ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.14р. Справа № 926/420/14

За позовом Управління пенсійного фонду
України в Глибоцькому районі
Чернівецької області, смт. Глибока,
Глибоцький район, Чернівецька область

до Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк" в особі
Глибоцького відділення Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк", м.Дніпропетровськ

про стягнення 490 грн. 08 коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Якименко О.В., дов.
№2224-О від 01.08.2013 року;

СУТЬ СПОРУ:

Управління пенсійного фонду України в
Глибоцькому районі Чернівецької
області (далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Чернівецької
області з позовом до Глибоцького
відділення Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" (далі-Відповідач) в якому
просить суд стягнути з Відповідача 490
грн. 08 коп.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 28.05.2014 року
справу №926/420/14 передано за підсудністю
до господарського суду
Дніпропетровської області з підстав
залучення у справу належного
Відповідача в особі Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області справу
№926/420/14 прийнято до свого провадження
суддею Красота О.І. та призначено до
розгляду в судовому засіданні.

24.06.2014 року від Управління пенсійного
фонду України в Глибоцькому районі
Чернівецької області на адресу
господарського суду Дніпропетровської
області за допомогою факсового зв'язку
надійшло клопотання про участь в
судовому засіданні в режимі
відеоконференції №4364/06 від 23.06.2014 року.

Ухвалою господарського суду від 26.06.2014
року відмовлено в задоволенні
клопотання Позивача про участь в
судовому засіданні 26.06.2014 року в режимі
відеоконференції.

Повторно 14.07.2014 року від Управління
пенсійного фонду України в Глибоцькому
районі Чернівецької області на адресу
господарського суду Дніпропетровської
області за допомогою факсового зв'язку
надійшло клопотання про участь в
судовому засіданні в режимі
відеоконференції №4906/06 від 11.07.2014 року.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2014
року відмовлено в задоволенні
клопотання Позивача про участь в
судовому засіданні 17.07.2014 року в режимі
відеоконференції.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
Позивач вказує на те, що ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Глибоцькому районі де отримував пенсію
за віком в розмірі 1 171 грн. 56 коп. Пенсія
нараховувалася на поточний/картковий
рахунок одержувача який був відкритий
в ПАТ КБ "Приватбанк".

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть.

Управління Пенсійного фонду України в
Глибоцькому районі 06.09.2013 року було
повідомлено про смерть пенсіонера
ОСОБА_2, про що свідчить довідка про
смерть видана Купською сільською
радою. Одразу Позивачем було
направлено лист №6175/03 від 06.09.2013 року до
Чернівецької філії ПАТ КБ "Приватбанк"..

У відповідності з договором №57 від
30.10.2009 року укладеним Управлінням ПФУ в
Глибоцькому районі Чернівецької
області і ПАТ КБ «Приватбанк» в особі
його Чернівецької філії (парагр.4 ст.8)
Відповідач повинен був не пізніше
наступного операційного дня
надходження повідомлення про смерть
гр-на ОСОБА_2 повернути Фонду або
Управлінню, за їх письмовим
розпорядженням суму пенсії за вересень
2013 року, яка надійшла на його поточний
(картковий) рахунок.

Однак, у порушення умов договору, як
стверджує Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк»
повернув лише частину суми, що надійшла
на рахунок померлого, решту 490 грн. 08
коп. Відповідач зарахував у рахунок
погашення кредитної заборгованості
пенсіонера ОСОБА_2

Позивач вказує, що у відповідності до ч.
1 ст.608 ЦК України, зобов'язання
припиняється смертю боржника, якщо
воно є нерозривно пов'язаним з його
особою і у зв'язку з цим не може бути
виконано іншою особою. Тому, Позивач
вважає, що установа банку не мала права
розпоряджатися коштами померлого, та
відповідно до договору і чинного
законодавства зобов'язана повернути їх
на рахунок Управління ПФУ в
Глибоцькому районі Чернівецької
області.

26.06.2014 року Відповідач направив на
адресу суду відзив на позов, відповідно
до якого, проти позову заперечує,
вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню.

При цьому зазначає, що від Позивача до
банку надійшов лист № 6175/03 від 06.09.2013
року про повернення нарахованої
пенсіонеру ОСОБА_2 пенсії за вересень
2013 року у сумі 1171 грн. 56 коп. у зв'язку зі
смертю одержувача.

Розглянувши вказаний лист № 6175/03 від
06.09.2013 року Відповідачем було повернуто
Позивачу 681 грн. 48 коп., тобто всі кошти,
які знаходились на поточному рахунку
зазначеного пенсіонера на момент
одержання вимоги. Таким чином, як
вказує Відповідач, ним були виконані
умови параграфу 4 статті 8 договору № 57
від 30.12.2009 року щодо повернення банком
органу Фонду за їх письмовим
розпорядженням суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок одержувача, не пізніше
наступного дня надходження відомостей
про смерть одержувача за умови
наявності цих сум на поточному рахунку
пенсіонера, умови пункту 13 Порядку
виплати пенсій та грошової допомоги за
згодою пенсіонерів та одержувачів
допомоги через їх поточні рахунки у
банках, пункту 22.9 статті 22 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні". Відповідач
зазначає, що кошти у сумі 490 грн. 08 коп.,
які були списані з рахунку одержувача
до отримання ним вимоги Позивача про
повернення пенсії не є власністю
Відповідача і він не несе обов'язку
щодо їх повернення Позивачу за власний
рахунок.

Позивач в судове засідання не з'явився,
клопотання про відкладення розгляду
справи не заявляв. Витребувані судом
документи не надав.

Відповідач в судове засідання з'явився,
позицію викладену у відзиві на позов
підтримав, просив суд в задоволенні
позову відмовити.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника Позивача,
оскільки останній повідомлений про час
та місце судового засідання належним
чином, а в матеріалах справи наявні
документи необхідні для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника Відповідача,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2009 року між Управлінням Пенсійного
фонду України в Глибоцькому районі
Чернівецької області (далі - Позивач) та
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в особі
Чернівецької (далі - Банк, Відповідач)
був укладений договір № 57 (далі -
Договір), відповідно до параграфу 1
статті 1 якого Банк виконує функції
виплати пенсій та грошової допомоги,
передбачені Порядком виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки в установах
банку, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 30.08.1999
року № 1596 (з наступними змінами) (надалі
- Порядок).

Відповідно до параграфу 3 статті 3
Договору Банк зобов'язується
забезпечити зарахування сум пенсій та
грошової допомоги на поточні рахунки
одержувачів не пізніше наступного
операційного дня після надходження
коштів від органів Фонду.

Параграфом 2 статті 8 Договору
передбачено, що суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок одержувача до місяця його
смерті включно, разом з відсотками є
його спадщиною і розподіляються
відповідно до чинного законодавства.

Згідно з параграфом 4 статті 8 Договору
суми пенсій та грошової допомоги,
зараховані на поточний рахунок
одержувача, разом з нарахованими на них
відсотками починаючи з місяця
наступного за місяцем його смерті Банк
повертає відповідно органам Фонду, за
їх письмовим розпорядженням, не
пізніше наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача за умови наявності цих сум
на поточному рахунку пенсіонера.

Управління Пенсійного фонду України в
Глибоцькому районі Чернівецької
області перерахувало для зарахування
на поточний рахунок пенсіонеру ОСОБА_2
пенсії за вересень 2013 року у сумі 1 171
грн. 56 коп.

Зазначені кошти були зараховані Банком
на рахунок ОСОБА_2 05.09.2013 року та станом
на 06.09.13р. на поточному рахунку ОСОБА_2
сума коштів складала 681 грн. 48 коп. із
загальної суми 1 171 грн. 56 коп., яка
обліковувалася на рахунку до цього
часу, що вбачається з виписки з рахунку
клієнта за період з 05.09.2013 року до
07.09.2013року (а.с.65).

Відповідно до свідоцтва про смерть
виданою Купською сільською радою
Глибоцького району Чернівецької
області Серії НОМЕР_1 від 29.08.2013 року та
довідки про смерть виданої Купською
сільською радою Глибоцького району
Чернівецької області за № 30 від 29.08.2013
року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року
(а.с. 8, 9).

Листом № 6175/03 від 06.09.2013 року Позивач
звернувся до Відповідача з
повідомленням про факт смерті ОСОБА_2
та з проханням повернути нараховану
пенсію у сумі 1 171 грн. 56 коп. (а.с. 10).

Листом №20.1.0.0.0/7-20130906/2169 від 09.09.2013 року
Банк повідомив Позивача про повернення
грошових коштів у межах наявного
залишку на поточному рахунку ОСОБА_2 у
сумі 681 грн. 48 коп. (а.с. 11).

Листом №7021/03 від 14.10.2013 року Позивач
повторно звернувся до Відповідача з
повідомленням про факт смерті ОСОБА_2
та з вимогою повернути нараховану
пенсію у сумі залишку в розмірі 490 грн. 08
коп. (а.с. 12).

Відповідач своїм листом №
20.1.0.0.0/7-20131017/4375 від 018.10.2013 року
повідомив Позивача про неможливість
повернення цих коштів з причин того, що
на момент звернення Позивача з
відповідною вимогою вказані кошти не
були забезпечені відповідним залишком
на рахунку. (а.с. 13).

Отже, причиною виникнення спору є
відмова Відповідача повернути на
вимогу Позивача залишок перерахованих
ним грошових коштів (пенсії) у сумі 490
грн. 08 коп. на користь ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Розглянувши вказані позовні матеріали,
надані сторонами докази, суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
з огляду на наступне.

