КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р. Справа№ 910/4351/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рудченка С.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Степанці О.В.,

від позивача - не з'явились, від
відповідача - Іванчишина С.М.,

розглянувши апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства

«Акціонерна страхова компанія
«Інго-Україна»

на рішення господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 року

у справі №910/4351/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом приватного акціонерного
товариства

«Страхова компанія «Інгосстах», м.
Дніпропетровськ,

до приватного акціонерного товариства

«Акціонерна страхова компанія
«Інго-Україна», м. Київ,

про стягнення 10726,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ПАТ «Страхова
компанія «Інгосстах» подало до
господарського суду міста Києва позов
до ПАТ «Акціонерна страхова компанія
«Інго-Україна» 10726,80 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу. В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідач в силу
вимог ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України
зобов'язаний відшкодувати йому 10726,80
грн. витрат, пов'язаних зі сплатою
страхового відшкодування.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 року у справі №910/4351/14
позов задоволено. Присуджено до
стягнення з ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «Інго-Україна» на користь ПАТ
«Страхова компанія «Інгосстах» 10726,80
грн. страхового відшкодування та 1827,00
грн. судового збору. При прийнятті
оскаржуваного рішення місцевий
господарський суд дійшов до висновку
про обґрунтованість вимог позивача про
стягнення з відповідача 10726,80 грн.
виплаченого страхового відшкодування.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
ПАТ «Акціонерна страхова компанія
«Інго-Україна» подало до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 року у справі №910/4351/14
та прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на те, що
стягнення судом першої інстанції з
нього 10726,80 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу є
передчасним, оскільки позивач не
звертався до нього з вимогами про
виплату такого відшкодування і,
відповідно, відповідач права позивача
не порушував.

Позивач не скористався своїм правом
згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав
суду відзив на апеляційну скаргу, що,
згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України, не
перешкоджає перегляду рішення
місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 року у
справі №910/4351/14 апеляційну скаргу ПАТ
«Акціонерна страхова компанія
«Інго-Україна» на рішення
господарського суду міста Києва від
24.04.2014 року у справі №910/4351/14 прийнято до
провадження, розгляд справи
призначений на 25.06.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 року у
справі №910/4351/14 виправлено допущену в
резолютивній частині ухвали
Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 року у
справі №910/4351/14 описку шляхом внесення
відповідних змін, а саме: дату судового
засідання 25.06.2014 року виправлено на
02.07.2014 року.

В судовому засіданні 02.07.2014 року
представник відповідача підтримала
вимоги апеляційної скарги та просила
їх задовольнити. В судове засідання
02.07.2014 року представники позивача не
з'явились, позивач про причини неявки
суд не повідомив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про що свідчить відповідне
повідомлення про вручення поштового
відправлення. Приймаючи до уваги
обізнаність позивача про дату, час та
місце розгляду справи, колегія суддів,
враховуючи положення ст. 102 ГПК України,
дійшла до висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представників позивача.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 11.08.2009 року між ЗАТ «Страхова
компанія «Інгосстах» (найменування
змінено на ПАТ «Страхова компанія
«Інгосстах») та ОСОБА_3 було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту №ABZBAK-096V00L (а.с.
11-13), за яким застраховано автомобіль
«Daewoo Lanos» (р.н. НОМЕР_1). Вигодонабувач -
ПАТ КБ «Приватбанк».

19.04.2013 року о 17 год. 50 хв. в м. Миколаєві
по вул. Фалеївська трапилась
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), внаслідок якої відбулося
зіткнення автомобіля «Daewoo Lanos» (р.н.
НОМЕР_1) під керуванням водія ОСОБА_4 та
автомобіля «Hyundai Sonata» (р.н. НОМЕР_2) під
керуванням водія ОСОБА_5. що вбачається
з довідки №9188384 від 15.07.2013 року (а.с. 20-21).

Внаслідок ДТП автомобіль «Daewoo Lanos» (р.н.
НОМЕР_1) отримав механічні ушкодження,
згідно звіту №13 від 25.04.2013 року розмір
відновлювального ремонту пошкодженого
внаслідок ДТП автомобіля «Daewoo Lanos» (р.н.
НОМЕР_1) становить 13204,80 грн. (а.с. 24-37).

Вказану ДТП позивач визнав страховим
випадком, що вбачається зі страхового
акту №И-1555 від 22.05.2013 року (а.с. 39-40), та
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 11236,80 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1673 від 23.05.2013 року (а.с. 41).

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Отже, як вірно встановив суд першої
інстанції, позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув право
вимоги до відповідальної за заподіяні
збитки особи в межах суми 18355,50 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Дорожньо-транспортна пригода
відбулася з вини водія автомобіля «Hyundai
Sonata» (р.н. НОМЕР_2) - ОСОБА_5, що
підтверджується постановою
Ленінського районного суду м.
Миколаєва №3/489/1056/2013 від 23.04.2013 року (а.с.
22-23).

Цивільно-правова відповідальність
винної у ДТП особи - ОСОБА_5 за шкоду,
завдану майну третіх осіб під час ДТП
за участю автомобіля «Hyundai Sonata» (р.н.
НОМЕР_2), згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/1642349
застрахована у відповідача (а.с. 44).
Ліміт відповідальності за шкоду майну -
50000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Відтак, на переконання колегії суддів,
оскільки відповідач є особою, на яку
полісом №АС/1642349 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації «Hyundai Sonata» (р.н. НОМЕР_2) на
час ДТП, вина водія - ОСОБА_5, доведена та
розмір відшкодування позивачем
підтверджено належними та допустимими
доказами, то позовні вимоги є законним
та обґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що
стягнення судом першої інстанції з
нього 10726,80 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу є
передчасним, оскільки позивач не
звертався до нього з вимогами про
виплату такого відшкодування і,
відповідно, відповідач права позивача
не порушував, колегія суддів відхиляє.
Так, позивач отримує право вимоги
потерпілої особи після виплати
останній страхового відшкодування та
не зобов'язаний звертатися до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
або до особи, у якої застраховано її
цивільно-правову відповідальність, з
вимогою виплатити матеріальне
відшкодування. Таке право страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування,
враховуючи висновок, наведений у
рішенні Конституційного Суду України
від 09.07.2002 року №15-рп/2002, може бути
реалізоване шляхом подання
відповідного позову до суду.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
місцевий господарський суд, виконавши
всі вимоги процесуального закону і
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, в рішенні
місцевого господарського суду повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Інго-Україна» на
рішення господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 року у справі №910/4351/14
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 24.04.2014 року у справі
№910/4351/14 залишити без змін.

3. Справу №910/4351/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.Г. Рудченко

Судді
О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз