ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.14р. Справа № 904/4332/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В.",
м. Сквира, Київська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МК Очаг", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 137 420, 54 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання
Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивачу: представник не з'явився

Від Відповідача: представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В."
(далі-Позивач) звернулось з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МК Очаг"
(далі-Відповідач), в якому просить
господарський суд стягнути з
Відповідача на свою користь основний
борг в сумі 40000,00 грн., пеню в сумі 5672,07
грн., штраф в сумі 15695,96 грн., проценти в
сумі 76052,51 грн. та витрати на сплату
судового збору в сумі 2748, 41 грн.

В обґрунтування позову Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором поставки №33КНСЮ від 17.08.2012р.

В підтвердження обґрунтованості
позовних вимог Позивач надав до позову:

копію договору поставки №33КНСЮ від
17.08.2012р.;

копію видаткової накладної №475 від
23.08.2012р.;

копію довіреності №145 від 22.08.2012р.;

копії виписки по рахунку від 28.03..2014р. та
від 25.11.2013р.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав клопотання про розгляд справи за
наявними документами, без участі
представника Позивача в судовому
засіданні. До клопотання Позивач подав:

підтвердження відправлення акту
звірки і судового виклику відповідача;

виписку банку від 27.03.14р. та від 08.05.14р.;

рахунок від 22.08.12р.;

довідку державного реєстратора про
відомості Відповідача.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, клопотання про відкладення
слухання справи не подав, документи
витребувані ухвалами суду від 19.06.14р. та
від 03.07.14р. в судове засідання не надав.
Суд вважає за можливе розглянути
справу за його відсутністю, оскільки
останній був належним чином
повідомлений про слухання справи в
суді, про що свідчить поштове
повідомлення (а.с. 25) та реєстр поштових
відправлень суду від 03.07.14р. Крім того,
матеріали справи містять достатньо
документів для його вирішення по суті.

Враховуючи викладене, справа
розглядається за наявними матеріалами
в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В."
(далі-Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "МК Очаг"
(далі-Покупець) укладений договір
поставки №33КНСЮ від 17.08.2012р.,
відповідно до умов якого у строки,
зумовлені Договором, Постачальник
зобов'язався поставити та передати у
власність Покупця насіннєвий матеріал
та хімічні засоби захисту рослин
(далі-Товар), а Покупець зобов'язався
прийняти товар для власних та
виробничих потреб, та сплатити ціну
товару відповідно до умов Договору (п.
1.1 Договору).

Найменування (асортимент) товару, його
кількість, ціна за одиницю та ціна
всього товару наведені у Специфікаціях
до Договору, які є невід'ємними його
частинами. Ціна товару, що вказана у
Специфікаціях, визначена на дату
укладання Договору (п. 2.1 Договору).

Вартість Договору складається із суми
всіх Специфікацій, підписаних в рамках
цього Договору, в яку включається ціна
Товару та проценти за користування
товарним кредитом (п. 2.3 Договору).

Умови та місце поставки (передачі
товару: EXW ) (згідно ІНКОТЕРМС у редакції
2010 року) - склад Постачальника (п. 4.1
Договору).

Відповідно до ч.3 Специфікації №1 від
17.08.2012р. до Договору поставки, строни
узгодили строк оплати Товару. Так,
товар оплачується Покупцем в порядку,
вказаному у Договорі, та в такі строки :

- платіж (100%) у сумі 52319,88 грн.
перераховується Покупцем
Постачальнику у строк не пізніше
15.07.2013р.

Даний Договір набуває чинності з
моменту його підписання та діє
протягом року з моменту його укладення.
Закінчення строку дії Договору не
звільняє Покупця від виконання тих
грошових зобов'язань, які залишилися
невиконаними ним (п. 8.1 Договору).

Так, Постачальник здійснив поставку
Товару на загальну суму 52319,88 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№475 від 23.08.2012р. та довіреністю на
отримання ТМЦ №145 від 22.08.2012р., копії
яких наявні в матеріалах справи (а.с. 15,
16). Накладна має підписи з боку Позивача
та Відповідача.

Позивач виставив для оплати рахунок
№394 від 22.08.12р. на суму 52319,88 грн. (а.с. 33).

Відповідач свої зобов'язання по повній
та своєчасній оплаті отриманого Товару
здійснив частково у сумі 12319,88 грн., що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 17, 18) внаслідок чого у
останнього виникла заборгованість в
сумі 40000,00 грн. основного боргу.

За вимогою суду Позивач направляв на
адресу Відповідача акт звірки
розрахунків (а.с. 29).

За прострочення (порушення) строків
виконання грошових зобов'язань
Покупець сплачує Постачальнику пеню у
розмірі 0,05%, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ від простроченої
суми грошового зобов'язання за кожен
день прострочення, а у разі, якщо
прострочення складає понад 30
календарних днів Покупець додатково
сплачує Постачальнику штраф у розмірі
30% від вартості Договору за кожен факт
порушення терміну платежу (п.7.1.5
Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума
пені складає 5672,07 грн., яка нарахована
за період з 16.07.2013р. по 25.11.2013р., з 26.11.2013р.
по 28.03.2014р. та з 26.03.2013р. по 31.05.2014р.

Згідно з розрахунком Позивача сума
штрафу у розмірі 30% від вартості
Договору за кожен факт порушення
терміну платежу складає 15695,96 грн.

Згідно з пунктом 7.1.8 Договору у разі
прострочення сплати будь-якого платежу
Відповідач сплачує проценти за
користування чужими грошовими коштами
від простроченої суми за весь час
прострочення, сума яких розраховується
таким чином СП=(СПП*0.5*Д)/100, де СП- сума
процентів, що підлягає сплаті, СПП -
сума простроченого платежу, Д -
кількість календарних днів
прострочення платежу.

Згідно з розрахунком Позивача сума
процентів складає 76052,51 грн., яка
нарахована за період з 16.07.13р. по 25.11.13р.,
з 26.11.13р. по 28.03.14р. та з 26.03.13р. по 31.05.14р.

Під час розгляду справи Відповідач
доказів погашення заборгованості не
надав.

Зважаючи на встановлені обставини, суд
задовольняє позов частково з таких
підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на
договорі поставки, який регулюється
статтями 264-271 Господарського кодексу
України.

Так, відповідно до ст.265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій
стороні - покупцеві
товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар (товари) і сплатити
за нього певну грошову суму.

Правовідносини сторін ґрунтуються на
договорі поставки, який регулюється
статтями 264-271 Господарського кодексу
України. До відносин поставки, не
врегульованих цим кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України у
разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Згідно з ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з частинами 1 і 7 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору; а одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В силу статті 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг) (ч.4
ст.231 ГК України).

В силу ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК
України держава забезпечує захист прав
і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі, стягнення збитків
та застосування штрафних санкцій.

Враховуючи наведені норми чинного
законодавства, а також встановлений
судом факт поставки та його не оплату в
обумовлені договором строки
Відповідачем, суд задовольняє у
повному обсязі позовні вимоги Позивача
про стягнення з Відповідача 40000,00 грн.
основного боргу та 15695,96 грн. штрафу у
розмірі 30% від вартості Договору за
кожен факт порушення терміну платежу.

Щодо позовних вимог про стягнення з
Відповідача пені в сумі 5672,07 грн., суд
вважає, що в цій частині вони
підлягають задоволенню частково на
суму 3351,94 грн.

Так, період нарахування пені
визначений Позивачем без дотримання
вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, якою
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Отже, Позивачем нараховано пеню за
збігом шести місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано, чого
договором не передбачено.

Відповідно до частини 2.5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" щодо
пені за порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

З урахуванням зазначених вимог Закону
сума пені за обставинами справи
складає 3351,94 грн.

Щодо нарахування процентів за
користування чужими грошовими коштами
від простроченої суми за весь час
прострочення, суд вважає що в цій
частині вони підлягають задоволенню
частково на суму 75267,72 грн., оскільки
саме на таку суму підтверджується
обґрунтовані розрахунки процентів.

В решті позовних вимог Позивача про
примусове стягнення з Відповідача суми
784,79 грн. процентів за користування
чужими грошовими коштами від
простроченої суми за весь час
прострочення слід відмовити через
арифметичну помилку в розрахунках.

Судові витрати у справі покладаються
на Відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог на
підставі ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 111-28,
116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "МК Очаг" (49000,
м.Дніпропетровськ, вул.Боброва, буд. 4,
кв.5, р/р 3496 в КБ "ПриватБанк"
м.Дніпропетровськ, МФО 305299, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгросервіс Т.О.В."
(09000, Київська область, Сквирський
район, м.Сквира, вул. Щорса, 100, ) основний борг в сумі 40000,00
грн., пеню в сумі 3351,94 грн., штраф в сумі
15695,96 грн., проценти в сумі 75267,72 грн. та
витрати на сплату судового збору в сумі
2686,31 грн.

В частині позовних вимог про стягнення
процентів за користування чужими
грошовими коштами від простроченої
суми за весь час прострочення у розмірі
784,79 грн. та пені у розмірі 2320,13 грн. -
відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржено протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся

Повне рішення складено - 18.07.14р.