ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р.
Справа № 917/2294/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

прокурор - Вензель Ю.М.,

першого позивача - Старинська Ю.П.,

другого позивача - не з"явився,

третьої особи - не з"явився,

відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу прокурора (вх. № 1291
П/1-7) на рішення господарського суду
Полтавської області від 25.04.14 у справі

за позовом Заступника прокурора
Полтавської області, м. Полтава, в
інтересах держави в особі
Національного авіаційного
Університету, м. Київ, в особі
Кременчуцького льотного коледжу, м.
Кременчук,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Міністерство освіти і науки
України, м. Київ,

до Виконавчого комітету Глобинської
міської ради, м. Глобіне,

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 25.04.2014 року
(суддя Солодюк О.В.) відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
визнання недійним рішення виконавчого
комітету Глобинської міської ради
Полтавської області від 20.03.2000 року №412
"Про вилучення земельної ділянки з
користування Коеменчуцького льотного
коледжу".

Прокурор із вказаним рішенням
місцевого господарського суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення
господарським судом першої інстанції
норм чинного законодавства, просить це
рішення скасувати, та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні прокурор
апеляційну скаргу підтримав у повному
обсязі, просив її задовольнити.

Перший позивач в судовому засіданні
підтримує правову позицію та
апеляційну скаргу прокурора, просить
її задовольнити.

Від відповідача надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника.

Представник третьої особи у
відзиві, також, просив провести розгляд
справи за його відсутності.

Розглянувши зазначені
клопотання, колегія суддів вважає їх
такими, що підлягають задоволенню.

Представник другого позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлявся належним чином.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Кременчуцьке училище цивільної
авіації (на даний час Кременчуцький
льотний коледж Національного
авіаційного університету - філія
Національного авіаційного
університету) було створене на
підставі наказу Головного управління
цивільної авіації № 47 від 29 червня 1960
року на виконання Постанови Ради
Міністрів СРСР № 375-151 від 31.03.1960 року,
директиви Заступника Міністра Оборони
СРСР № 131531 від 09.06.1960 року та
директиви Головнокомандуючого ВГІС №
331470 від 20.04.1960 року. Для забезпечення
діяльності Кременчуцького училища
цивільної авіації, актом від липня 1960
року комісія у складі представників
військових частин передала училищу
майно (а.с.12-18), в тому числі, й площу
дільниці, відведеної під аеродром - 304, 8
га (а.с.19).

Наказом Міністерства освіти і науки
України № 231 від 28.11.1991 року "Про
передачу навчальних закладів до
системи Мінвузу України" Кременчуцьке
Ордена Дружби Народів льотне училище
цивільної авіації передане до системи
Мінвузу України.

Наказом Міністерства освіти і науки
України № 302 від 16.08.1993 року
Кременчуцьке училище цивільної
авіації перейменоване в Кременчуцький
льотний коледж.

20.03.2000 р. Виконавчим комітетом
Глобинської міської ради Полтавської
області прийнято Рішення № 412 "Про
вилучення земельної ділянки з
користування Кременчуцького льотного
коледжу" (а.с.12), яким вирішено вилучити
земельну ділянку площею 301 га, якою
фактично користувався Кременчуцький
льотний коледж, для подальшого
перерозподілу та використання за
цільовим призначенням. Вирішено про
факт вилучення повідомити в
Міністерство освіти та в Кременчуцький
льотний коледж. Зобов"язано
Кременчуцький льотний коледж до
01.04.2000р. розпочати роботи по оформленню,
згідно чинного законодавства,
документів на право користування
земельними ділянками на території
Глобинської міської ради, на яких
розміщені об"єкти коледжу. Земельну
ділянку площею 85 га вирішено передати в
оренду с/г виробникам міської ради з
цільовим використанням для с/г
виробництва.

