ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

02 липня 2014 року
Справа № 913/1417/14

Провадження №7пд/913/1417/14

За позовом позивача-1 - Виконавчого
комітету Луганської міської ради,
м.Луганськ

позивача-2 - Луганської міської ради,
м.Луганськ

до відповідача - Товариства з
додатковою відповідальністю "Лугань",
м.Луганськ

про внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від
09.06.1995, державна реєстрація від 19.06.1995 №
863

Суддя господарського суду Луганської
області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Дрожанова
О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача-1 - Дегтярьова Н.В. -
головний спеціаліст-юрисконсульт
відділу претензійно-позовної роботи та
роботи по взаємодії з органами
виконавчого провадження юридичного
управління, довіреність № И01/03-31/7301/0/2-13
від 21.11.2013;

від позивача-2 - Дегтярьова Н.В. -
головний спеціаліст-юрисконсульт
відділу претензійно-позовної роботи та
роботи по взаємодії з органами
виконавчого провадження юридичного
управління, довіреність № И01/03-31/7300/0/2-13
від 21.11.2013;

від відповідача - представник не
прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчим комітетом Луганської
міської ради та Луганською міською
радою заявлено вимоги про внесення
змін до договору на право тимчасового
користування землею (у тому числі на
умовах оренди) від 09.06.1995, державна
реєстрація від 19.06.1995 № 863, який
укладений між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та Акціонерним
товариством закритого типу "Лугань"
(яке в подальшому перейменоване в
Товариство з додатковою
відповідальністю "Лугань"), відносно
земельної ділянки площею 0,4494 га, для
розміщення будівлі гуртожитку на
кв.Пролетаріату Донбасу, 17, м.Луганськ,
а саме: змінити в п.2.1 розділу "Плата за
землю" договору слова та цифри "Плата за
землю вноситься землекористувачем у
вигляді орендної плати у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 1" на
слова та цифри "Річна орендна плата
встановлюється у розмірі 3 відсотків
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та сплачується
орендарем".

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 02.06.2014 (суддя -
Демидов В.О.) було порушено
провадження у справі та її розгляд
призначений на 02.07.2014.

01.07.2014 у зв'язку із перебуванням судді
Демидова В.О. на лікарняному був
проведений повторний розподіл в
автоматизованій системі
документообігу суду, у відповідності
до вимог статті 21 Господарського
процесуального кодексу України, та
дана справа передана на розгляд судді
Косенко Т.В.

Відповідач відзивом № 17/102 від 12.06.2014
просив суд припинити провадження у
справі, у зв'язку з відсутністю
предмету спору, посилаючись на те, що на
підставі рішення Луганської міської
ради від 28.08.2013 № 36/29 "Про деякі питання
щодо внесення змін у договори, що
посвідчують право користування
земельними ділянками, в частині
збільшення розміру річної орендної
плати, з урахуванням рішення
Луганської міської ради від 27.05.2011 № 9/12
"Про деякі питання щодо орендної плати
за землю у м.Луганську", в яких розмір
річної орендної плати складає менше
трикратного розміру земельного
податку" ним сплачується річна орендна
плата в розмірі 3 відсотків від
нормативної грошової оцінки землі.
Крім того, відповідач просив суд
розглянути справу без участі
представника.

Суд, з урахуванням думки представника
позивачів, вважає можливим розглянути
справу без участі представника
відповідача.

Позивачі запереченням на відзив б/н від
02.07.2014 просили задовольнити позов
повністю, оскільки зміни до договору
вносяться або шляхом підписання
сторонами договору про внесення змін
до договору за взаємною згодою сторін
або за рішенням суду. Також зазначили,
що на момент розгляду справи в сумі
договору про внесення змін до договору
оренди землі між сторонами укладеного
не було.

У судовому засіданні 02.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивачів, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст.13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
українського народу. Від імені
українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах
повноважень шляхом прийняття рішень.
Права органів самоврядування
захищаються у судовому порядку.

З 01.01.2013 набув чинності Закон України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності", відповідно до
п.7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні
положення" якого встановлено, що з дня
набрання чинності цим законом землі
державної та комунальної власності в
Україні вважаються розмежованими.

Згідно до ст.33 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
делегованих повноважень виконавчих
органів міських рад віднесено
здійснення контролю за дотриманням
земельного та природоохоронного
законодавства, використанням та
охороною земель, природних ресурсів
загальнодержавного та місцевого
значення.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України
"Про місцеве самоврядування", виключно
на пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
питання регулювання земельних
відносин, тому, оскільки земельна
ділянка була надана відповідачу
рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради, але на
теперішній час вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин є виключною компетенцією
міської ради, належними позивачами за
даним позовом є виконавчий комітет
Луганської міської ради та Луганська
міська рада.

Рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради від 19.08.1994
№ 413/17 вирішено передати
Акціонерному товариству закритого
типу "Лугань", яке в подальшому
перейменоване в Товариство з
додатковою відповідальністю "Лугань" в
оренду терміном на 49 років земельну
ділянку площею 0,44940 га, для розміщення
будівлі гуртожитку на кв.Пролетаріату
Донбасу, 17, м.Луганськ.

На виконання вказаного рішення між
виконавчим комітетом Луганською
міською радою та Акціонерним
товариством закритого типу "Лугань"
було укладено договір на право
тимчасового користування землею (у
тому числі на умовах оренди) від 09.06.1995,
державна реєстрація від 19.06.1995 № 863.

Відповідно до п.2.1 договору плата за
землю вноситься землекористувачем у
вигляді орендної плати в розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 1 на
1994 р. щомісячно рівними частками.

Відповідно до абзацу 4 п.п.а) п.3.1
виконком Луганської міської ради має
право змінювати орендну плату при
зміні економічної оцінки земель та
ставки земельного податку.

З набранням з 01.01.2011 чинності
Податковим кодексом України було
змінено розмір орендної плати та
встановлений її мінімальний та
максимальний розміри.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цих Законів, а
також договором оренди землі.

Стаття 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачає, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Стаття 651 Цивільного кодексу України
визначає, що підставами для зміни або
розірвання договору є згода сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом; за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Обґрунтованою суд вважає вимогу
позивачів про зміну в п.2.1 розділу
"Плата за землю" договору слів та цифр
"Плата за землю вноситься
землекористувачем у вигляді орендної
плати у розмірі земельного податку з
коефіцієнтом 1" на слова та цифри "Річна
орендна плата встановлюється у розмірі
3 відсотків від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки та
сплачується орендарем", враховуючи
наступне.

Податковим кодексом України, який
набув чинності 01.01.2011, зокрема,
встановлено, що плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності (п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Згідно ст.288 Податкового кодексу
України підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки. Органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки; не може
перевищувати: для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для земельних ділянок,
які перебувають у державній або
комунальній власності та надані для
будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки; може бути
більшою граничного розміру орендної
плати, ніж зазначений у підпункті 288.5.2,
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах. Податковий
період, порядок обчислення орендної
плати, строк сплати та порядок її
зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до ст.290 Податкового кодексу
України плата за землю зараховується
до відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

Згідно із ст.632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
установлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Стаття 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачає, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Відповідно до ст.654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає
із звичаїв ділового обороту.

Можливість внесення змін до договору
оренди земельної ділянки передбачена
чинним земельним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.653 Цивільного
кодексу України якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Таким чином, вимога позивачів про
внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею (у
тому числі на умовах оренди) від 09.06.1995,
державна реєстрація від 19.06.1995 № 863,
який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
Акціонерним товариством закритого
типу "Лугань" є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Відносно клопотання відповідача про
припинення провадження у справі на
підставі п.11 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України, суд
зазначає наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Відповідно до абзацу 4 пп. 3.12 п.3
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення.

Абзацом 1 пп.4.4 п.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 11
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань

Враховуюче викладене, суд зазначає, що
провадження у справі може бути
припинено за п.11 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України у разі
укладення між сторонами після
порушення провадження у справі в
установленому законодавством порядку
додаткової угоди про внесення змін у
договір оренди землі, але між сторонами
такої угоди укладено не було, а отже
предмет спору у даній справі наразі
наявний.

Таким чином, клопотання відповідача
про припинення провадження у справі на
підставі п.11 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України є
необґрунтованим і суд відмовляє у його
задоволенні.

Судовий збір покладається на
відповідача, враховуючи приписи ч.2 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов виконавчого комітету
Луганської міської ради та Луганської
міської ради до Товариства з
додатковою відповідальністю "Лугань"
задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору на право
тимчасового користування землею (у
тому числі на умовах оренди) від 09.06.1995,
державна реєстрація від 19.06.1995 №
863, який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
Акціонерним товариством закритого
типу "Лугань" (яке в подальшому
перейменоване в Товариство з
додатковою відповідальністю "Лугань"),
відносно земельної ділянки площею 0,4494
га, для розміщення будівлі гуртожитку
на кв.Пролетаріату Донбасу, 17,
м.Луганськ, змінивши в п.2.1 розділу
"Плата за землю" договору слова та цифри
"Плата за землю вноситься
землекористувачем у вигляді орендної
плати у розмірі земельного податку з
коефіцієнтом 1" на слова та цифри "Річна
орендна плата встановлюється у розмірі
3 відсотків від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки та
сплачується орендарем".

3. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Лугань",
вул.Оборонна, б.9, м.Луганськ,
ідентифікаційний код 00308005, на користь
Луганської міської ради,
вул.Коцюбинського, б.14, м.Луганськ,
ідентифікаційний код 26070794, судовий
збір у сумі 1218 грн 00 коп., про що видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.07.2014.

Суддя
Т.В.Косенко