ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 910/17078/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок
В.С.,суддівКостенко Т.Ф., Сибіги
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скаргиПублічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київна
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 рокуу
справі господарського суду міста
Києваза позовомПублічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
м. КиївдоПублічного акціонерного
товариства "Київенерго", м.
Київпростягнення боргу за спожитий
природній газ у сумі 67 957 791, 71 грн.,
інфляційних витрат у сумі 235 153,
05 грн., пені у розмірі 5 822 715, 69 грн., 3 %
річних у сумі 1 378 663, 03 грн.

за участю представників

позивача: Козак Н.В.,

відповідача: Святюк С.П.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі за текстом - ПАТ
"НАК "Нафтогаз України") звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (далі за
текстом - ПАТ "Київенерго") про
стягнення боргу за спожитий природній
газ у сумі 67 957 791, 71 грн., інфляційних
витрат у сумі 235 153 грн., пені у розмірі 5
822 715, 69 грн., 3 % річних у сумі 1 378 663, 03 грн.
за період серпень - грудень 2012 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 року залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року
позовні вимоги задоволено
частково: присуджено до стягнення з
ПАТ "Київенерго" на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" 67 959 791, 71 грн. боргу,
190, 09 грн. інфляційних втрат, 1 256 248, 32 грн.
3 % річних, 521 064, 21 грн. пені; в іншій
частині позовних вимог - відмовлено.

Вищезазначені судові акти мотивовано
тим, що сторони по справі відповідно до
вимог ст. 604 Цивільного кодексу України
замінили первісне зобов'язання про
оплату природного газу на умовах
Договору купівлі-продажу природного
газу новими зобов'язаннями про оплату
відповідачем на користь позивача
обсягів за рахунок коштів субвенції з
державного бюджету, припинивши
первісне зобов'язання в цій частині,
доказів належної оплати за Договором
від 31.07.2012 року № 1475-12-БО судам надано не
було, а тому з відповідача на користь
позивача відповідно до вимог ст. 622
Цивільного кодексу України підлягає
стягненню сума боргу у розмірі 67 959 791, 71
грн.; в частині позовних вимог про
стягнення штрафних та фінансових
санкцій за прострочення вказаної суми
відповідно до вимог ст. ст. 624, 625
Цивільного кодексу України необхідно
відмовити з огляду на те, що
прострочення оплати боргу у розмірі 92
331 735, 45 грн. щодо якого сторони дійшли
згоди про новацію, відповідачем не
допущено; з урахуванням встановлених
обставин щодо розміру простроченого
зобов'язання та стану його виконання на
час розгляду справи, відсутності даних
про заподіяння позивачу у зв'язку з цим
збитків, співрозмірності належних до
сплати відповідачем штрафних санкцій і
сумою прострочення, інтересів сторін у
забезпеченні сталого функціонування
паливно-енергетичного комплексу,
необхідно зменшити розмір належної з
відповідача на користь позивача пені
до 521 064, 21 грн. на підставі ст. 233
Господарського кодексу України; вимоги
про стягнення збитків внаслідок
інфляції за час прострочення платежів
необхідно задовольнити частково у
розмірі 190, 09 грн., оскільки виходячи з
умов Договору щодо строку оплати
одержаного газу до 14-го числа
наступного за місяцем поставки, вимоги
про стягнення решти збитків внаслідок
інфляції заявлені позивачем у періоди,
коли прострочення не існувало або
індекс інфляції був рівним або менше 100
%.

Не погоджуючись з судовими актами
попередніх інстанцій, ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 28.01.2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року в
частині відмови у стягненні пені в
розмірі 5 301 651, 48 грн., 122 414, 71 грн. 3 %
річних та 95 233, 47 грн. інфляційних
втрат і прийняти в цій частині нове
рішення про задоволення позовних
вимог, а в іншій частині - судові акти
попередніх інстанцій залишити без
змін.

ПАТ "Київенерго" відзиву на касаційну
скаргу подано не було.

Розпорядження від 08.07.2014 року № 03-05/976
сформовано наступний склад колегія
суддів: головуючий суддя - Божок В.С.,
судді - Костенко Т.Ф., Сибіга О.М.

В судовому засіданні представник
позивача просив касаційну скаргу
задовольнити, рішення господарського
суду міста Києва від 28.01.2014 року та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року в
частині відмови у стягненні пені в
розмірі 5 301 651, 48 грн., 122 414, 71 грн. 3 %
річних та 95 233, 47 грн. інфляційних втрат -
скасувати і прийняти в цій частині нове
рішення про задоволення позовних
вимог, а в іншій частині - судові акти
попередніх інстанцій залишити без
змін, а представник відповідача проти
доводів касаційної скарги заперечував
та просив залишити її без задоволення,
а судові акти попередніх інстанцій -
без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в суді касаційної
інстанції, перевіривши повноту
встановлення господарськими судами
обставин справи та правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 31.07.2012 року
ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець)
та ПАТ "Київенерго" (покупець) було
укладено Договір №1475-12-БО
купівлі-продажу природного газу,
згідно умов якого продавець
зобов'язався передати покупцю протягом
серпня - грудня 2012 року природний газ в
обсязі до 43000000 м3 згідно погодженого
графіку, а останній - прийняти та
оплатити вартість одержаного газу та
послуг з його транспортування.

Відповідно до умов п. 5.2 Договору ціна
природного газу з урахуванням збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу
встановлена у розмірі 4 661, 74 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 6.1. Договору оплата за газ
здійснюється покупцем шляхом 100 %
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа наступного за місяцем
поставки.

Строк дії Договору відповідно до п. 11.1
Договору встановлений з моменту його
підписання сторонами і в частині
поставки газу з 1 серпня до 31 грудня 2012
року, в частині проведення розрахунків
- до їх повного здійснення.

Актами приймання-передачі природного
газу від 31.08.2012 року, 30.09.2012 року, 27, 30.11.2012
року, 31.12.2012 року підтверджено факт
передачі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" ПАТ
"Київенерго" протягом серпня - грудня 2012
року 36 465 284 м3 природного газу вартістю
169 991 527, 16 грн.

Згідно наявних у матеріалах справи
платіжних доручень № 14497 від 22.10.2012
року, № 17741 від 19.11.2012 року, № 17822 від
20.11.2012 року, № 18118 від 22.11.2012 року,
реєстру прийнятих платежів на користь
ПАТ "НАК "Нафтогаз України" від ПАТ
"Київенерго" за період з 31 січня 2012 до 19
квітня 2013 років, банківських виписок з
рахунку ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за
листопад - грудень 2012 року, Акту
звіряння розрахунків між сторонами
станом на 30.09.2013 року відповідно до умов
Договору від 31.07.2012 року № 1475-12-БО
одержаний природний газу було оплачено
ПАТ "Київенерго" у розмірі 9 700 000 грн.

Також, господарськими судами
попередніх інстанцій встановлено, що
між Головним управлінням державної
казначейської служби України у м.
Києві, Головним фінансовим управлінням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), Головним управлінням
комунального господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), були укладені три
Договори про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування № 300/517з, №
292/517з від 30.11.2012 року, № 1113/517з від 17.12.2012
року, предметом яких була організація
та проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до ст. 23
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та постанови
Кабінету міністрів України № 517 від
11.06.2012 року "Про затвердження Порядку та
умов надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування".

Відповідно до умов вказаних Договорів
сторони дійшли згоди погасити
заборгованість ПАТ "Київенерго" перед
ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за Договором
від 31.07.2012 року № 1475-12-БО у загальному
розмірі 92 331 735, 45 грн. (26 455 347, 13 грн. + 19 348
604, 32 грн. + 46 527 784 грн.) за рахунок коштів
субвенції з державного бюджету
місцевому бюджету м. Києва для
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій, сторони по
справі відповідно до вимог ст. 604
Цивільного кодексу України замінили
первісне зобов'язання про оплату
природного газу на умовах Договору
купівлі-продажу природного газу новими
зобов'язаннями про оплату ПАТ
"Київенерго" на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" обсягів газу
вартістю 92 331 735, 45 грн. за рахунок коштів
субвенції з державного бюджету,
припинивши первісне зобов'язання в цій
частині.

Укладення Договорів про проведення
взаєморозрахунків за рахунок
субвенцій з державного бюджету в силу
вимог чинного законодавства є
диспозитивним правом його учасників.

З огляду на вищезазначене,
господарські суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що
посилання ПАТ "НАК "Нафтогаз України"
щодо відсутності у нього волевиявлення
на заміну первісного зобов'язання
новим є безпідставними.

Про припинення первісного зобов'язання
свідчить також факт погодження
сторонами в п.п. 2 п. 11 Договорів про
взаєморозрахунки обов'язку не вчиняти
до проведення взаєморозрахунків дій з
погашення заборгованості відповідно
до Договору.

Строк виконання нового зобов'язання
пов'язаний з моментом перерахування
територіальним органом Казначейства
грошових коштів з державного бюджету.

Судами також встановлено, що згідно
платіжних доручень № 12873, № 12865 від
30.11.2012 року, № 12896 від 17.12.2012 року грошові
кошти на підставі Договорів про
організацію взаєморозрахунків у
розмірі 92 331 735, 45 грн. сплачено ПАТ
"Київенерго" на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України".

Отже, загальний розмір оплати ПАТ
"Київенерго" за одержаний від ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" на підставі Договору
від 31.07.2012 року № 1475-12-БО природний газ
становить 102 031 735, 45 грн. (9 700 000 грн. + 92 331
735, 45 грн.).

