ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014
Справа № 917/1147/14

м. Полтава

за позовом Товариства з обмежено
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", просп. Московський, 9, корп.5, м.
Київ, 04073

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
АДРЕСА_1

про стягнення 57522,48 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

від позивача: Сандрович Л.В.,
довіреність від 19.05.2014 року № 19-05/15;

від відповідача: не з'явився;

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 57522,48 грн. за
договором фінансового лізингу від
18.10.2012 року № LC7258-10/12, з яких:
відшкодування вартості предмета
лізингу - 34 486,72 грн.; комісія - 20 335,28 грн.;
додаткові витрати (компенсація витрат
по страхуванню предмета лізингу) -
2700,48грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань щодо внесення оплати, у
зв'язку з чим позивач вказує на
існування заборгованості та підстави
нарахування і стягнення комісії,
додаткових витрат.

Позивач позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Ухвала, яка направлялась відповідачу
на юридичну адресу (станом на 16.06.2014
року згідно спеціального витягу з ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців юридична адреса
відповідача значиться АДРЕСА_1) була
повернута органом зв'язку як
неотримана адресатом з відміткою "за
закінченням терміну зберігання". Також
повернута ухвала, що направлялась на
адресу, що зазначена в позовній заяві -
вул. Леніна, 102, м. Комсомольськ.

Судом враховується, що особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце
розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи
судом.

Таким чином, про час та місце
проведення судового засідання
відповідач повідомлений належним
чином (див. ч. 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Суд вважає, що необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, а неявка відповідача
не перешкоджає розгляду спору по суті,
тому визнав за можливе відповідно до
ст. 75 ГПК України розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

18.10.2012 р. між позивачем (лізингодавець)
та відповідачем (лізингоодержувач) був
укладений договір фінансового лізингу
№LC7258-10/12, за умовами якого
лізингодавець зобов'язався передати на
умовах фінансового лізингу, без
надання послуг з управління та
технічної експлуатації, у тимчасове
володіння та користування за плату
майно, найменування, технічний опис,
модель, рік випуску, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
визначаються в Спеціфікації (Додаток
№2 до Договору), а лізингоодержувач
зобов'язався прийняти предмет лізингу
та сплачувати лізингові платежі на
умовах цього Договору (далі - Договір
лізингу).

У додатках до Договору лізингу сторони
визначили Графік платежів,
Специфікацію, Загальні умови
фінансового лізингу.

За актом приймання-передачі предмету
лізингу від 22.11.2012 р. лізингодавець
передав, а лізингоодержувач прийняв у
лізинг предмет лізингу відповідно до
Специфікації - вантажівку бортову
тентовану DAF FAR XF105.410SC, 2007 р.в.

Пунктом 5 Загальних умов фінансового
лізингу (далі - Загальні умови)
встановлено строки та порядок сплати
лізингових платежів.

Відповідно до п.5.1 Загальних умов,
лізингоодержувач зобов'язується
сплачувати лізингові платежі. Датою
сплати лізингового платежу вважається
дата зарахування такого платежу на
поточний рахунок лізингодавця.

Згідно пп. 5.2, 5.3 Загальних умов
лізингоодержувач сплачує поточні
лізингові платежі щомісяця авансом до 8
числа поточного місяця на підставі
рахунку лізингодавця, направленого на
вказану в Договорі електронну адресу
лізингоодержувача або за допомогою
факсимільного зв'язку. При чому, у разі
неотримання рахунку лізингодавця до 5
числа поточного місяця
лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до лізингодавця та отримати
свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач
зобов'язаний оплатити рахунок до 10
числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4
Загальних умов).

Умовами п.5.5 Загальних умов визначено,
що лізингоодержувач сплачує лізингові
платежі незалежно від фактичного
користування предметом лізингу.
Недоліки якості та комплектності
предмета лізингу, його втрата, ремонт,
технічне обслуговування не звільняють
лізингоодержувача від виконання своїх
зобов'язань за договором, в тому числі,
своєчасної сплати лізингових платежів.

Відповідно до п.3.1 Договору лізингу,
заборгованість лізингоодержувача
перед лізингодавцем виникає в момент
передачі предмета лізингу
лізингоодержувачу в сумі, що перевищує
розмір фактично сплаченого
лізингоодержувачем авансового
лізингового платежу, розрахованого за
правилами цього розділу, по відношенню
до вартості предмета лізингу,
зазначеної в п.2.1. цього договору.

