ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Справа № 918/1828/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.суддів
Гончарука П.А.

Стратієнко Л.В. (доповідач)з участю
представників: позивача: відповідачів:
Поліщук Д.В. не з'явилися розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Агролен"на
рішення та постановуГосподарського
суду Рівненської області від 11 лютого
2014 року Рівненського апеляційного
господарського суду від 14 травня 2014
рокуу справі№ 918/1828/13 за
позовомприватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Аеліта"дотовариства з обмеженою
відповідальністю "Агролен", відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія
"Оранта"про стягнення в порядку регресу
105 787,53 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 р. позивач звернувся в
суд з позовом до відповідачів про
стягнення в порядку регресу частини
суми виплаченого страхового
відшкодування в сумі 105 787,53 грн.

Рішенням Господарського суду
Рівненської області від 11.02.2014 (суддя -
Горплюк А.М.), залишеним без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014
(головуючий - Філіпова Т.Л., судді -
Бучинська Г.Б., Василишин А.Р.), позов
задоволено.

Стягнуто у порядку регресу із
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агролен" на користь
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Аеліта" частину
страхового відшкодування у розмірі 70
787,53 грн і судові витрати та з
Національної акціонерної страхової
компанії "Оранта" частину суми
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 35 000,00 грн та судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Агролен",
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати постановлені у
справі судові рішення та прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу позивач
просить залишити її без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судами, 08.07.2010 між
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Аеліта" (страховик)
та Промислово-технічною компанією у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю "Агромат"
(страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування
транспортних засобів № 06/10-59,
відповідно до якого об'єктом
страхування є транспортний засіб "Scania R
420" д.р.н. НОМЕР_4.

Згідно з п. 2.1.1. договору страховим
випадком є знищення або пошкодження
транспортного засобу та/чи його
додаткового обладнання внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та інших
пошкоджень транспортного засобу, що
сталися під час його руху та/або руху
іншого транспортного засобу.

22.11.2010 близько 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_4
керуючи автомобілем "Камаз - 55102-053",
д.р.н. НОМЕР_1, з причепом Нефаз-8560-12-02,
д.р.н. НОМЕР_2 із вантажем, в темну пору
доби, рухався автодорогою
"Доманово-Ковель-Чернівці", в напрямку
м. Кременець. На 245 км + 800 м.,
вищевказаної автодороги, в с.
Білокриниця Кременецького району,
порушив п. 2.3. "б", 10.1., 11.2. Правил
дорожнього руху України та допустив
зіткнення із автомобілем "Ауді 80" д.р.н.
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5, яка
рухалась у зустрічному напрямку з
пасажирами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїй
смузі руху.

Внаслідок зіткнення автомобіль "Ауді 80"
д.р.н. НОМЕР_3, втратив керування та
зіткнувся з автомобілем "Scania R420" д.р.н.
НОМЕР_4, з напівпричепом "Schmitz", д.р.н.
НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_8, який
рухався позаду автомобіля "Камаз" в
напрямку м. Кременець. В результаті ДТП
водій ОСОБА_5 отримала тілесні
ушкодження, які згідно з висновком
судово-медичної експертизи від 14.07.2011
кваліфікуються як тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості.

10.02.2012 Кременецьким районним судом
Тернопільської області винесено вирок
у справі № 1909/1-198/11, яким ОСОБА_4 визнано
винним у вчинені злочину передбаченого
ч. 1 ст. 286 КК України.

Власником автомобіля "Камаз-55102-053",
д.р.н. НОМЕР_1, з причепом "Нефаз-8560-12-02",
д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 є ТОВ
"Агролен" (відповідач 1).

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/1564919
страховиком є ВАТ НАСК "Оранта"
(відповідач 2), а забезпеченим
транспортним засобом - "Камаз-55102-053"
д.р.н. "НОМЕР_1".

Згідно з полісу № ВЕ/1564919 про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеного між НАСК "Оранта" та
ТОВ "Агролен", ліміт відповідальності
за шкоду, заподіяну майну
встановлюється у розмірі 35 000,00 грн.

Власником транспортного засобу марки
"Scania R 420" д.р.н. "НОМЕР_4", 2005 року випуску є
ПТК ТОВ "Агромат", що підтверджується
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу.

01.12.2010 був проведений огляд т/з "Scania R 420"
д.р.н. "НОМЕР_4" за адресою: Київська обл.,
с. Калинівка, 53 км а/д Київ-Чоп СТО
"Київ-Скан".

22.12.2010 ФОП ОСОБА_9, який діє на підставі
сертифіката суб'єкта оціночної
діяльності НОМЕР_6, виданого Фондом
державного майна України 29.03.2010,
складено звіт № 266 про оцінку колісного
транспортного засобу "Scania R 420" д.р.н.
"НОМЕР_4" станом на 01.12.2010, відповідно до
якого вартість матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу "Scania R 420" д.р.н.
"НОМЕР_4" в результаті його пошкодження
в ДТП, складає 105 787, 53 грн.

06.01.2011 головою правління ПАТ "СК "Аеліта"
затверджено страховий акт № 133/10, за
яким дорожньо-транспортну пригоду, що
сталась 22.11.2010 близько 21 год. 35 хв. на а/д
М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече
245 км. 800 м. за участю застрахованого
автомобіля марки "Scania" д.р.н. "НОМЕР_4",
визнано страховим випадком.

