ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 Справа № 920/1046/14

Господарський суд Сумської області у
складі: головуючого - судді Рунової
В.В.,

при секретарі Балицькому В.В.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Господарського
суду Сумської області матеріали справи
№920/1046/14

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, м. Суми

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «А-МУССОН», м. Суми

про стягнення 34414,22 грн.,

встановив:

До господарського суду звернувся ФОП
ОСОБА_2 з позовом до ТОВ «А-МУССОН» про
стягнення 34414,22 грн. заборгованості по
договірним зобов'язанням.

Ухвалою суду від 18.06.2014р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її розгляд на 07.07.2014р.
Запропоновано відповідачу надати суду
відзив на позовну заяву.

Копію зазначеної ухвали відповідач
отримав 20.06.2014р., що підтверджується
відповідним поштовим повідомленням з
підписом уповноваженої особи
відповідача про отримання судової
кореспонденції.

Таким чином, з моменту отримання ухвали
суду про порушення провадження у
справі і до судового засідання пройшло
17 днів, однак відповідач своїм правом
на подання до суду відзиву не
скористався та не надав суду відзиву на
позовну заяву.

Разом з тим, від відповідача 04.07.2014р.
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи, яке мотивоване
відсутністю у штаті відповідача посади
юриста та терміновим відрядженням
директора ТОВ «А - Муссон» до міста
Києва, що на думку відповідача
перешкоджає його участі у судовому
засіданні.

В судовому засідання представник
позивача проти задоволення клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи заперечує, вважає його способом
затягуванням судового процесу.

Розглянувши клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи,
перевіривши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
клопотання та відкладення розгляду
справи з огляду на наступне.

В обгрунтування клопотання про
відкладення розгляду справи
відповідач посилається на
неможливість явки представника
відповідача в судове засідання через
відсутність у штаті відповідача посади
юриста та терміновим відрядженням
директора ТОВ «А - Муссон» до міста
Києва, який має намір самостійно
представляти відповідача у суді.

Підпунктом 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» з наступними змінами
та доповненнями господарським судам
роз'яснено, що У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Неявка учасника судового процесу в
судове засідання не є підставою для
скасування судового рішення, якщо
ухвалу, в якій зазначено час і місце
такого засідання, надіслано йому в
порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1
підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Суд враховує, що ухвалу про порушення
провадження у справі відповідачем було
отримано за 17 днів до судового
засідання, що було достатньо для
підготовки відзиву, однак відповідач
своїм правом не скористався та не надав
суду мотивованого відзиву на позовну
заяву.

Неможливість заміни директора, що
знаходиться у відрядженні іншим
представником, або ж особою не
пов'язаною трудовими відносинами з
відповідачем, як і неможливість
розгляду справи без участі
представника не доведена відповідачем
на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК
України).

Відтак, клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про продовження розгляду
справи у відсутності представника
відповідача та за наявними у справі
матеріалами згідно вимог статті 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив наступне.

08 жовтня 2013 року між позивачем
(виконавець) та відповідачем (замовник)
було укладено договір про надання
транспортних послуг №7 (а.с.7).

Відповідно до п.п.1.1 договору про
надання транспортних послуг №7
виконавець зобов'язався за завданням
замовника протягом визначеного в
договору строку надати за плату
послуги вантажного автомобіля КАМАЗ
55102, а замовник забов'язався оплачувати
надані послуги.

Вартість 1 машино - години вантажного
автомобіля КАМАЗ 55102 складає - 108,33 грн.
без ПДВ. Здавання послуг виконавцем та
приймання їх результатів замовником
оформлюється актом приймання -
передачі надання послуг, який
підписується повноважними
представниками сторін протягом 5
робочих днів після фактичного надання
послуг. Замовник забов'язаний протягом
5 робочих днів оплатити послуги
виконавцю (п.3 Договору №7 від 08.10.2013р.).

Як вбачається з копій актів здачі
приймання виконаних робіт позивач
надав відповідачу, а відповідач
прийняв послуги за договором на
загальну суму 31632,37 грн. (а.с.8-13).

Разом з тим, відповідач в порушення
умов договору не оплатив надані
позивачем послуги.

Сторонами було складено акт звірки
взаємних розрахунків станом на 03.03.2014р.,
згідно якого сальдо на користь ФОП
ОСОБА_2 складає 31632,37 грн. (а.с.14).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачає, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- частина 1 статті 530 Цивільного кодексу
України.

У відповідності до вимог статей 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна надати
докази в обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Відповідач не надав суду доказів
оплати заборгованості за договором про
надання транспортних послуг №7 від
08.10.2013р. у сумі 31632,37 грн.

Тому, суд дійшов висновку про наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за договором про надання
транспортних послуг №7 від 08.10.2013р. у
сумі 31632,37 грн., а отже позовні вимоги в
частині стягнення цієї суми підлягають
задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до п.п.4.1 договору про
надання транспортних послуг №7 від
08.10.2013р. у випадку порушення умов
договору сторона несе
відповідальність, визначену цим
договором та чинним законодавством
України.

Відповідно до ч.2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що
судом задовольняються позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
основної суми боргу за договором про
надання транспортних послуг №7 від
08.10.2013р., суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 2231,87 грн. інфляційних
збитків, 549,98 грн. трьох відсотків
річних - підлягають задоволенню, як
такі, що нараховані відповідно до вимог
діючого законодавства, а також
підтверджуються розрахунками
позивача.

Частиною 7 статті 84 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що в резолютивній частині
рішення вказується про розподіл
господарських витрат між сторонами,
про повернення судового збору з
бюджету.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору. Судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору у сумі 1827 грн.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

У задоволенні клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи -
відмовити.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «А- МУССОН» (40009,
м.Суми, вул. Пролетарська, 71, офіс 208, ід.
код 35068151) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (40030, АДРЕСА_1, ід.
номер НОМЕР_1) заборгованість за
договором про надання транспортних
послуг №7 від 08.10.2013р. у розмірі 34414,22
грн., в тому числі: 31632,37 грн. основного
боргу, 2231,87 грн. інфляційних збитків,
549,98 грн. трьох відсотків річних; а також
витрати по сплаті судового збору у
даній справі у сумі 1827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 08.07.2014р.

Суддя (підпис)
В.В. Рунова