Відповідно до п.п. 1.1, 4.1 Договору
лізингу лізингоодержувач зобов'язався
за цим Договором сплачувати відсотки
за фінансування та поточні лізингові
платежі.

На підставі п. 4.2 Договору лізингу
лізингоодержувач сплачує відсотки за
фінансування у період з моменту
передачі предмета лізингу до настання
першого періоду лізингу за ставкою LIBOR
ЗМ плюс 12,00% від всієї суми
заборгованості, визначеної в порядку п.
3.1 цього Договору. Сума відсотків в
грошовому еквіваленті іноземної
валюти підлягає перерахунку у гривню
за курсом продажу (Розділ 1 "Визначення"
Загальних умов додатку 4 Договору), крім
того ПДВ.

Згідно з п.4.3 Договору лізингу
лізингоодержувач протягом строку
лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю
авансом поточні лізингові платежі, які
розраховуються на перший робочий день
кожного лізингового періоду за
поточний місяць та складаються з суми,
що ставиться в погашення вартості
предмета лізингу та комісії
лізингодавця.

Пунктом 4.4 Договору лізингу
передбачено, що розмір комісії для
кожного періоду лізингу
розраховується за ставкою, визначеною
в п. 4.2 цього Договору, від
заборгованості лізингоодержувача у
грошовому еквіваленті іноземної
валюти для відповідного періоду
лізингу згідно Графіку (Додаток 1 до
Договору). Розрахована таким чином сума
комісії перераховується у гривні за
курсом продажу з дотриманням умов
частини другої цього пункту.

Комісія лізингодавця розрахована у
гривнях, не може бути менше різниці між
поточним лізинговим платежем у гривні
та граничною сумою, яка ставиться в
погашення заборгованості
лізингоодержувача згідно даних
колонки D Графіку (Додаток 1 до
Договору).

Перерахунок лізингових платежів,
розрахованих у грошовому еквіваленті
іноземної валюти, здійснюється
лізингодавцем за курсом продажу плюс
комісія AT "Райффайзен Банк Аваль" з
купівлі валюти, згідно офіційного
сайту лізингодавця за адресою в мережі
інтернет http://www.rla соm.ua (п.4.5 Договору).

Згідно п.4.6 Договору лізингу оплата
всіх платежів за цим договором
здійснюється лізингоодержувачемв
національній валюті України - гривнях,
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок лізингодавця.

За п. 3.2. Договору лізингу розрахований
у грошовуому еквіваленті іноземної
валюти розмір заборгованості
лізингоодержувача зазначається у
графіку розрахунку заборгованості
(Додаток № 1), який сторони підписують
після визначення остаточної вартості
предмета лізингу. Зміст графіку та
порядок розрахунку за ним сторони
погодили в момент підписання цього
Договору, а тому зазначений в ньому
фактичний розмір заборгованості
лізингоодержувача не змінює та не
доповнює положень цього Договору, а є
лише фіксацією розрахункових даних.

Пунктом 4.8 Договору лізингу
передбачено, що всі додаткові послуги,
визначені в Загальних умовах (Додаток 4
до цього Договору), а також ті, які не
визначені цим Договором та
необхідність в яких може виникнути у
лізингоодержувача, оплачуються
лізингоодержувачем окремо за тарифами
лізингодавця, розміщеними на
офіційному сайті лізингодавця за
адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

П. 7.4. Загальних умов визначено, що якщо
протягом 3 (трьох) робочих днів з
моменту передачі предмета лізингу
відповідно до п. 1.1. цих Загальних умов
або до закінчення дії страхового
договору та/або граничного строку
сплати страхових платежів
(платежу)/чергової частини страхового
платежу лізингоодержувач не здійснить
сплату страхових платежів, то
лізингодавець має право самостійно
застрахувати такий Предмет лізингу на
власний розсуд; а у лізингоодержувач
зобов'язаний відшкодувати
лізингодавцю такі витрата зі
страхування Предмета лізингу, крім
того ПДВ у розмірах, зазначених чинним
законодавством України.

При розгляді справи по суті судом
враховується наступне.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

Ч. 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий
лізинг" передбачає, що за договором
фінансового лізингу лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Актом прийому-передачі, що наявний у
справі, підтверджується факт передачі
позивачем та прийняття відповідачем
об'єкту лізингу за договором.

