ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 червня 2014 року Справа № 905/6025/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Мележик Н.І.,суддів:Губенко
Н.М., Дунаєвської Н.Г., Кочерової Н.О.,
Самусенко С.С.,розглянувши заяву
Заступника Генерального прокурора
України про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 07.04.2014у
справі№ 905/6025/13за позовом Заступника
прокурора Донецької області
до:1.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Артонікс";
2.Ялтинської селищної радиза участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів Управління
Держземагенства в Першотравневому
районі Донецької областіпровизнання
незаконним рішення, визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Донецької області
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Артонікс",
Ялтинської селищної ради, просив
визнати незаконним рішення Ялтинської
селищної ради №6/13-5; визнати недійсним
договір купівлі-продажу земельної
ділянки (кадастровий № :03:000:0047)
площею 2,47 га, укладений між
відповідачами; визнати недійсною
державну реєстрацію права власності
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" на
зазначену земельну ділянку;
зобов'язати реєстраційну службу
Першотравневого управління юстиції
Донецької області внести відповідні
зміни до Державного реєстру прав;
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Артонікс" протягом 10
днів з дня набрання законної сили
рішення суду привести земельну ділянку
у первісний стан та повернути
Ялтинській селищній раді за актом
прийому-передачі.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 14.10.2013 у справі
№905/6025/13, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського від 21.01.2014, у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.04.2014 у справі №905/6025/13
постанову Донецького апеляційного
господарського від 21.01.2014 залишено без
змін.

Заступник Генерального прокурора
України звернувся із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 07.04.2014 у справі №905/6025/13, в
якій просить скасувати зазначену
постанову, постанову Донецького
апеляційного господарського від 21.01.2014,
рішення господарського суду Донецької
області від 14.10.2013 та прийняти нове
судове рішення.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 01.04.2014
у справі №901/528/13-г, ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.10.2013 у справі №6-18142св13 та
від 12.06.2013 у справі №6-18136св13, мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права, а
саме положень статей 58, 60 Земельного
кодексу України, статей 87, 88 Водного
кодексу України, пункти 4, 5 Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.05.1996 №486,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про наявність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У постанові від 07.04.2014 у справі №905/6025/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції прийшов до
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову в частині визнання
незаконним та скасування
розпорядження відповідної державної
адміністрації та визнання недійсним
договору купівлі-продажу спірної
земельної ділянки. При цьому, суд
касаційної інстанції не прийняв до
уваги посилання заявника на те, що
спірна земельна ділянка знаходиться у
межах прибережної захисної смуги та
відноситься до земель водного фонду,
обґрунтовуючи це тим, що відсутній
проект землеустрою щодо встановлення
розмірів та меж прибережної захисної
смуги.

Водночас в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 12.06.2013 у справі №6-18136св13,
виходячи із встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи
про те, що спірна земельна ділянка
знаходиться в прибережній захисній
смузі, в той час як проект землеустрою
щодо встановлення розмірів та меж
прибережної захисної смуги не
розроблявся, суд касаційної інстанції
прийшов до висновку про те, що
оспорюване розпорядження голови
відповідної державної адміністрації
щодо спірної земельної ділянки видано
з порушенням вимог природоохоронного
законодавства, у зв'язку з чим, підлягає
визнанню недійсним.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 23.10.2013 у справі
№6-18142св13 суд касаційної інстанції
також прийшов до висновку щодо
наявності підстав для визнання
недійсним розпорядження голови
відповідної державної адміністрації
про передачу у власність земельної
ділянки, з огляду на встановлені судами
попередніх інстанцій обставини справи
про те, що спірна земельна ділянка
знаходиться на відстані менш ніж 50
метрів від урізу води заток річки і
віднесена до земель водного фонду, що
свідчить про те, що оспорюване
розпорядження прийнято з порушенням
норм Земельного та Водного кодексів
України.

Крім того, з постанови Вищого
господарського суду України від 01.04.2014
у справі №901/528/13-г вбачається, що суд
касаційної інстанції підтримав
висновки місцевого господарського
суду щодо наявності підстав для
задоволення позову в частині визнання
недійсним рішення міської ради щодо
затвердження проекту землеустрою та
передачу в оренду земельної ділянки,
зокрема, для будівництва, виходячи при
цьому, з того, що спірна земельна
ділянка знаходиться в межах
прибережної захисної смуги Чорного
моря, в той час як граничні межі
прибережної захисної смуги, яка
входить в зону санітарної охорони моря,
визначені законодавством.

Таким чином, зі змісту вказаних судових
рішень Вищого господарського суду
України вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме
положень статей 58, 60 Земельного кодексу
України, внаслідок чого ухвалені різні
за змістом судові рішення у подібних
правовідносинах, що є підставою для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 11116, 11121 ГПК України,
Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 905/6025/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяН. Мележик Судді Н.
Губенко Н. Дунаєвська Н. Кочерова
С. Самусенко