Згідно наказу Міністерства освіти і
науки України № 325 від 28.05.2003 року і
наказу № 101/од від 10.06.2003 року
Національного авіаційного
університету, Кременчуцький льотний
коледж приєднався до Національного
авіаційного університету зі
збереженням фінансової самостійності
та окремих прав юридичної особи. В
зв'язку з внесенням змін до ст. 55
Господарського кодексу України
Законом України від 04.02.2005 року № 2424,
Кременчуцький льотний коледж змінив
свій юридичний статус і став філією
Національного авіаційного
університету, що підтверджується
внесеними змінами до Єдиного
державного реєстру та наказом
Національного авіаційного
університету № 109/од від 20.06.2006 року про
передачу майна, на підставі якого все
майно Кременчуцького льотного коледжу
було передано на баланс Національного
авіаційного університету, про що
свідчить акт приймання-передачі майна
від 30 червня 2006 року і підтверджується
судовими рішеннями (а.с.88-111).

Прокуратурою Полтавської області та
Кременчуцькою прокуратурою з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері було проведено перевірку
додержання вимог земельного
законодавства в сфері транспорту на
території Глобинського району
Полтавської області, відповідно до
якої було встановлено, що рішення
Виконавчого комітету Глобинської
міської ради Полтавської області від
20.03.2000р. суперечить нормам чинного на
час їх прийняття законодавства.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що при прийнятті
оспорюваного рішення, виконком
Глобинської міської ради керувався ст.
27, ст. 31 Земельного кодексу України,
чинного на момент прийняття рішення.
Стаття 27 Земельного кодексу України,
затвердженого постановою Верховної
Ради Української РСР № 561-XII від 18
грудня 1990 року, у редакції на момент
виникнення спірних правовідносин
передбачала можливість припинення
користування земельною ділянкою у
наступних випадках:

1) добровільної відмови від
земельної ділянки;

2) закінчення строку, на який було
надано земельну ділянку;

3) припинення діяльності
підприємства, установи, організації,
селянського (фермерського)
господарства;

4) систематичного невнесення
земельного податку в строки,
встановлені законодавством України, а
також орендної плати в строки,
визначені договором оренди;

5) нераціонального використання
земельної ділянки;

6) використання земельної ділянки
способами, що призводять до зниження
родючості ґрунтів, їх хімічного і
радіоактивного забруднення,
погіршення екологічної обстановки;

7) використання землі не за
цільовим призначенням;

8) невикористання протягом одного
року земельної ділянки, наданої для
сільськогосподарського виробництва, і
протягом двох років - для
несільськогосподарських потреб;

9) вилучення земель у випадках,
передбачених статтями 31 і 32 цього
Кодексу.

Однак, як вказує прокурор, в
оспорюваному рішенні всупереч цій
статті не зазначені підстави вилучення
спірної земельної ділянки.

Стаття 31 зазначеного Земельного
кодексу України, якою керувався
виконком Глобинської міської ради при
прийнятті рішення, передбачає, що
вилучення земельних ділянок з метою
передачі їх у власність або надання у
користування громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям проводиться за згодою
власників і землекористувачів на
підставі рішення місцевих Рад народних
депутатів.

Згідно листа начальника
Кременчуцького льотного коледжу
Національного авіаційного
університету від 02.08.2013 № 27-04/1333 (а.с.20),
відсутні дані, що підтверджують
належну згоду землекористувача на
вилучення земельної ділянки.

Також прокурор зазначає, що при
прийнятті спірного рішення виконком
Глобинської міської ради вийшов за
межі наданих повноважень, оскільки
відповідно до п. 34 ч.1 ст.26 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні" вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин є компетенцією сільських,
селищних, міських рад та вирішуються
виключно на пленарних засіданнях.

До делегованих повноважень виконавчих
органів міських рад у сфері
регулювання земельних відносин, згідно
пп.8 п. б ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
місцеве самоврядування", віднесено
лише підготовку висновків щодо надання
або вилучення в установленому законом
порядку земельних ділянок, що
проводиться органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування.

В позові зазначено, що у рішенні також
не вказана мета вилучення земельної
ділянки аеродрому державного
навчального закладу.

Порушено оскаржуваним рішенням і
вимоги ст. 2 Земельного кодексу України,
оскільки в даному випадку при
переведенні земель з однієї категорії
в іншу (землі транспорту на землі
сільськогосподарського використання)
не було проведено зміну цільового
призначення земель уповноваженим на те
органом.

