ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014 року Справа №
904/2465/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Лисенко О.М.
(доповідач)

суддів: Вечірко І.О., Науменко
І.М. ( зміна складу колегії суддів
відбулась на підставі розпорядження
секретаря палати Коваль Л.А. від 09.07.2014
року)

секретар судового засідання Ситникова
М.Ю.

Представники сторін:

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м.Київ

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
року у справі № 904/2465/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ", м.
Дніпродзержинськ

про стягнення 56 175 373, 55 грн.
заборгованості за природний газ, 3 087 798,
54 грн. пені, 644 347, 57 грн. інфляційних та 1
161 445, 37 грн. річних

В судовому засіданні було проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови (статті 85, 99, 105
Господарського процесуального кодексу
України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
року по справі № 904/2465/14 (суддя Бондарєв
Е.М.) частково задоволені позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ до
Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ", м.
Дніпродзержинськ, з якого стягнуто
56175373,54 грн. заборгованості за природний
газ за період з січня по квітень 2013
року, з яких: 1543899,27 грн. суми пені за
період з 14.02.2013 року по 24.03.2014 року, що
склала 50% від заявленої позивачем;
644347,57 грн. інфляційних витрат за період
з лютого 2013 року по лютий 2014 року та
1161445,37 грн. 3% річних за період з 14.02.2013
року по 24.03.2014 року.

Відмовляючи позивачу у стягненні пені
у повному обсязі, суд першої інстанції
послався на те, що відповідач є
стратегічно-важливим об»єктом для
міста Дніпродзержинська, адже
виробляє теплову енергію для потреб
населення, а також підприємств, установ
і організацій правобережної частини
міста і включений до реєстру
підприємств паливо-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості
згідно зо Закону України №2711-IV від
23.06.2005 року "Про заходи спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливо-енергетичного
комплексу».

Також у рішенні зазначено, що у літній
період Публічне акціонерне товариство
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" було вимушено
скорочувати тривалість робочого часу.
Згідно до наказу №16 від 29.01.2013 року про
введення неповного робочого тижня в 2013
році, з квітня по жовтень 2013 року
підприємство відповідача вимушено
перейшло на скорочений робочий тиждень
з метою економії заробітної плати та
збереження робочих місць робітникам.
На 2014 рік прийнято наказ №10 від 10.02.14р.
згідно до якого на період з 10 квітня по
01 жовтня 2014 року вводиться неповний
робочий тиждень з нормою робочого часу
20 год.

За вказаних обставин, в оскаржуваному
рішенні, суд першої інстанції також
послався на наявність в матеріалах
справи доказів, які свідчать про
поважність причин несвоєчасної оплати
відповідачем за спожитий газ.

Не погодившись із рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.06.2014 року по справі №
904/2465/14, до суду з апеляційною скаргою
звернувся позивач, який просив
скасувати рішення в частині зменшення
пені, та прийняти нове рішення, яким
стягнути пеню у сумі 543899,27 грн. у
стягненні якої було відмовлено,
посилаючись на те, що сторони визначили
вид забезпечення виконання
зобов»язання - пеню, що передбачений
пунктом 7.2 договору.

Тяжкий фінансовий стан
відповідача, зазначає скаржник який
створився у відповідача внаслідок
несвоєчасної сплати контрагентами за
надані послуги по постачанню теплової
енергії не є винятковим випадком в
розумінні пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідач вважає доводи скаржника
безпідставними, просить залишити
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
року по справі № 904/2465/14 без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржуване
рішення господарського суду
Дніпропетровської області не
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Згідно до частин 1,2 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

28.12.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (далі -
продавець) та Публічним акціонерним
товариством "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (далі - покупець)
було укладено Договір №13/2327-ТЕ-3
купівлі-продажу природного газу (далі -
Договір), відповідно до пункту 1.1 якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупцю у 2013 році природний
газ, ввезений на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ (надалі - газ) на
умовах цього Договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням,
регіональними організаціями та
національними творчими спілками і їх
регіональними осередками (крім
обсягів, що використовуються для
виробничо-комерційної діяльності) (п.1.2
Договору).

