м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "УНІКА"
до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "СТАТУС"
про відшкодування шкоди в
Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача: не з'явилися;
від відповідача: не з'явилися.
Суть спору: Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "УНІКА"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "СТАТУС" про відшкодування
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем на підставі договору
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 030120/4002/0000375
від 08.01.2013 внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди
(надалі -ДТП) виплачено страхове
відшкодування власнику автомобіля
марки "Toyota Corolla", реєстраційний номер
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду, якою є
відповідач у справі.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.05.2014 порушено провадження у
Сторони в судове засідання 14.07.2014 своїх
представників не направили, про
причини їх неявки суду не повідомили,
хоча про час та місце проведення
судового засідання були повідомлені
своєчасно та належним чином.
Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представників
сторін не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні 14.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов та
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2013 між позивачем, як страховиком та
ОСОБА_1, як страхувальником було
укладено договір добровільного
комплексного страхування на
транспорті №030120/4002/0000375, предметом
якого є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
закону, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом - автомобілем
марки "Toyota Corolla", реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2010 року випуску.

Договором визначено, що до страхових
випадків відноситься, зокрема, ДТП та
вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 21.01.2013
по 20.01.2014.

19.09.2013 о 11 год. 20 хв. на вул. П. Сирецька, 1
в м. Київі, відбулась дорожньо-
транспортна пригода за участі
застрахованого автомобіля марки "Toyota
Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіля марки "Ford Escort ",
реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме:
ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом -
автомобілем "Ford Escort ", реєстраційний
номер НОМЕР_2, при перестроюванні та
зміні напрямку руху не впорався з
керуванням внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем "Toyota Corolla",
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 вимог пункту 10.3 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується довідкою УДАІ
Подільського РУ ГУ МВС України в
м.Києві про дорожньо-транспорту
пригоду №9268978.

Постановою Подільського районного
суду м.Києва від 06.12.2013 у справі
№758/12451/13-п встановлено порушення
ОСОБА_2 п.10.3 Правил дорожнього руху
України, ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

20.09.2013 страхувальник ОСОБА_1 звернулась
до позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування за договором
№030120/4002/0000375 від 08.01.2013 на рахунок СТО.

Відповідно до Звіту серії SL № 21294 від
27.09.2013 про оцінку автомобіля "Toyota Corolla",
реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного
оцінювачем експортної компанії
Укравтоекспертиза ОСОБА_3
(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
НОМЕР_3 від 05.07.2011) вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 16831, 84 грн.

04.10.2013 позивачем був складений та
підписаний страховий акт №00125886, згідно
з яким пошкодження транспортного
засобу автомобіля "Toyota Corolla",
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
ДТП визнано страховим випадком та
призначено до виплати страхове
відшкодування в розмірі 16092,77 грн.

На підставі складеного страхового акту
№00125886 від 04.10.2013 Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "УНІКА",
виконуючи свої зобов'язання за
договором добровільного комплексного
страхування на транспорті №030120/4002/0000375
від 08.01.2013, перерахувало суму
страхового відшкодування в розмірі
16092,77 грн. на СТО - ТОВ Саміт Моторз
Україна, що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням №035859 від 15.10.2013.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "УНІКА" перейшло в межах
виплаченої суми право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль "Ford
Escort", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю "Toyota Corolla",
реєстраційний номер НОМЕР_1, належить
громадянину ОСОБА_5 та знаходився під
керуванням ОСОБА_2, вина якого у скоєнні
ДТП підтверджується матеріалами
справи.

Доказів того, що ОСОБА_2 не мав права
керування транспортним засобом "Ford
Escort", реєстраційний номер НОМЕР_2 та
притягувався до адміністративної
відповідальності за ст. 126 КУпАП
матеріали справи не містять, а відтак,
враховуючи положення статті 62
Конституції України, що закріплюють
принцип презумпції невинуватості
особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 на
законних підставах керував
транспортним засобом "Ford Escort",
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Вищого господарського суду
України №30/5009/2733/11 від 02.04.2012.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_2 встановлена у судовому
порядку, а тому шкода, заподіяна
внаслідок експлуатації автомобіля "Ford
Escort", реєстраційний номер НОМЕР_2
відшкодовується ОСОБА_2 як
законним володільцем цього
транспортного засобу, оскільки
зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_5 уклав договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземного
транспорту, оформленого полісом серії
АС №0021007 з Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "СТАТУС"
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом "Ford Escort",
реєстраційний номер НОМЕР_2, строк дії
якого з 25.05.2013 по 24.05.2014, що підтверджено
відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит
суду.

Згідно п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхувальниками є юридичні
особи та дієздатні громадяни, що уклали
із страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу, а особи,
відповідальність яких застрахована, -
страхувальник та інші особи, які
правомірно володіють забезпеченим
транспортним засобом. Володіння
забезпеченим транспортним засобом
вважається правомірним, якщо інше не
встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_2 експлуатував
автомобіль "Ford Escort", реєстраційний
номер НОМЕР_2 на законних підставах, що
встановлено вище, то відповідальність
за шкоду, заподіяну майну внаслідок
експлуатації цього автомобіля була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"СТАТУС".

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12
вказаного Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії АС
№0021007) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., франшиза -
500,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість матеріального збитку з
врахуванням зносу завданого власнику
автомобіля "Toyota Corolla", реєстраційний
номер НОМЕР_1 складає 16831,84 грн., а до
позивача перейшло право зворотної
вимоги в межах виплаченої суми.

Позивач заявою №13008 від 25.10.2013
звернувся до відповідача з проханням
відшкодувати у порядку регресу шкоду,
заподіяну в результаті ДТП у розмірі
16092,77 грн., втім відповідач відповіді на
вимогу не надав, виплату страхового
відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір
права зворотної вимоги, який перейшов
до позивача, визначені полісом серії АС
№0021007 розміри лімітів
відповідальності та франшизи (500,00 грн.),
суд дійшов висновку, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 15592,77 грн. (16092,77
(матеріальний збиток) - 500,00 грн.
(франшиза) = 15592,77 грн.), у зв'язку із чим
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги, як і не надав доказів
часткової або повної сплати заявленої
до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного,
оцінивши подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог, в повному
обсязі з покладенням судового збору на
відповідача, в порядку ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст. ст. 43 , 32, 33, 34, 43, 44, 49, 79, 82,84,
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "СТАТУС"
(02218, м.Київ, вул. Райдужна, буд. 59-Б, офіс
3, ідентифікаційний код 31201694) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "УНІКА" (01034, м.Київ,
вул. Саксаганського, 70-А,
ідентифікаційний код 20033533) суму
страхового відшкодування у розмірі 15592
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто
дві) грн. 77 коп. та 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору, видати наказ позивачу
після набрання рішенням суду законної
сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21.07.2014.

Суддя
Т.В.Васильченко