Ст. 762 ЦК України визначено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном може вноситися
за вибором сторін у грошовій або
натуральній формі. Форма плати за
користування майном встановлюється
договором найму. Плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором. Наймач
звільняється від плати за весь час,
протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини, за які
він не відповідає

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про фінансовий лізинг" сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором, а
пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг", лізингові платежі
можуть включати: а) суму, яка
відшкодовує частину вартості предмета
лізингу; б) платіж як винагороду
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно; в) компенсацію відсотків за
кредитом; г) інші витрати лізингодавця,
що безпосередньо пов'язані з
виконанням договору лізингу.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
грошового зобов'язання за Договором
лізингу по сплаті лізингових платежів.

Позивачем наданий Договір № 3000/290/003911
добровільного страхування наземного
транспорту від 29.10.2013 року, що укладений
між ПАТ "Страхова компанія
"Універсальна" та Фізичною
собою-підприємцем ОСОБА_3 згідно
договору фінансового лізингу №LC7258-10/12
від 18.10.2012 року, що відповідає п. 7.4.
Договору лізингу. На підставі
вказаного договору страхування був
виданий страховий сертифікат від 29.10.2013
року № 3000/290/003911-03.

Платіжне доручення № 39064 від 23.05.2014 року
свідчить про внесення позивачем
страхового платежу в розмірі 8378,74 грн.
згідно рахунка №3000/290/003911-3 від 23.04.2014
року, виставленого на підставі
договору фінансового лізингу №LC7258-10/12
від 18.10.2012 року.

Доказів оплати відповідачем вказаної
суми в повному обсязі суду не надано.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що відповідачу для оплати лізингових
платежів по договору, були виставлені
рахунки №№ LС7258-10/12/15-035 від 03.02.2014 р. на
суму 9742,21 грн., LС7258-10/12/16-037 від 03.03.2014
року на суму 11356,39 грн., LС7258-10/12/17-039 від
01.04.2014 року на суму 12764,55 грн., LС7258-10/12/18-041
від 05.05.2014 року на суму 12988,50 грн.,
LС7258-10/12/еv-043 від 23.05.2014 року на суму 2700,48
грн., LС7258-10/12/19-044 від 02.06.2014 року на суму
13009,54 грн.

У вказаних рахунках повторно зазначена
дата сплати, та вихідні дані розрахунку
на дату виставлення рахунку, такі як
курс USD, ставка Libor 3М, ставка збору до
Пенсійного фонду з купівлі іноземної
валюти, що діяла на момент виставлення
рахунку, комісія банку з купівлі
валюти, курс гривні до обраної
Сторонами іноземної валюти.

Позивач посилається, що відповідач з
заявами або листами про неотримання
рахунків до нього не звертався.

Відповідач в порушення умов договору
свої зобов'язання щодо оплати
лізингових платежів по вказаних
рахунках виконав частково - за
розрахунком позивача, рахунок-фактура
№ LC7258-10/12/15-035 від 03.02.2014 сплачений на
суму 5039,19 грн.

Таким чином, як свідчить розрахунок
позивача, заборгованість відповідача
становить 57 522,48 грн., з яких:
відшкодування вартості предмета
лізингу - 34 486,72 грн.; комісія - 20 335,28 грн.;
додаткові витрати (компенсація витрат
по страхуванню предмета лізингу) -
2700,48грн.

Відповідач будь-яких заперечень щодо
суми позову чи контррозрахунок не
надав, доводів позивача не спростував,
на наявність обставин звільнення від
обов'язку сплати боргу не посилався.

Судом також береться до уваги, що
визначення сторонами грошового
еквіваленту зобов'язань в іноземній
валюті не суперечить законодавству,
оскільки не є тотожним визначенню ціни
в договорі, що відповідає ч. 2 ст. 533 ЦК
України. Правова позиція з цього
питання викладена в постанові ВГСУ від
19.10.2010 року по справі № 42/28-10 (54/40-09),
постанові ВСУ від 30.05.2012 року по справі
№ 6-29цс12.

Згідно ст. 111-28 ГПК України Рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Аналогічні приписи
містяться у ст. 111-28 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів".

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до положень ч.
2 ст. 49 ГПК України, покладається на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49 (ч.2), 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь Товариства з обмежено
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", просп. Московський, 9, корп.5, м.
Київ, 04073, - 34 486 грн. 72
коп. відшкодування вартості предмета
лізингу; 20 335 грн. 28 коп. комісія; 2700 грн.
48 коп. - компенсація витрат по
страхуванню предмета лізингу; 1827 грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим
рішенням законної сили.

Суддя
І.І. Пушко