Згідно пункту 2.1 Договору продавець
передає покупцеві з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року газ обсягом до 36 460, 474
тис.куб.м., у тому числі по місяцях
кварталів (тис.куб.м):

- січень 8 153, 792;

- лютий 7 335, 384;

- березень 5 744, 709;

І квартал 21 233, 885;

- квітень 1 134, 125;

ІІ квартал 1 134, 125;

- жовтень 1 486, 965;

- листопад 5 786, 958;

- грудень 6 818, 541;

ІV квартал 14 092, 464.

Обсяги газу, що планується передати за
цим договором (далі - плановий обсяг),
можуть змінюватись сторонами протягом
місяця продажу в установленому порядку
(п.2.1.1 Договору).

Продавець передає покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі покупця. Право власності на
газ переходить від продавця до покупця
в пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність пов'язану з
правом власності на газ (п.3.1 Договору).

Приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показників комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця (п.3.3
Договору).

Згідно пункту 4.1 Договору, з
урахуванням Додаткової угоди №1 від
29.11.2013 року, кількість газу, яка
передається покупцеві, визначається за
показниками комерційних вузлів обліку
газу покупця.

Відповідно до пункту 5.1 Договору ціна
(граничний рівень ціни) на газ для
теплопостачальних підприємств та
послуги з його транспортування
установлюються Національною комісією
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ).

Ціна за 1000 куб. м природного газу
становить 1 091,00 грн. з урахуванням збору
у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000куб.м. природного газу - 1 091 грн.,
крім того ПДВ - 20% - 218, 20 грн., всього з ПДВ
- 1 309, 20 грн. (п.5.2 Договору).

Згідно пункту 5.5 Договору загальна
вартість цього Договору на дату його
укладення становить 39 778 377, 13 грн., крім
того ПДВ - 7 955 675, 43 грн., разом з ПДВ - 47 734
052, 56 грн.

Договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, діє в
частині реалізації газу до 31.12.2013 року,
а в частині проведення розрахунків - до
їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач
поставив протягом січня - квітня 2013року
та жовтня - грудня 2013року, а відповідач
прийняв природний газ на загальну суму
56 175 373, 54 грн., що підтверджується Актами
приймання-передачі природного газу:

- від 30.09.2013 року (за січень 2013 року) на
суму 10 720 668, 30 грн.;

- від 30.09.2013 року (за лютий 2013 року ) на
суму 9 338 276, 16 грн.;

- від 30.09.2013 року (за березень 2013 року ) на
суму 10 051 164, 36 грн.;

- від 30.09.2013 року (за квітень 2013 року ) на
суму 1 669 148, 83 грн.;

- від 31.10.2013 року (за жовтень 2013 року) на
суму 6 042 844, 33 грн.;

- від 24.01.2014 року (за листопад 2013 року ) на
суму 7 058 118, 45 грн.;

- від 24.01.2014 року (за грудень 2013 року ) на
суму 11 295 153, 11 грн.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата
за газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Публічне акціонерне товариство
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" своєчасно не
здійснило розрахунки за природний газ,
у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість за Договором в сумі 56 175
373, 54 грн., що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п.1 ст.193
Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору
та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Доказів сплати заборгованості за
поставлений газ, відповідач суду не
надав.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до вірного висновку про задоволення
позовних вимог в частині 56175373,54 грн.
основного боргу, 3% річних за період з
14.02.2013 року по 24.03.2014 рік у сумі 1161445,37
грн., та збитків від інфляції за період
з лютого 2013року по лютий 2014 року у сумі
644347,57 грн.

Щодо зменшення судом стягненої суми
пені слід зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
статті 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом
(стаття 548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми не своєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (стаття 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.2 Договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього Договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього Договору,
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Відповідно до статті 233 Господарського
кодексу України та пункту 3 статті
83 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд має
право зменшити розмір штрафних санкцій
(пені).

Санкції за прострочку виконання
грошових зобов`язань передбачені
статтями 217, 230, 231 Господарського
кодексу України. При цьому, частина 1
статті 229 Господарського кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 218
Господарського кодексу України та
стаття 614 Цивільного кодексу України,
які закріплюють принцип вини як
підставу відповідальності боржника. За
невиконання грошового зобов`язання
боржник відповідає, хоч би його
виконання стало неможливим не тільки в
результаті його винних дій або
бездіяльності, а і внаслідок дії
непереборної сили або простого
випадку. Тобто, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошового
зобов`язання за будь - яких обставин.

