ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Справа № 902/1188/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого судді:Міщенка П.К.,
Коваленка В.М.,суддів:Поліщука
В.Ю.розглянувши касаційну скаргу на
ухвалу та на постанову Приватного
підприємства "Агро-Тера"
Господарського суду Вінницької
області від 08.10.2013 року Рівненського
апеляційного господарського суду від
18.12.2013 року у справі№
902/1188/13господарського суду за заявою
Вінницької області Публічного
акціонерного товариства "Піреус Банк
МКБ"доПриватного підприємства
"Агро-Тера"провизнання банкрутом За
участю представників: арбітражного
керуючого Гонти О.А. - Плакиди І.Г.; ПАТ
"Піреус Банк МКБ" - Тюркіна В.П.; ПП
"Агро-Тера" - Мілованова А.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 08.10.2013 року
(суддя Стефанів Т.В.) порушено
провадження у справі у справі № 902/1188/13
про банкрутство Приватного
підприємства "Агро-тера", визнано
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Піреус Банк МКБ" в сумі
8380470,65 грн., введено процедуру
розпорядження майном боржника на 115
календарних днів, до 31 січня 2014 року,
призначено розпорядником майна
арбітражного керуючого : Кузіва Олега
Ігоровича.

Зобов'язано розпорядника майна:

- розглянути вимоги кредиторів про
грошові вимоги до боржника;

- вести реєстр вимог кредиторів;

- повідомити кредиторів про
результати розгляду їхніх вимог;

- вживати заходів для захисту майна
боржника;

- аналізувати фінансово-господарську
діяльність, інвестиційне становище
боржника та його становище на ринках;

- виявляти (за наявності) ознаки
фіктивного банкрутства, доведення до
банкрутства, приховування стійкої
фінансової неспроможності, незаконних
дій у разі банкрутства;

- скликати збори кредиторів та
організовувати їх проведення;

- надавати державному органу з питань
банкрутства відомості, необхідні для
ведення Єдиного реєстру підприємств,
щодо яких порушено справу про
банкрутство;

- надавати господарському суду та
комітету кредиторів звіт про свою
діяльність, відомості про фінансове
становище боржника, пропозиції щодо
можливості відновлення
платоспроможності боржника;

- організувати та забезпечити
проведення інвентаризації майна
боржника та визначити його вартість;

- виконувати інші повноваження, що
передбачені Законом.

Заборонено боржнику укладати без
згоди арбітражного керуючого
(розпорядника майна) правочини
(договори); відчужувати предмет
застави.

Зобов'язано боржника передати цінні
папери, майно, інші цінності на
зберігання третім особам, вчинити чи
утриматися від вчинення певних дій або
вжити інших заходів для збереження
майна боржника (у тому числі шляхом
позбавлення боржника права
розпорядження його нерухомим майном
без згоди розпорядника майна або суду,
який розглядає справу про банкрутство;
накладення арешту на конкретне рухоме
майно боржника);

Зобов'язано розпорядника майна подати
до господарського суду відомості про
результати розгляду вимог кредиторів.
скласти реєстр вимог кредиторів та
подання його на затвердження до
господарського суду, провести
інвентаризацію майна боржника.

З метою виявлення усіх кредиторів та
осіб, які виявили бажання взяти участь
у санації боржника, зобов'язано
кредитора здійснити офіційне
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство шляхом подання
до офіційного друкованого органу
Верховної Ради України "Голос України"
чи Кабінету Міністрів України
"Урядовий кур'єр" оголошення про
порушення справи про банкрутство, про
що надати суду відповідні докази.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 року
(головуючий суддя - Демидюк О.О., судді:
Огороднік К.М., Бригінець Л.М.) ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 08.10.2013 року у справі №902/1188/13
- залишено без змін, а апеляційну скаргу
боржника Приватного підприємства
"Агро-Тера" на ухвалу господарського
суду Вінницької області від 08.10.13 року у
справі №902/1188/13 - залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із наведеними судовими
актами, до Вищого господарського суду
України звернувся боржник із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Вінницької області від 08.10.2013 року,
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 року та
припинити провадження у справі,
посилаючись на порушення та невірне
застосування судами ст. 10, 16 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (Далі по тексу
- Закон про банкрутство).