Згідно з абзацом другим пункту 13
Порядку виплати пенсій та грошової
допомоги за згодою пенсіонерів та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки у банках, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1596 від 30.08.99р. (із змін. і доп.) у разі
надходження до уповноваженого банку
відомостей про смерть одержувача
пенсії та грошової допомоги
уповноважений банк зобов'язаний
припинити зарахування коштів на
поточний рахунок з місяця, наступного
за місяцем смерті одержувача, і зробити
відповідну помітку у примірнику списку
на зарахування пенсій та допомоги, що
підлягає поверненню органу Пенсійного
фонду або органу праці та соціального
захисту населення. Суми пенсій та
грошової допомоги, зараховані на
поточний рахунок разом з нарахованими
на них відсотками починаючи з місяця,
наступного за місяцем смерті
пенсіонера, підлягають поверненню
уповноваженим банком відповідно
органам Пенсійного фонду та
соціального захисту населення не
пізніше наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунку банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 1067
Цивільного кодексу України договір
банківського рахунку укладається для
відкриття клієнтові або визначеній ним
особі рахунку у банку на умовах,
погоджених сторонами.

Статтею 2 Закону України "Про банки та
банківську діяльність" передбачено,
зокрема, що банківські рахунки - це
рахунки, на яких обліковуються власні
кошти, вимоги, зобов'язання банку
стосовно його клієнтів і контрагентів
та які дають можливість здійснювати
переказ коштів за допомогою
банківських платіжних інструментів.

Відповідно до пунктів 1.4., 1.7. Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України №22 від 21.01.2004 року,
власником рахунку в банку є особа, яка
відкриває рахунок у банку і має право
розпоряджатися коштами на ньому. Кошти
з рахунків клієнтів банки списують
лише за дорученнями власників цих
рахунків (включаючи договірне списання
коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі
розрахункових документів стягувачів
згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.
Згідно з положеннями глав 5, 12
Інструкції, стягувачами, що мають право
ініціювати списання коштів з рахунків
клієнтів без їх відома, є органи
державної виконавчої служби (на
підставі виконавчих документів,
установлених законами України) та
органи державної податкової служби
(щодо стягнення податкового боргу,
простроченої заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою чи
територіальною громадою).

За змістом пунктів 1.3., 1.39., 1.40. статті 1,
пункту 7.1.2. статті 7 та статті 30 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" грошові
кошти, переказані платником
отримувачу, з моменту їх зарахування на
рахунок переходять у власність
отримувача; примусовим списанням є
списання коштів, що здійснюється
стягувачем без згоди платника на
підставі встановлених законом
виконавчих документів у випадках,
передбачених законом; стягувачем
вважається особа, яка може бути
ініціатором переказу коштів з рахунка
платника на підставі виконавчих
документів, визначених законом; банк на
договірній основі повинен здійснювати
зберігання коштів на поточному
рахунку, проводити розрахунково-касові
операції за допомогою платіжних
інструментів відповідно до умов
договору та вимог законодавства
України.

Відповідно до статті 1071 Цивільного
кодексу України банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження. Грошові
кошти можуть бути списані з рахунка
клієнта без його розпорядження на
підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що Відповідач має право,
самостійно, без відповідного
розпорядження, проводити списання з
особового рахунку клієнта.

Згідно з пунктом 22.9 статті 22 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" банки
виконують розрахункові документи
відповідно до черговості їх
надходження та виключно в межах
залишку коштів на рахунках платників,
крім випадків надання платнику
обслуговуючим його банком кредиту, у
разі недостатності на рахунку платника
коштів для виконання у повному обсязі
розрахункового документа стягувача на
момент його надходження до банку
платника цей банк здійснює часткове
виконання цього розрахункового
документа шляхом переказу суми коштів,
що знаходиться на рахунку платника, на
рахунок отримувача.

Системний аналіз наведених
законодавчих норм дає підстави для
висновку, що власником коштів,
виплачених особі, яка отримує пенсію, є
безпосередньо одержувач виплат, а не
банківська установа, у якій відкрито
банківський рахунок одержувача цих
виплат.

З урахуванням зазначеного, позовні
вимоги є не обґрунтованими, оскільки
Відповідачем були виконані умови
параграфу 4 статті 8 договору № 57 від
30.12.2009 року, пункту 13 Порядку виплати
пенсій та грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
пункту 22.9 статті 22 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та перераховано Позивачу
залишок коштів на рахунку отримувача
пенсії у межах одного операційного дня
після отримання відомостей про його
смерть.

Посилання Позивача на про отримання
грошових коштів Відповідачем без
достатньо правової підстави ( ч.1 ст. 1212
ЦК України) є безпідставним, так як
Позивач здійснював операції із
спірними грошовими коштами на підставі
цивільного договору між сторонами та
відповідно до вимог чинного
законодавства. Після отримання вимоги
Позивача, Відповідач у передбачений
договором строк повернув кошти, які
знаходились на рахунку одержувача.
Порушень умов договору чи актів
цивільного законодавства допущено
останнім не було.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах ВГСУ у справах №904/6363/13 від
13.03.2014 року, № 904/6364/13 від 27.02.2014 року.

З огляду на викладене, позовні вимоги є
не обґрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Суддя
О.І. Красота

Повне рішення

складено 17.07.2014 року.