В позовній заяві зазначено, що при
прийнятті відповідачем спірного
рішення порушено ст.12, ч.1 ст. 63 Закону
України "Про освіту", ст. 69 Земельного
кодексу 1990 року, ст. 32 Закону України
"Про транспорт", Положення про
державний вищий навчальний заклад,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України №1074 від 05.09.1996 р., п. 2
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про управління майном, що є у
загальнодержавній власності" від 15.12.1992
р.

Прокурора зазначає, що рішення
виконкому Глобинської міської ради
Полтавської області від 20.03.2000р.,
прийняте з порушенням законодавства та
з перевищенням наданих виконкому
повноважень, а тому підлягає визнанню
недійсним в судовому порядку.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення прокурора, позивача,
дослідивши та оцінивши додані докази,
суд дійшов висновку про відмову в
позові з наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог
заступник прокурора посилається на те,
що виконком Глобинської міської ради
спірним рішення незаконно вилучив
земельну ділянку, на якій було
розташоване учбове господарство
державного навчального закладу -
Кременчуцького льотного коледжу, якою
останній користувався.

Згідно ст. 22-24 Земельного кодексу
України від 18 грудня 1990 року N 561-XII (який
діяв на час прийняття спірного рішення)
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Приступати до використання земельної
ділянки, в тому числі на умовах оренди,
до встановлення меж цієї ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує право
власності або право користування
землею, забороняється

Право власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів

Форми державних актів затверджуються
Верховною Радою України

Право тимчасового користування землею,
в тому числі на умовах оренди,
оформляється договором

Форма договору і порядок його
реєстрації встановлюються Кабінетом
Міністрів України

Порядок надання земельних ділянок у
користування встановлений ст. 19
Земельного кодексу України.

Як вірно зазначає місцевий
господарський суд, прокурор та позивач
не надали до матеріалів справи доказів,
які б свідчили про існування, станом на
20.03.2000р. у Кременчуцького льотного
коледжу права користування земельною
ділянкою площею 301 га.

Додані до матеріалів справи докази
(акти 1960 року, а.с. 12-19; викопіювання
частини графічних матеріалів, а.с.137-138,
140-141; акт про стан та основну
характеристику аеродрому, будівель,
споруд та обладнання аеродрому, а.с.
165-167; інвентаризаційні картки, а.с.168-178;
копія рішення Глобінської міської ради
від 27.04.2000 р., а.с.188; інші документи,
надані прокурором та позивачем до
матеріалів справи, а.с.205-215, 223-230) не є
належними та допустимими доказами в
розумінні ст. 34 ГПК України, які б
підтверджували наявність у
Кременчуцького льотного коледжу права
користування земельною ділянкою
площею 301 га станом на 20.03.2000р.

В матеріалах справи знаходиться
державний акт на право постійного
користування землею, виданий
Кременчуцькому льотного коледжу
Глобинською міською радою народних
депутатів 22.11.2000 р. (а.с. 147-150), згідно
якого землекористувачу надано в
постійне користування 40,75 га землі.

Вищезазначений державний акт, рішення
Глобинської міської ради народних
депутатів від 27.04.2000 р. та від 26.10.2000 р.,
на підставі яких Кременчуцькому
льотного коледжу видано державний акт
на право постійного користування
землею площею 40,75 га, Кременчуцьким
льотним коледжем не оскаржувались.

В матеріалах справи знаходяться копії
судових рішень (а.с.88-111), якими
підтверджено право постійного
користування Кременчуцьким льотним
коледжем земельною ділянкою площею 40, 75
га на підставі державного акту.

Згідно ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням

Відповідно до ст. ст. 32-34 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до положень статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, котра з
сторін посилається на юридичні факти,
які обґрунтовують її вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Прокурор та позивач не надали до
матеріалів справи правовстановлюючих
документів на право користування
Кременчуцьким льотним коледжем
земельною ділянкою площею 301 га станом
на 20.03.2000р.

За таких обставин, підстав для визнання
недійсним рішення виконавчого
комітету Глобинської міської ради
Полтавської області від 20.03.2000 р. № 412
"Про вилучення земельної ділянки з
користування Кременчуцького льотного
коледжу" не вбачається, а тому місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку про те, що позовні вимоги
безпідставні і задоволенню не
підлягають.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 25.04.2014 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.07.2014
року

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.