Доказів належної оплати за Договором
від 31.07.2012 року № 1475-12-БО судам надано не
було.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що господарські суди
попередніх інстанцій дійшли вірних
висновків про необхідність стягнення з
ПАТ "Київенерго" на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" суми боргу у розмірі
67 959 791, 71 грн. (169 991 527, 16 грн. - 102 031 735, 45
грн.).

З приводу заявлених ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" штрафних та фінансових
санкцій слід відзначити наступне.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій, з наявних у
справі Договорів про організацію
взаєморозрахунків новацією сторонами
було припинено зобов'язання з оплати
всього обсягу природного газу,
переданого у вересні 2012 року вартістю 26
455 347, 13 грн., жовтні 2012 року вартістю 19 348
604, 32 грн. та листопаді 2012 року вартістю
46 527 784 грн.

Прострочення оплати боргу у розмірі 92
331 735, 45 грн. (26 455 347, 13 грн. + 19 348 604, 32
грн. + 46 527 784), щодо якого сторони дійшли
згоди про новацію, ПАТ
"Київенерго" не допущено, а тому суд
касаційної інстанції вважає, що в
частині стягнення штрафних та
фінансових санкцій за прострочення
вказаної суми відповідно до вимог ст.
ст. 624, 625 Цивільного кодексу України
судами було правомірно відмовлено.

Оскільки ПАТ "Київенерго" прострочило
оплату природного газу серпня 2012 року
вартістю 11 208 617, 43 грн. та грудня 2012 року
вартістю 69 959 790, 96 грн., то ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" вправі вимагати від
ПАТ "Київенерго" сплати заявлених сум
пені у розмірі 5 210 642, 14 грн. (207 567, 03 грн. +
5 003 075, 11 грн.) та 3 % річних в сумі 1 256
248, 32 грн. (41 513, 41 грн. +1 214 734, 91 грн.) згідно
з наданим ним розрахунком, проведеним в
цій частині відповідно до умов
Договору та вимог чинного
законодавства.

Відповідно до положень ст. 233
Господарського кодексу України разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

З огляду на викладене, з урахуванням
встановлених обставин щодо розміру
простроченого зобов'язання та стану
його виконання на час розгляду справи,
відсутності даних про заподіяння
позивачу у зв'язку з цим збитків,
співрозмірності належних до сплати
відповідачем штрафних санкцій і сумою
прострочення, інтересів сторін у
забезпеченні сталого функціонування
паливно-енергетичного комплексу,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що господарськими
судами попередніх інстанцій
правомірно було зменшено розмір пені
до 521 064, 21 грн. на підставі ст. 233
Господарського кодексу України.

Також суд касаційної інстанції
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про часткове
задоволення позовних вимог про
стягнення інфляційних втрат за час
прострочення платежів у розмірі 190,09
грн., оскільки виходячи з умов Договору
щодо строку оплати одержаного газу до
14-го числа наступного за місяцем
поставки, вимоги про стягнення решти
збитків внаслідок інфляції заявлені
ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у періоди (16
серпня - 15 вересня 2012 року щодо
природного газу, поставленого у серпні
2012 року, 16 листопада - 15 грудня 2012 року -
поставленого у листопаді 2012 року, 16
грудня 2012 - 15 січня 2013 року -
поставленого грудні 2012 року), коли
прострочення не існувало або індекс
інфляції був рівним або менше 100 %.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що місцевий та
апеляційний господарські суди
обґрунтовано, з посиланням на норми
чинного законодавства дійшли висновку,
що виходячи з правових приписів та умов
Договору, вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
правомірно підлягають частковому
задоволенню про стягнення з
відповідача 67 959 791, 71 грн. боргу, 190, 09
грн. інфляційних втрат, 1 256 248, 32 грн. 3 %
річних, 521 064, 21 грн. пені.

Поряд з цим, колегія суддів Вищого
господарського суду України відзначає,
що доводи ПАТ "НАК "Нафтогаз України",
викладені в касаційній скарзі,
зводяться до переоцінки наявних у
справі доказів, вільного тлумачення
правових норм, не спростовують
законних висновків судів попередніх
інстанцій і вже були предметом
розгляду в апеляційному
господарському суді та обґрунтовано
ним відхилені.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України приходять до висновку, що під
час розгляду справи господарськими
судами попередніх інстанцій фактичні
обставини справи встановлено на основі
повного, всебічного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки
судів відповідають цим обставинам і їм
надана вірна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, які відповідають
матеріалам справи та чинному
законодавству, у зв'язку з чим підстав
для скасування чи зміни оскаржуваних
судових актів не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року у
справі № 910/17078/13 - залишити без змін.

Головуючий суддя В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга