсним договору
оренди № 10 від 01.07.2006р. та додаткових
угод до нього, на яких грунтуються
позовні вимоги, і за ним було порушено
провадження в справі №916/1216/13,
апеляційне провадження в даній справі
зупинялося до розгляду господарським
судом Одеської області означеного
позову.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши у
судовому засіданні пояснення
представника позивача,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено господарським судом
01.07.2006р. між КП "Одестеплокомуненерго"
(Орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (Орендар)
укладено договір оренди нежитлового
приміщення №10, відповідно до п. 1.1.
якого Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлове приміщення ЦТП - 62, загальною
площею 147,06 кв.м., яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, вартість якого згідно
з актом оцінки від 30.03.2006р. становить
218905грн., з метою розміщення виробництва
з пошиву шкільної форми /т.1, а.с.7-10/.

01.11.2006р. між КП "Теплопостачання міста
Одеси" і ФОП ОСОБА_2 підписана угода про
викладення в новій редакції договору
оренди нежитлового приміщення, в п.1.1,1.2
якої зазначено, що об'єкт оренди
знаходиться на 2-му та 3-му поверхах
будівлі ЦТП - 62 і складається з
дванадцяти приміщень загальною площею
147,06 кв.м., розташованих за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_1. Мета використання майна
- виробництво швейних виробів /т.1, а.с.
11-14 /).

Загальною частиною угоди від 01.11.2006р.
встановлено, що КП
"Одестеплокомуненерго" реорганізовано
шляхом злиття з КП "Одесатеплоенерго" і
на їх базі створено КП "Теплопостачання
міста Одеси", яке відповідно до п. 1.10.
Статуту підприємства, затвердженого
рішенням Одеської міської ради №366-V
від 29.09.2006р. та №101-V від 27.06.2006р., є повним
правонаступником прав та обов`язків
обох реорганізованих підприємств, тому
сторони дійшли до згоди внести зміни до
договору оренди не житлового
приміщення № 10 від 01.07.2006р. шляхом
заміни сторони "Орендодавця" з КП
"Одестеплокомуненерго" на КП
"Теплопостачання міста Одеси".

У відповідності до п. 2.1 орендар вступає
у строкове платне користування майном
у термін, указаний в договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього
договору та акта приймання-передачі
майна.

Пунктом 3.1. угоди визначено, що орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати
затвердженої рішенням Одеської
міської ради №4840-ІV від 09.11.2005р. і
становить без ПДВ за базовий місяць
оренди (березень 2006р.) - 1276,95 грн..
Орендна плата за наступні місяці
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекси інфляції за місяці з дати
проведення експертної оцінки.

Відповідно до п.3.3 орендна плата
перераховується орендарем на
розрахунковий рахунок орендодавця 20
числа місяця, наступного за
розрахунковим. Згідно з п. 5.2. орендар
зобов`язаний своєчасно і у повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 11.1. угоди встановлено, що
договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі
орендованого майна до 01.06.2007р.. Згідно з
п.11.6 угоди від 1.11.06р. у разі
несвоєчасного повернення орендарем
майна, що є об'єктом оренди, орендодавцю
орендна плата нараховується та
підлягає сплаті по день оформлення
акту прийому-передачі.

01.04.2007р. між КП "Теплопостачання міста
Одеси" і ФОП ОСОБА_2 укладено Додаткову
угоду / т. 1 а.с. 15-16 / до угоди від 01.11.2006р.,
відповідно по умов п.п.1-3 якої з 1.01.2007р.
орендна плата визначається на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 27.12.06р. 3 1846 і за базовий місяць
/січень 2007р., який є першим місяцем
оплати за новими ставками орендної
плати/ становить 2092,08грн. без ПДВ.
Перерахунок орендної плати за січень -
березень 2007р. здійснюється в квітні
2007р.. Пунктом 4 сторони також продовжили
термін дії договору та виклали п.11.1
угоди від 01.11.2006р. в наступній редакції:
„Цей договір діє з моменту підписання
сторонами Акту приймання-передачі
орендованого майна до 01.06.2009р.".

Приймаючи рішення від 26.11.10р.,
законність якого підтверджено судами
вищих інстанцій, господарський суд
керувався наведеними умовами договору
щодо розміру орендної плати в редакції
додаткової угоди від 1.04.07р. до угоди від
1.11.06р., а також встановив, що незважаючи
на відсутність акту передачі об'єкту
оренди орендарю, факт передачі ФОП
ОСОБА_2 орендованих приміщень та
користування ним цими приміщеннями
відповідачем не заперечувався і його
підтверджено іншими доказами в справі,
в тому числі: відповіддю на претензію
КП "Теплопостачання міста Одеси"
№01-11-03/2 від 15.09.2009р. за №011 від 18.09.2009р., в
якій з посиланням на економічну кризу
ФОП ОСОБА_2 просить реструктурувати
заборгованість з оплати орендної плати
за осінньо-зимовий період 2008-2009рр.
/т.1,а.с.18,51/; листом №003 від 06.09.2010р.
/т.1,а.с.20/, в якому ФОП ОСОБА_2 просить
продовжити строк дії договору та
зменшити орендну плату; платіжними
дорученнями щодо оплати орендної плати
за період, що передував спірному /т.1,а.с.
68-80/. Отже, відповідний довід
апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2, не має
відношення до нововиявлених обставин в
справі і судовою колегією до уваги не
приймається.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 19.10.11р. по справі
№10/17-3114-2011, залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 29.11.11р., за
позовом ФОП ОСОБА_2 до КП
"Теплопостачання міста Одеси" визнано
недійсними пункти п.п. 1-3 додаткової
угоди від 01.04.2007р. до угоди від 01.11.2006р.
про викладення договору оренди
нежитлового приміщення №10 від 01.07.2006р.
в новій редакції, оскільки застосоване
сторонами визначення розміру орендної
плати за оренду об'єктів, які
перебувають у комунальній власності,
на підставі Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду
державного майна, яка затверджена
Постановою КМУ від 04.10.1995р. №786, із
змінами внесеними Постановою КМУ від
27.12.2006р. №1846 не відповідає вимогам ч.2
ст.19 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна".

У рішенні від 19.10.2011р. по справі №
10/17-3114-2011 також визначено, що правові
підстави для задоволення позову в
частині застосування до договору
оренди нежитлового приміщення №10 від
01.07.2006р. наслідків недійсності, як до
нікчемного правочину, відсутні у
зв'язку з відсутністю факту
нікчемності договору оренди
нежитлового приміщення №10 від 01.07.2006р..

Крім того, рішенням господарського
суду Одеської області від 01.07.2013р. в
справі №916/1216/13, залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.09.2013р. та
постановою Вищого господарського суду
від 27.11.2013р., у позові ФОП ОСОБА_2 до КП
"Теплопостачання міста Одеси" про
визнання недійсним договору оренди № 10
від 01.07.2006р. було відмовлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна", відповідно до якої
у разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Таким чином, з 01.04.2007р. і на протязі
всього спірного в справі № 25/136-10-4229
періоду розрахунок орендної плати
повинен був здійснюватись на підставі
п. 3.1 угоди про викладення договору
оренди нежитлового приміщення в новій
редакції від 01.11.2006р.. Оскільки ця
обставина дійсно має істотне значення
для справи і не могла бути відома
заявникові до прийняття рішення суду
від 26.11.10р., господарський суд на
підставі статті 112 ГПК України зробив
вірний висновок про наявність
нововиявлених обставин, які є
підставою для перерахування і зміни
розміру стягнутих цим рішенням сум
заборгованості з орендної плати, 3-х
відсотків річних та судових витрат.
Перевіркою розрахунку цих величин,
судовою колегією встановлено його
відповідність чинним в спірний період
умовам договору і обгрунтованість в
розмірі 36 372,45грн. - заборгованості з
орендної плати, 586,58 - 3% річних, 369,59грн. -
державного мита, 86,38грн.- витрат на
оплату ІТЗ судового процесу.

Згідно з п. 8.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 17 від
26.12.2011р. „Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
ново виявленими обставинами" законом
не передбачено здійснення перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами у повному обсязі.
Господарський суд повинен переглядати
судове рішення за нововиявленими
обставинами лише в тих межах, в яких ці
обставини впливають на суть рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку про те, що
господарський суд Одеської області
виконав приписи постанов Вищого
господарського суду в даній справі,
вірно встановив наявність
нововиявлених обставин надав належну
оцінку їх впливу на предмет спору, а
також наявним в справі доказам, відтак
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення. Тому, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення господарського
суду Одеської області від 15.04.2013р. слід
залишити без змін.

Відповідно із ст.49 ГПК України судові
витрати скаржника не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 ГПК
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Одеської області від 15.04.2013 року по
справі №25/136-10-4229 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
04.07.2014 р..

Головуючий суддя
Г.П.Разюк

Суддя
М.С. Петров

Суддя
С.І. Колоколов