ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 р.
Справа № 923/903/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Гололобові М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного
спеціалізованого
монтажно-налагоджувального
підприємства
"Газкотлоспецмонтажналадка", м. Херсон

до Публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське", с. Чорнобаївка

про стягнення 21691,36 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Шибінська А.Л.,
представник, дов. 16.10.13р.;

від відповідача - Букалов С.С.,
представник, дов. 06.02.14р.

Позивач звернувся з позовом в якому
просить стягнути з публічного
акціонерного товариства
"Чорнобаївське", на користь приватного
спеціалізованого
монтажно-налагоджувального
підприємства
"Газкотлоспецмонтажналадка", - 19 800 грн.
00 коп. основного боргу, 558 грн. 20 коп. - 3%
річних та 1333 грн. 16 коп. інфляційних
витрат, а всього - 21 691 грн. 36 коп.

Відповідач проти позову заперечує,
оскільки вважає, що позивач повинен був
до звернення з позовом до
господарського суду звернутись з
претензією до відповідача, що ним не
зроблено.

Надані позивачем в якості доказів по
справі акти виконаних робіт є
неналежним та недопустими доказами та
не можуть бути підставою для
підтвердження факту виконання
відповідачем підрядних робіт.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників сторін, -

в с т а н о в и в:

Між приватним спеціалізованим
монтажно -налагоджувальним
підприємством
„Газкотлоспецмонтажнададката" (далі -
ПСМНП „Газкотлоспецмонтажнададката"
позивач, підрядник) та публічним
акціонерним товариством
"Чорнобаївське" (далі - ПАТ
"Чорнобаївське", відповідач, замовник)
був укладено договір від 08.02.2012р. №65.

За умовами п. 1.1. договору визначено, що
замовник доручає та оплачує, а
підрядник приймає на себе виконання
робіт по плановому технічному
обслуговуванню газопроводу низького
тиску для ПАТ Чорнобаївське.

Підпунктом 3.1. договору встановлено, що
вартість щомісячного технічного
обслуговування згідно договірної ціни,
що є невід'ємною частиною договору,
складає 1800грн.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за договором, що
підтверджується актами приймання
виконаних підрядних робіт № 1/65 від
27.02.2012р., № 2/65 від 12.03.2012р., № 3/65 від
05.04.2012р., № 4/65 від 11.05.2012р., № 5/65 від
12.06.2012р., № 6/65 від 09.07.2012р., № 7/65 від
07.08.2012р., № 8/65 від 11.09.2012р., № 9/65 від
08.10.2012р., № 10/65 від 16.11.2012р., № 11/65 від
18.12.2012р.

Однак, відповідачем було частково
підписано акти, зокрема: № 1/65 від
27.02.2012р., № 2/65 від 12.03.2012р., № 3/65 від
05.04.2012р., № 4/65 від 11.05.2012р., № 5/65 від
12.06.2012р., № 6/65 від 09.07.2012р., інші акти - №
7/65 від 07.08.2012р., № 8/65 від 11.09.2012р., № 9/65
від 08.10.2012р., № 10/65 від 16.11.2012р., № 11/65 від
18.12.2012р. відповідачем не було підписано
та не надано обґрунтованої відмови від
підписання вищезазначених документів.

Оскільки у позивача не залишилось
письмових доказів, які б свідчили про
передання актів приймання виконаних
робіт для підпису замовнику, позивач
повторно листом №181 від 17.06.2013р. з
описом вкладення направив відповідачу
не підписані акти приймання виконаних
підрядних робіт та довідки. В даному
листі позивач просив відповідача
підписати належним чином відправлені
акти та довідки, направити екземпляри
актів та довідок позивача на його
адресу та сплатити борг.

18.06.2013р. відповідач отримав лист №181 від
17.06.2013р., про що свідчить відмітка на
поштовому повідомленні.

Проте, відповідачем знову не було
підписано акти приймання виконаних
робіт № 7/65 від 07.08.2012р., № 8/65 від 11.09.2012р.,
№ 9/65 від 08.10.2012р., № 10/65 від 16.11.2012р., № 11/65
від 18.12.2012р. та не надано обґрунтованої
відмови від їх підписання.

У зв'язку з відмовою відповідача від
підпису даних актів приймання
виконаних робіт, вони підписані
позивачем в односторонньому порядку.

Щодо посилання відповідача на те, що ці
акти є неналежним доказом по справі, то
господарський суд виходить із того, що
договір, що укладений сторонами, за
своєю правовою природою є договором
підряду та взаємовідносини сторін
регулюються главою 61 ЦК України.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

За приписами частини першої статті 853
ЦК України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України
передбачено, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

Крім того, обов'язок прийняти виконані
роботи, а у випадку виявлення недоліків
робіт негайно про них заявити (у тому
числі шляхом мотивованої відмови від
підписання акта (виконаних робіт)
законом покладений саме на замовника.
(Оглядовий лист Вищого господарського
суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013р. із
змінами та доповненнями).

Щодо того, що позивачем не дотриманий
претензійний порядок розгляду спорів,
то відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2002 року N 15-рп/2002 положення
частини другої статті 124 Конституції
України ( 254к/96-ВР ) щодо поширення
юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у
державі, в аспекті конституційного
звернення необхідно розуміти так, що
право особи (громадянина України,
іноземця, особи без громадянства,
юридичної особи) на звернення до суду
за вирішенням спору не може бути
обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист, а тому умови ст. 22 ГК України
передбачають право позивача, а не його
обов'язок, звернутись до відповідача з
претензією.

В порушення умов договору, відповідач
за виконані роботи не розрахувався, у
зв'язку з чим, розмір основної
заборгованості відповідача перед
позивачем за виконані роботи становить
- 19 800 грн. 00коп., що підтверджується
бухгалтерською довідкою.

Відповідно до ст. 173 господарського
кодексу України Господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 193 господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За таких умов позов в частині стягнення
суми - 19 800грн. боргу за виконані роботи
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних.

Згідно розрахунку позивача 3% річних
складає - 558 грн. 20 коп., а втрати від
інфляції - 1333 грн. 16 коп. та підлягають
стягненню.

За таких умов позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Чорнобаївське", Херсонська
область, Білозерський район, с.
Чорнобаївка, , р/р
1944, МФО 352457, на користь приватного
спеціалізованого
монтажно-налагоджувального
підприємства
„Газкотлоспецмонтажналадка", 73000, м.
Херсон, вул. 49 Гвардійської дивізії, б. 2,
кор. 4, кв.130, р/р 2871 в ПАТ
"Укрсоцбанк", м. Київ, МФО 300023, -19800 грн. 00 коп. - основного боргу, 558
грн. 20 коп. - 3% річних, 1333 грн. 16 коп. -
інфляційних витрат, та 1827грн. витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 14.07.2014р.

Суддя
З.В. Клепай