Зокрема, заявником скарги зазначено, що
судом першої інстанції, із яким
погодився апеляційний господарський
суд, безпідставно порушено провадження
у справі про банкрутство, у даному
випадку, оскільки, грошові вимоги
ініціюючого кредитора повністю
забезпечено заставою майна майнового
поручителя за зобов'язаннями боржника -
ТОВ "ЧФ Декада", яке можливо реалізувати
та погасити повністю борги Приватного
підприємства "Агро-Тера".

Колегія суддів Вищого
господарського суду України,
перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, дійшла до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на таке.

Під час розгляду справи попередніми
судовими інстанціями встановлено
наступні її обставини.

23.08.2013 року ПАТ "Піреус Банк МКБ"
звернувся до господарського суду
Вінницької області із заявою про
порушення справи про банкрутство
приватного підприємства Приватного
підприємства "Агро-Тера", просив
визнати вимоги ПАТ "Піреус Банк МКБ" як
кредитора Приватного підприємства
"Агро-Тера" в розмірі 8 380470,65 грн. із
загальним розміром неустойки (пені) у
розмірі 613 275,37 грн.

Вимоги ПАТ "Піреус Банк МКБ"
підтверджуються рішенням
господарського суду Вінницької
області від 08.07.2010 року №6/104-10, яким
позов Публічного акціонерного
товариство "Піреус Банк МКБ" задоволено
та стягнуто солідарно з Приватного
підприємства "Агро-Тера" і Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЧФ Декада"
на користь ПАТ "Піреус Банк МКБ"
заборгованість в сумі 3 200 000,00 грн.,
основного боргу по кредиту, 950 005,46 грн.
процентів за користування кредитом, 60
869,55 грн. пені по кредиту, 74 959,06 грн. пені
по процентах - за Кредитним договором
№К/08-19 від 23 09.2008 року (в редакції
додаткової угоди №1 від 23.01.2009 року,
додаткової угоди №2 від 02.02.2009 року,
додаткової угоди; №3 від 30.04.2009 року,
додаткової угоди №4 від 02.06.2009 року); 3 800
000,00 грн. основного боргу по кредиту, 1 125
945,18 грн. процентів за користування
кредитом, 388 432,88 грн. пені по кредиту,
89013,88 грн. пені по процентах - за
Кредитним договором №К/08-20 від 23.09.2008
року (в редакції додаткової угоди №1
від 23.01.2009 року, додаткової угоди №2 від
02.02.2009 року, додаткової угоди №3 від
30.04.2009 року, додаткової угоди №4 від 02.06
2009 року). 26.07.2010 року господарським
судом Вінницької області, на примусове
виконання рішення від 08.07.2010 року по
справі №6/104-10, видано наказ про
виконання рішення господарського суду,

20.08.2010 року заступником
начальника Підрозділу примусового
виконання рішень Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№20929591, з примусового виконання
Наказу господарського суду Вінницької
області від 26.07.2010 року у справі №6/104-10.

20.05.2011 року Підрозділом примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області, по виконавчому провадженню
№20929591 перераховано 23,79 грн., в якості
погашення заборгованості.

02.09.2011 року Підрозділом примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області реалізовано першу частину
заставного майна ТОВ "ЧФ Декада" на суму
786 450,00 грн.

02.12.2011 року Підрозділом примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області реалізовано другу частину
заставного майна ТОВ "ЧФ Декада" на суму
12 850,00 грн.

Кошти від реалізації заставного
(іпотека) майна ТОВ "ЧФ Декада", отримано
ПАТ "Піреус Банк МКБ".

З рішення Господарського суду
Вінницької області від 08.07.2010 року у
справі №6/104-10 вбачається, що
заборгованість ПП "Агро-Тера", складає:
за кредитним договором №К/08-19 від 23.09.2008
року: 3 200 000,00 грн. - основного боргу по
кредиту, 950 005,46 грн. - процентів за
користування кредитом, 60 869,55 грн. - пені
по кредиту, 74 959,06 грн. - пені по
процентах. За кредитним договором
№К/08-20 від 23.09.2008 року: 3 800 000,00 грн. -
основного боргу по кредиту, 1 125 945,18 грн.
- процентів за користування кредитом, 388
432,88 грн. - пені по кредиту, 89 013,88 грн. -
пені по процентах.

Після часткової реалізації майна
лишилась заборгованість за кредитним
договором №К/08-19 від 23.09.2008 року: 3 200 000,00
грн. - основного боргу по кредиту, 950 005,46
грн. - процентів за користування
кредитом, 60 869,55 грн. - пені по кредиту, 74
959,06 грн. - пені по процентах та за
кредитним договором №К/08-20 від 23.09.2008
року: 3 800 000,00 грн. - основного боргу по
кредиту, 430 465,19 грн. - процентів за
користування кредитом, 388 432,88 грн. - пені
по кредиту.

Загальний розмір неустойки (пені) по
кредитному договору №К/08-19 39.2008 і по
кредитному договору №К/08-20 від 23.09.2008
року, складає 613 275,37 грн.

Ухвала суду першої інстанції про
порушення провадження у справі про
банкрутство ПП "Агро-тера" мотивована
тим, що вимоги ініціюючого кредитора
заявлені у відповідності до Закону про
банкрутство, підтверджені належними
доказами та є достатніми для порушення
провадження у справі про банкрутство.

Під час апеляційного перегляду
наведеної ухвали, суд апеляційної
інстанції погодився з її висновками та
виходив з того, що боржником не
виконані у повному обсязі зобов'язання
щодо сплати заборгованості за рішенням
господарського суду Вінницької
області від 08.07.2010 року у справі №6/104-10,
а в свою чергу, ініціюючий кредитор
довів безспірність своїх вимог до
боржника на момент звернення до
господарського суду Вінницької
області з заявою про порушення справи
про банкрутство. Колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій з огляду на
наступне.

Згідно зі ст.41 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно із частинами 1 ст. 2 Закону про
банкрутство (у редакції Закону України
від 22.12.2011 року N 4212-VI) провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

За приписами ст. 11 Закону про
банкрутство заява про порушення
провадження у справі про банкрутство
подається боржником або кредитором у
письмовій формі та повинна містити
найменування господарського суду, до
якого подається заява; ім'я або
найменування боржника, його
місцезнаходження або місце проживання,
ідентифікаційний код юридичної особи
та реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності); ім'я або найменування
кредитора, його місцезнаходження або
місце проживання, ідентифікаційний код
юридичної особи та реєстраційний номер
облікової картки платника податків (за
наявності); виклад обставин, що є
підставою для звернення до суду;
перелік документів, які додаються до
заяви. До заяви про порушення справи
про банкрутство додаються докази
сплати судового збору, крім випадків,
коли згідно із законом він не підлягає
сплаті; довіреність чи інший документ,
що засвідчує повноваження
представника, якщо заяву підписано
представником; докази того, що сума
безспірних вимог кредитора
(кредиторів) сукупно становить не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, якщо інше не
передбачено цим Законом; рішення суду
про задоволення вимог кредитора, що
набрало законної сили; відповідна
постанова органу державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження з виконання вимог
кредитора; докази того, що сума вимог
кредитора (кредиторів) не забезпечена
повністю заставою майна боржника (за
наявності застави).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про
банкрутство справа про банкрутство
порушується господарським судом, якщо
безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно
становлять не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника. До складу цих вимог,
у тому числі щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів), не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції.

За змістом приписів статей 12 - 16 Закону
про банкрутство, прийняття заяви про
порушення справи про банкрутство і
порушення провадження у справі про
банкрутство є відокремленими одна від
одної процесуальними діями.

Питання про порушення провадження у
справі про банкрутство вирішується
господарським судом виключно у
підготовчому засіданні.

Завдання підготовчого засідання
господарського суду у справі про
банкрутство полягає у перевірці
обґрунтованості заяви кредитора або
боржника щодо наявності ознак
неплатоспроможності, а заяви боржника -
також і загрози його
неплатоспроможності.

Крім того, господарський суд перевіряє
правовий статус боржника та
відсутність перешкод для порушення
провадження у справі про банкрутство.
Перелік підстав для відмови в
порушенні провадження у справі,
зазначений у частині сьомій статті 16
Закону, є вичерпним.

Якщо справа порушується за заявою
кредитора, господарський суд перевіряє
обґрунтованість його вимог, їх
безспірність, вжиття заходів щодо
примусового стягнення за цими вимогами
в порядку виконавчого провадження (ч. 3
ст. 16 Закону).

Аналізуючи норми ст.ст. 10 та 16 Закону
про банкрутство, колегія суддів вважає
необхідним вказати на те, що доказом
вжиття заходів щодо примусового
стягнення в порядку виконавчого
провадження є саме постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Так, судами встановлено, що ПАТ "Піреус
Банк МКБ" безспірність заявлених
грошових вимог до боржника ПП
"Агро-Тера" підтверджує рішенням
господарського суду Вінницької
області від 08.07.2010 року №6/104-10, наказом
господарського суду Вінницької
області від 26.07.2010 року №6/104-10 та
Підрозділу примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області від 20.08.2010 року про
відкриття виконавчого провадження.

Слід звернути увагу на те, що у ч. 2 ст. 11
Закону про банкрутство визначено, що до
заяви про порушення справи про
банкрутство додаються, зокрема, докази
того, що сума вимог кредитора
(кредиторів) не забезпечена повністю
заставою майна боржника (за наявності
застави).

Слід відзначити, що ініціюючим
кредитором при порушенні провадження у
справі, судами попередніх інстанцій
під час прийняття оскаржуваних рішень
і нарешті, безпосередньо боржником, не
зазначено, що у забезпечення
зобов'язань перед ПАТ "Піреус Банк МКБ"
боржником надано у заставу власне
майно, а навпаки встановлено, що за
виконання зобов'язань боржника перед
ініціюючим кредитором поручався своїм
майном ТОВ "ЧФ Декада".

Отже, колегія суддів відхиляє доводи ПП
"Агро-Тера", які викладені у касаційній
скарзі щодо безпідставності порушення
провадження у даній справі, оскільки
сума грошових вимог ініціюючого
кредитора повністю забезпечена майном
поручителя, а саме, ТОВ "ЧФ Декада", з
посиланням на те, що у наведеній нормі
йдеться про забезпечення заставою
майна безпосередньо боржника, а не
майнового поручителя.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується із висновками попередніх
судових інстанцій щодо підставності
порушення провадження у справі про
банкрутство ПП "Агро-Тера".

Поряд з цим, зважаючи на межі перегляду
справи в касаційній інстанції,
передбачені ст. ст. 1115, 1117 ГПК України,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає за необхідне
відзначити, що боржник у касаційній
скарзі порушує питання, які стосуються
оцінки доказів. Проте, оцінка доказів,
на підставі яких судова інстанція
дійшла до висновку про встановлення
тих чи інших обставин справи, в силу
приписів ст. 43 ГПК України,
здійснюється за внутрішнім
переконанням суду, і їх переоцінка не
віднесена до компетенції касаційної
інстанції.

З урахуванням встановлених ст. ст. 1115,
1117 ГПК України меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що під час
розгляду справи апеляційним та
місцевим господарськими судами її
фактичні обставини були встановлені на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів в їх сукупності, висновки
господарських судів попередніх
інстанцій відповідають цим обставинам
і їм дана належна юридична оцінка,
доводи скаржника не спростовують
обґрунтованості висновків
господарських судів попередніх
інстанцій, а тому відсутні підстави для
зміни чи скасування оскаржуваних
судових рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Агро-Тера" залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 року та
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 08.10.2013 року у справі №902/1188/13
залишити без змін.

Головуючий:
П. К. Міщенко

Судді:
В.М. Коваленко

В.Ю. Поліщук