Відповідно до підпункту 3.17.4. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Клопотання про зменшення суми пені,
відповідач обґрунтував тим, що
Рішенням виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради № 360
від 13.06.2007року функції з реалізації
виробленої ВАТ (ПАТ)
«Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль» теплової
енергії для опалення та гарячого
водопостачання правобережної частини
міста, а також повної бази даних
споживачів 1,2,3,4 груп станом на 30.09.2011
рік вирішено передати до КП ДМР
«Дніпродзержинськтепломережа» (копія
рішення додана до матеріалів справи ).

На виконання цього рішення між
Відкритим акціонерним товариством
(Публічним акціонерним товариством)
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" та КП ДМР
«Дніпродзержинськтепломережа» були
укладені договори на поставку теплової
енергії для потреб населення, установ
і організацій, що фінансуються із
державного та місцевих бюджетів, та
інших організацій господарювання №
11/12 від 30.09.2011 року (пролонгований до 2013
року) та № 14-ТЕ від 31.12.2013 року на 2014 рік.

Однак в порушення умов
вказаних договорів КП
ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» не
виконувало своєчасно та не
розрахувалося за надану теплову
енергію з постачальником, а в органах
Державної виконавчої служби
знаходяться судові накази про
стягнення сум заборгованості з КП ДМР
«Дніпродзержинськтепломережа» за
попередній період ( копії наказів
додані до матеріалів справи).

Станом на травень 2014 року за ПАТ «
Дніпродзержинська
теплоелектроцентраль» облікується
дебіторська заборгованість 468253,8
тис.грн. з яких сума заборгованості КП
«Дніпродзержинськтепломережа» перед
ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» становить
433976,6 тис.грн., що більше 90% від загальної
заборгованості перед відповідачем
третіх осіб ( копія довідки про
фінансовий стан долучена до матеріалів
справи).

Крім того, відповідач зазначає, що
публічне акціонерне товариство
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" є
стратегічно-важливим об'єктом для
міста, адже виробляє теплову енергію
для потреб населення, а також
підприємств установ і організацій
правобережної частини міста і включено
до реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості згідно Закону України
№2711-ІV від 23.06.05р. "Про заходи спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу". У
літній період публічне акціонерне
товариство "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА
ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" вимушено
скорочувати тривалість робочого часу.
Згідно до наказу №16 від 29.01.13р. про
введення неповного робочого тижня в 2013
році з квітня по жовтень 2013 року
підприємство відповідача вимушено
перейшло на скорочений робочий тиждень
з метою економії заробітної плати та
збереження робочих місць робітникам.
На 2014 рік прийнято наказ №10 від 10.02.14р.
згідно до якого на період з 10 квітня по
01 жовтня 2014 року вводиться неповний
робочий тиждень з нормою робочого часу
20 год.

Враховуючи особливий статус
підприємства відповідача ( виробництво
теплової енергії, яка споживається
населенням , бюджетними установами
правобережної частини
м.Дніпродзержинська), фінансовий стан
відповідача, наявність заборгованості
перед відповідачем бюджетної установи
- КП «Дніпродзержинськтепломережа» у
сумі 433976,6 тис.грн., що становить 90% від
всієї заборгованості перед
відповідачем третіх осіб, колегія
суддів вважає, що присуджені про
стягнення інфляційні витрати, 3% річних,
50% пені всього 3349692,21 грн. певною мірою
компенсують понесені позивачем
втрати через прострочку платежу, а
отже суд першої інстанції дійшов до
правомірного висновку про зменшення
суми пені, підстави для скасування
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.20174
року в частині зменшення судом пені на
50%, відсутні.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги не спростовують
ніяким чином вищенаведену правову
оцінку матеріалів, обставин справи,
отже, не є правовими підставами зміни
чи скасування оскаржуваного рішення
господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
року.

Підстави для зміни або скасування
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
року по справі № 904/2465/14, які
передбачені статтею 104
Господарського процесуального кодексу
України, відсутні.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарзі, відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства " Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
м.Київ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.06.2014
року по справі № 904/2465/14- залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14.07.2014 року

Головуючий суддя
О.М.Лисенко

Суддя
І.О.Вечірко

Суддя
І.М.Науменко