ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р. Справа № 909/520/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Булки В.І., при
секретарі судового засідання Юрчак
С.Л., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю

"Чорноморський
рибоконсервний комбінат",

юрид адреса: вул.
А.Городецького, буд.11 Б, м. Київ, 01001;

поштова адреса:проспект
Палладіна, 44, корпус 8, м.Київ, 03179;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛБІ-ІФ"

юрид. адреса: вул.
Вовчинецька, 225, а/с 169,
м.Івано-Франківськ, 76006;

поштова адреса: а/с 169,
м.Івано-Франківськ, 76006;

про стягнення заборгованості в розмірі
10 000,00 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Дараган О.Ю. -
представник, (довіреність б/н від 17.04.14);

від відповідача: Тимофійчук С.С. -
керівник, (витяг з ЄДРЮОФОП №18698294 від
20.05.14);

від відповідача: Палій С.І -
представник, ( доручення № 10 від 11.06.14);

встановив: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чорноморський
рибоконсервний комбінат" звернулось до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
заявою до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОЛБІ-ІФ"
про стягнення заборгованості за
договором поставки продовольчих
товарів №13 від 10.01.13 в сумі 400 824,12
грн.

В засіданні суд 24.06.14 оголошувалась
перерва.

Представник позивача надав суду заяви
про зменшення розміру позовних вимог:

- б/н від 03.06.14 (вх.№7813/14 від 03.06.14), в якій
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 363 121,56 грн.;

- б/н від 24.06.14 (вх.№9003/14 від 24.06.14), в якій
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 362 621,56 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі зменшити розмір позовних вимог.
Під зменшенням розміру позовних вимог
слід розуміти зміну (у бік зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, в тому
числі ціни позову. Згідно з частиною
третьою статті 55 Господарського
процесуального кодексу України, ціну
позову вказує позивач.

Суд прийняв до розгляду вказані вище
заяви.

Представник позивача в засіданні суду
надав суду заяву про зменшення розміру
позовних вимог (вх.№9988/14 від 15.07.14). Як
наслідок, просить суд стягнути з
відповідача 10 000,00грн., оскільки
відповідачем частково проведено
оплату боргу, а саме: 07.07.14 - 21
797,44грн. та 14.07.14 - 10 000,00грн.

Суд вважає за правильне прийняти заяву
позивача про зменшення розміру
позовних вимог. У разі зменшення
позовних вимог має місце нова ціна
позову, виходячи з якої й вирішувався
спір (10 000,00грн.).

Представник позивача позовні вимоги
підтримує, просить суд позов
задоволити.

Представники відповідача позов
визнають та надали суду платіжні
доручення №6861 від 14.07.14 на суму 10
000,00грн. та №411 від 07.07.14 на суму 21 797,44грн.
,які підтверджують часткове погашення
боргу.

Крім того, від відповідача на адресу
суду надійшла заява вих.№17 від 20.06.14
(вх.№8864/14 від 23.06.14), в якій просить суд
розстрочити виконання рішення суду на 3
місяці.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши присутніх в засіданні суду
представників сторін, враховуючи
вимоги чинного законодавства та ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, з'ясувавши
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Чорноморський
рибоконсервний комбінат" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОЛБІ-ІФ" укладено
договір поставки продовольчих товарів
№13 від 10.01.13.

Відповідно до п.1.1 вказаного вище
договору, постачальник (позивач)
поставляє, а покупець (відповідач)
купує продовольчі товари, на умовах
даного договору. Найменування,
асортимент, номенклатура, кількість
зазначається в Специфікації.
Специфікація являється невід'ємною
частиною даного договору.

Товар передається партіями на протязі
строку дії договору. Загальний об'єм
товару (з урахуванням кількості і
асортименту товару) вказана в
накладних на товар, які являються
невід'ємною частиною даного договору
(п.1.2 договору).

В засіданні суду представник позивача
зазначив, що свої зобов"язанні
передбачені договором виконав у
повному обсязі, а саме: поставив
відповідачу товар на суму
437 284,72грн., що підтвердив видатковими
накладними, копії яких знаходяться в
матеріалах справи і є додатками до
позовної заяви. Факт отримання товару
визнається і представниками
відповідача.

Стронами п.3.1 договору погоджено, що
розрахунки за цим договором
здійснюються у безготівковій формі в
гривнях з відстрочкою платежу до 30-ти
календарних днів з дати отримання
покупцем (відповідачем) товару (партії
товару) від постачальника (позивача).

Однак, відповідач частково оплатив за
отриманий товар. Як наслідок, на день
проведення засідання суду борг
відповідача становить 10 000,00грн.

Представники відповідача не
заперечують про наявність боргу.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задоволити
та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України між сторонами на підставі
договору виникли зобов'язальні
відносини.

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст.629 Цивільного
кодексу України).

Приписами ст.712 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Однак, відповідач всупереч умовам
договору не оплатив в повному обсязі
грошові кошти за поставку товару,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 10 000,00грн., яка
підтверджується матеріалами справи.
Більше того, наявність заборгованості
за отриманий товар, обумовлений
договором, в сумі 10 000,00грн., визначено і
самими представниками відповідача у
судовому засіданні.

Відповідач взяті на себе
зобов'язання за договором не виконав,
тобто не виконав визначені на розсуд
сторонами і погоджені ними умови
договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за товар. Позивачем доведено
обставини, на які він посилався.
Відповідачем позовні вимоги доказами
не спростовано. На момент звернення до
суду відповідач борг не погасив.

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на фактичні обставини
справи суд прийшов до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

Щодо клопотання відповідача про
розстрочку виконання рішення суду на 3
місяці суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення. Господарський
процесуальний кодекс України не
визначає переліку обставин, які
свідчать про неможливість виконання
рішення чи ускладнюють його виконання.
Тому, суд оцінює докази, що
підтверджують зазначені обставини, за
правилами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 Господарського
процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши клопотання відповідача
про розстрочку виконання рішення суду,
судом встановлено, що відсутні
обставини, які ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, а
тому суд вважає за доцільне на підставі
п.6 ст.83 Господарського процесуального
кодексу України відмовити в
задоволенні вищезазначеного
клопотання.

Крім того, пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір" встановлено,
що сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог.
Аналогічна правова позиція міститься у
Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України №2 від
21.02.13.

За таких обставин суд вважає за
правильне повернути позивачу з
державного бюджету України 6 406,42грн
сплаченого судового збору (згідно
платіжного доручення №1727 від 08.05.14).

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, Законом України
"Про судовий збір", ст.ст.11,202,509,525,526,530,628
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України,
ст.ст.33,43,49, 82 -85,83 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задоволити позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Чорноморський рибоконсервний
комбінат" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛБІ-ІФ" про
стягнення заборгованості за договором
поставки продовольчих товарів №13 від
10.01.13 в сумі 10 000,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛБІ-ІФ", юрид.
адреса: вул. Вовчинецька, 225, а/с 169,
м.Івано-Франківськ, 76006; поштова адреса:
а/с 169, м.Івано-Франківськ, 76006 () на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Чорноморський рибоконсервний
комбінат", юрид адреса: вул.
А.Городецького, буд.11 Б, м. Київ, 01001;
поштова адреса: проспект Палладіна, 44,
корпус 8, м.Київ, 03179 () 10
000,00грн. (десять тисяч грн. 00коп.)
заборгованості, 1 827,00грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім грн. 00коп.)
судового збору.

Видати наказ.

Повернути з Державного бюджету України
сплачений позивачем, Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Чорноморський рибоконсервний
комбінат", юрид адреса: вул.
А.Городецького, буд.11 Б, м. Київ, 01001;
поштова адреса:проспект Палладіна, 44,
корпус 8, м.Київ, 03179 ()
судовий збір в сумі 6 406,42грн. (шість
тисяч чотириста шість грн. 42коп.),
сплачений згідно платіжного доручення
№1727 від 08.05.14.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.07.14.

Суддя
Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Юрчак С. Л. 15.07.14