З метою належного виконання взятих на
себе зобов'язань, ПАТ "СК "Аеліта"
розраховано суму страхового
відшкодування у розмірі 181 937,96 грн.

Позивач на користь ПТК ТОВ "Агромат"
виплатив страхове відшкодування у
розмірі 176 217, 96 грн, що підтверджується
платіжними дорученнями № 17 від 10.01.2011
та № 31 від 12.01.2011.

04.07.2012 позивач надіслав відповідачу 2
претензією № 133/10 про стягнення в
порядку регресу частини суми
виплаченого страхового відшкодування,
яку відповідач 2 отримав 11.07.2012, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення.

21.08.2013 позивач направив відповідачу 1
претензію № 133/10 про стягнення в
порядку регресу частини суми
виплаченого страхового відшкодування,
у якій просив ТОВ "Агролен"
перерахувати суму 105 787,53 грн на
поточний рахунок ПАТ "СК "Аеліта", а у
разі неможливості сплати вказану суми
одноразово, звернутися до позивача для
погодження графіку погашення
вищезазначеної суми, шляхом укладання
відповідного договору.

Відповідач 2 повідомив позивача, що
прийнято рішення про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу за зазначеним страховим
випадком та складено страховий акт
ОЦВ-12-23748-29/1, який передано до
бухгалтерії.

Проте, вказана сума не була сплачена, що
сталою підставою для звернення
позивача до суду.

Спірні взаємовідносини сторін
регулюються Законом України "Про
страхування", нормами Цивільного
кодексу України, правилами
добровільного страхування, умовами
договору страхування № 06/10-59 від 08.07.2010.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судами, 10.02.2012 Кременецьким
районним судом Тернопільської області
винесено вирок у справі № 1909/1-198/11, яким
ОСОБА_4 визнано винним у вчинені ДТП.

Зазначений судовий акт за правилами ст.
35 ГПК України має преюдиційне значення
для вирішення даної справи.

Враховуючи викладене, господарські
суди прийшли до правильного висновку
про наявність складових
цивільно-правової відповідальності,
зокрема вини водія автомобіля
"Камаз-55102-053", д.р.н. НОМЕР_1, який
перебував у трудових відносинах з
відповідачем - ТОВ "Агролен" і
заподіянні власнику автомобіля "Scania R
420" матеріальної шкоди.

Частина 1 ст. 1172 ЦК України встановлює
підстави для відшкодування шкоди
юридичною особою, якщо шкоду завдано її
працівником при виконанні трудових
обов'язків.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Отже, наявність полісу страхування
цивільної відповідальності ТОВ
"Агролен", як власника транспортного
засобу з встановленим лімітом
відшкодування є підставою для
відшкодування заподіяної шкоди як
страховиком, так і ТОВ "Агролен" у
розмірах, що перевищують розміри
страхової виплати.

Таким чином, суди прийшли до
правомірного висновку про наявність
вини водія ТОВ "Агролен" у скоєнні ДТП і,
як наслідок, заподіянні шкоди майну
потерпілої особи та встановили
причинно-наслідковий зв'язок та
реальне настання негативних наслідків,
а тому в силу норм чинного
законодавства обґрунтовано
задовольнили позовні вимоги позивача.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Частиною 6 ст. 261 ЦК України передбачено,
що за регресними зобов'язаннями
перебіг позовної давності починається
від дня виконання основного
зобов'язання.

За таких обставин саме з моменту
виконання позивачем свого зобов'язання
за договором добровільного
страхування у нього виникло право
подати регресний позов до суду, а тому
суди прийшли до правильного висновку,
що позов подано без порушення позовної
давності.

Також апеляційний суд прийшов до
правомірного висновку, що застосування
коефіцієнту коригування внаслідок
перепробігу є безпідставним і вартість
автомобіля, яка визначена як середня
арифметична аналогічних автомобілів
із перепробігом, повторно не може бути
зменшена на коефіцієнт перепробігу і
доводи касаційної скарги цих висновків
суду не спростовують.

Щодо вартості запчастин, то
обгрунтованим є висновок суду що ціни
надані на момент проведення ремонту (2010
р.) офіційною СТО ТОВ "Київ-Скан" згідно
рахунку від 05.12.2010 та акту виконаних
робіт і згідно наданого відповідачем
рахунку станом на 2013 р. із СТО м. Сарни
можуть бути відмінними, оскільки
вартість товару (запчастин) за три роки
може змінитися. При цьому, рахунок 2013 р.
це лише пропозиція окремого продавця,
яка не була актуальною на момент
проведення ремонту у 2010 р.

Встановивши викладене, суди прийшли до
правильного висновку про необхідність
стягнення з відповідачів страхового
відшкодування.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, ґрунтуються на
припущеннях, а не доведених фактах, а
тому підстав для скасування рішення і
постанови суду апеляційної інстанції
не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Агролен"
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду Рівненської
області від 11 лютого 2014 року та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 14 травня 2014
року у справі за № 918/1828/13 - без змін.

Головуючий, суддя М. Остапенко Суддя
П. Гончарук Суддя
Л. Стратієнко