ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2014 р.Справа № 924/406/14

Господарський суд Хмельницької
області у колегіальному складі:
головуючий суддя Танасюк О.Є., суддя
Виноградова В.В., суддя Гладій С.В.
розглянувши матеріали справи

за позовом дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" м. Київ

до комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія" м.
Кам'янець-Подільський

про стягнення 3% річних за несвоєчасні
розрахунки в розмірі 521276,02 грн.

Представники сторін:

позивача: Мацегорін А.О. - представник
за довіреністю № 36/10 від 30.12.2013 р.

відповідача: Семенов С.В. - представник
на підставі довіреності від 24.12.2013 р.

У судовому засіданні відповідно до ст.
85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача 3% річних у розмірі 521276,02
грн. за несвоєчасні розрахунки згідно
договору постачання природного газу
№06/10-2620 ТЕ-34 від 20.12.2010 р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що ДК "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України свої зобов'язання за
вказаним договором виконала, передавши
відповідачу протягом січня - вересня 2011
року природний газ, на загальну суму
23299363,73 грн., проте відповідач
несвоєчасно здійснив оплату вартості
поставленого природного газу.

Повідомляє, що рішенням господарського
суду Хмельницької області від 08.02.2012 р.
по справі № 10/5025/2204/11 з відповідача
стягнуто 17749888,95 грн. основного боргу за
договором №06/10-2620 ТЕ-34 від 20.12.2010 р.,
662792,43 грн. пені, 419553,01 грн. інфляційних
нарахувань, 361586,85 грн. 3% річних.

Враховуючи, що відповідач несвоєчасно
виконав зобов'язання по оплаті
вартості поставленого природного газу,
що відповідно призвело до подальшого
невиконання рішення суду, позивач
посилаючись на ст.ст. 599, 612, 625 ЦК
України, просить суд стягнути з КП
"Міськтепловоденергія" 3% річних за
несвоєчасні розрахунки у розмірі 521276,02
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні та у письмовому відзиві на
позов від 16.04.2014 р. просить відмовити в
позові про стягнення 3 % річних за
несвоєчасні розрахунки, мотивуючи тим,
що згідно ч. 2 ст. 604 ЦК України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація).

Зазначає, що 11.07.2012 року та в подальшому
04.12.2012 року між позивачем, відповідачем
та іншими контрагентами було укладено
договори про організацію
взаєморозрахунків, за умовами яких
відповідач зобов'язався оплатити
вартість газу, отриманого за договором
постачання газу. Відповідач вважає, що
укладаючи дані договори, сторони
здійснили новацію в частині порядку та
способу виконання зобов'язання щодо
повернення 845000,00 грн. та 16904888,95 грн., в
результаті якої було припинено
первісне зобов'язання та виникло нове,
яке містило умови про інший спосіб та
строк виконання. Строк виконання
нового зобов'язання пов'язаний з
моментом перерахування територіальним
органом Казначейства грошових коштів з
державного бюджету. Відповідач виконав
нове зобов'язання, перерахувавши
грошові кошти позивачу.

Враховуючи, що сторони укладеними
договорами здійснили новацію,
зобов'язання зі сплати 3% річних,
пов'язані з договором постачання
природного газу, на підставі ч. 4 ст. 604
ЦК України є припиненими. Також
відповідач посилається на ч. 1 ст. 614 ЦК
України відповідно до якої, особа яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Укладення договору про організацію
взаєморозрахунків також свідчить про
вжиття відповідачем заходів,
необхідних для належного виконання
зобов'язання по оплаті отриманого газу.
Таким чином, відповідач вважає, що в
його діях відсутня вина як необхідна
умова для покладення на нього
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Враховуючи, що заборгованість
відповідача за договором на постачання
виникла у зв'язку з невідповідністю
фактичної вартості теплової енергії та
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
тарифам, що затверджувалися органами
державної влади та місцевого
самоврядування, а також у зв'язку з
наданням теплової енергії пільговим
категоріям населення, зазначене
свідчить про те, що спірна
заборгованість виникла не з вини
відповідача.

Також представник відповідача у
письмовому поясненні від 21.05.2014 р. за
вих. № 182 вважає, що до вимог позивача
про стягнення 3% річних за несвоєчасні
розрахунки по поставленому природному
газу в січні та лютому 2011 р. необхідно
застосовувати позовну давність.
Зазначає, що згідно з п. 4.1. договору від
20.12.2010 р. №06/10-2620 ТЕ-34 остаточний
розрахунок за фактично спожиті обсяги
газу здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу до 20 числа
місяця за місяцем поставки газу. Таким
чином, стверджує, що перебіг позовної
давності до вимог про стягнення 3%
річних за поставлений газ в січні 2011 р.
починається з 21.02.2011 р. та закінчується
21.02.2014 р., а за поставлений в лютому 2011 р.
природний газ починається з 21.03.2011 р. та
закінчується 21.03.2014р.

Вказує, що в січні та лютому 2011 р.
позивачем було поставлено природного
газу на загальну суму 13551529,20 грн., з яких
відповідачем було сплачено 5549474,78 грн.
Таким чином, зазначає, що після
часткового розрахунку, сума
заборгованості за поставлений
природний газ в січні та лютому 2011 р.
склала 8002054,42 грн.

Проте, позивачем при розрахунку 3%
річних включено до загальної суми
заборгованості також і суму часткової
заборгованості за поставлений в січні
та лютому природний газ в розмірі
8002054,42грн.

Враховуючи, що строк позовної давності
до вимог про стягнення 3% річних за
несвоєчасно виконані зобов'язання
позивача по оплаті отриманого в січні
та лютому 2011 р. природного газу сплив
21.03.2014 р., відповідач стверджує, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду з вимогами про стягнення 3% річних
в частині, що стосується здійснених
нарахувань на суму 8002054,42 грн., у зв'язку
з чим позивачем безпідставно
нараховано 230322,65 грн. 3% річних. Тому в
цій частині стягнення 3% річних
необхідно відмовити.

Також відповідачем подано клопотання
від 21.05.2014 р. за № 183 про зупинення
провадження у справі до закінчення
процесу реорганізації дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України". При цьому, посилається на
наказ Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України № 545
від 26.07.2012 р. „Про припинення
діяльності дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" шляхом її
реорганізації - перетворення у
публічне акціонерне товариство
„Синтез-Газ України". Зазначає, що
реорганізація повинна завершитися до
31.12.2014 р.

Представник позивача в письмовому
запереченні від 10.06.2014р. за №31/10-3510
звертає увагу, що предметом договору
про організацію взаєморозрахунків від
11.07.2012р. №21/517-ГУ є лише організація
взаєморозрахунків між сторонами. Даний
договір не містить жодної вказівки про
припинення дії договору на постачання
природного газу від 20.12.2010р. №06/102620 ТЕ-34.
Крім того, відсутність бюджетних
коштів не є підставою для звільнення
відповідача від відповідальності за
порушення ним зобов'язання.

Також позивач не погоджується із
твердженням відповідача про наявність
в даному випадку новації, оскільки
договір про організацію
взаєморозрахунків не містить умов щодо
припинення зобов'язання за договором
поставки природного газу, зміну
способу або предмету його виконання.
Крім того, наголошує, що договір про
організацію взаєморозрахунків
укладався між юридичними особами
(територіальний орган казначейства,
місцевий фінансовий орган, НАК
„Нафтобаз України"), які не були
сторонами договору поставки
природного газу, що суперечить ч. 2 ст. 604
ЦК України. Наведені обставини, за
твердженням позивача унеможливлюють
припинення зобов'язання в порядку ст. 604
ЦК України шляхом новації.

Стосовно тверджень відповідача про
пропуск строку позовної давності по
нарахуванню 3% річних на суму
заборгованості за поставлений
природний газ в січні-лютому 2011 р., то
позивач зазначає, що в даному випадку
відбулося переривання строку позовної
давності у зв'язку із поданням у грудні
2011 р. позову до відповідача про
стягнення заборгованості та штрафних
санкцій за поставлений природний газ
по договору №06/10-2620 ТЕ-34. Враховуючи, що
після переривання перебіг позовної
давності починається заново, то
позивач звернувся в межах строків
позовної давності.

Щодо клопотання відповідача про
зупинення провадження у справі,
позивач заперечує, посилаючись на ст.
ст. 104, 108 ЦК України. Зокрема, вказує, що
відповідачем не надано доказів про
внесення до єдиного державного реєстру
запису про припинення останнього як
юридичної особи, як і відсутні дані на
підтвердження факту настання
організаційно-економічних
перетворень, з якими закон пов'язує
перехід майнових прав та обов'язків
відповідача внаслідок передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншій юридичній особі. Таким чином,
відсутні підстави вважати, що спір не
може бути розглянутий до встановлення
правонаступника відповідача.

При розгляді клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі
судом береться до уваги таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 79 ГПК України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадку заміни однієї зі
сторін її правонаступником.

Згідно з приписами ст. 25 ГПК України
процесуальне правонаступництво
можливе у разі припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення).

Згідно зі статтею 104 ЦК України
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації. Юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази про внесення до єдиного
державного реєстру запису про
припинення позивача як юридичної
особи.

Наказ Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
26.07.2012 р. №545 "Про припинення Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" шляхом її реорганізації
(перетворення)", на який посилається
відповідач, не може бути обставиною,
яка зумовлює зупинення провадження у
справі, так як зазначений наказ лише
допускає і передбачає на майбутнє
правонаступництво між ПАТ "Синтез-Газ
України" та ДК "Газ України".

За таких обставин, у суду відсутні
підстави вважати, що станом на 15.07.2014р.
публічне акціонерне товариство
"Синтез-Газ України" стало
правонаступником ДК "Газ України".

Враховуючи, що відповідачем не надано
доказів на підтвердження завершення
процедури реорганізації позивача, суд
відмовляє в задоволенні клопотання КП
"Міськтепловоденергія" про зупинення
провадження у даній справі.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" зареєстрованя як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа та внесена до ЄДРПОУ, що
підтверджується Свідотвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серія А00 № 004138, довідкою з ЄДРПОУ № 276307
від 03.06.2010 р. та довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємств № 472501 від
18.06.2012р.

Комунальне підприємство
"Міськтепловодоенергія" зареєстроване
як юридична особа та внесене до ЄДРПОУ,
що підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємств № 472511 від
18.06.2012р.

20.12.2010р. між дочірньою компанією „Газ
України" НАК „Нафтогаз України"
(постачальник) та комунальним
підприємством
„Міськтепловодоенергія", м.
Кам'янець-Подільський (покупець)
укладено договір № 06/10-2620 ТЕ-34 про
закупівлю природного газу за державні
кошти, відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується поставити
покупцеві імпортований природний газ,
а покупець зобов'язується прийняти і
оплатити природний газ в обсязі,
зазначеному у п. 1.2 цього договору. Газ,
що постачається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для надання населенню та релігійним
організаціям послуг з опалення та
гарячого водопостачання (п.1.1.
договору).

За умовами п.п. 1.2., 1.3 договору
постачальник передає покупцю в період
з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011року
природний газ з урахуванням вартості
його транспортування в обсязі до
32260,000тис. куб.м. по місяцях: січень - 5880
тис. куб.м., лютий - 5470 тис. куб.м.,
березень - 4800 тис. куб.м., квітень - 1645
тис. куб.м., травень - 720 тис. куб.м. ,
червень - 645 тис. куб.м., липень - 585
тис.куб.м., серпень - 250 тис. куб. м.,
вересень - 565 тис. куб.м., жовтень - 2170
тис.куб.м. , листопад - 4080 тне.куб.м.,
грудень - 5450 тис. куб.м.). Обсяги
закупівлі газу можуть бути зменшені
залежно від реального фінансування
видатків та рівня оплат.

Згідно з р. 3 договору ціна за 1000 куб.м.
газу становить 840,196 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
газу до сплати за 1000 куб.м. природного
газу - 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20%, всього
з ПДВ 1309,20 грн. Загальна вартість цього
договору на дату його укладення
становить 35195660,00 грн. Сторони
домовились, що ціна за 1000,0 кубічних
метрів газу встановлюється на рівні
граничної ціни на газ та/або тарифів,
затверджених уповноваженим державним
органом. У разі зміни уповноваженим
державним органом граничної ціни на
газ та/або тарифів, сторонами в
обов'язковому порядку застосовується
нова ціна на газ та/або тарифи.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки
проводяться шляхом поетапної оплати у
такому порядку: перша оплата в розмірі
34 (тридцять чотири) відсотки від
вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу проводиться не
пізніше 10 числа місяця поставки;
подальші оплати проводяться плановими
платежами по 33 (тридцять три) відсотки
вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу до 20 та 30 (31)
числа місяця поставка. Остаточний
розрахунок за фактично спожиті обсяги
газу здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу до 20 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Згідно з п. 4.2 договору при невиконанні
покупцем вимог, передбачених у п. 4.1
цього договору, постачальник має право
обмежити або припинити (у між
опалювальний період) постачання газу
покупцеві.

Пунктом 5.1 договору передбачено строк
поставки газу: з 01.01.2011р. по 31.12.2011р.

Відповідно до п. 6.1.1. договору покупець
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за поставлений газ.

Згідно з п. 7.1. договору у разі
невиконання або неналежного виконання
своїх зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
законами та цим договором.

Договір набирає чинності з дати
підписання та скріплення печатками
сторін, але не раніше ніж через 14 днів
(п'ять робочих днів у разі застосування
процедури закупівлі: підстав,
визначених пунктом 3 частини другої
Закону України "Про здійснення
державних закупівель") з дня
опублікування у державному офіційному
друкованому виданні з питань державних
закупівель відомостей про рішення
уповноваженого органу про погодження
процедури закупівлі в одного учасника,
поширює дію на відносини, що фактично
складне між сторонами з 1 січня 2011 року
і діє у частині поставки газу до 31
грудня 2011 року включно, а у частині
розрахунків за газ - до їх повного
здійснення (п. 10 договору).

Додатком № 1 від 20.12.2010р. до договору
поставки сторони погодили умови
поставки і обліку газу та інші права та
обов'язки сторін, порядок приймання
передачі газу. Зокрема, відповідно до
п.1.3.1 додатку у разі невиконання та / або
несвоєчасного виконання покупцем
вимог п. 4.1 договору постачальник має
право зменшити плановий обсяг
поставки, який зазначається в заявці на
наступний місяць поставки, пропорційно
загальній сумі грошових коштів не
сплачених покупцем станом на 26 число
місяця, що передує місяцю поставки.

Відповідно до п. 2.2 додатку приймання -
передача газу, поставленого
постачальником покупцеві у
відповідному місяці поставки газу,
оформляється актом приймання передачі
газу, в якому зазначаються фактичні
обсяги спожитого газу, його ціна та
вартість.

28.01.2011р. сторони підписали додаткову
угоду № 1 до договору від 20.12.2010р.,
відповідно до якої назву договору та
відповідного додатку №1 до нього
викладено в новій редакції „Договір
поставки природного газу для надання
населенню та релігійним організаціям
послуг з опалення та гарячого
водопостачання" . Крім того домовились,
що загальна вартість цього договору
складається із сум вартості місячних
поставок газу (п.3.1.1 договору), ціна за
1000,0 кубічних метрів газу
встановлюється на рівні граничної ціни
на газ та/або тарифів, затверджених
уповноваженим державним , у разі зміни
уповноваженим державним органом
граничної ціни на газ та/або тарифів,
сторонами в обов'язковому порядку
застосовується нова ціна на газ та/або
тарифи ( п.3.2 договору).

Додатковою угодою № 2 від 04.04.2011р.
сторони погодили, що з 01 квітня 2011 року
ціна за 1000 куб.м. газу становить 815,000
грн. без урахування податку на додану
вартість, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
газ, тарифів на транспортування,
розподіл і постачання газу, крім того:
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ - 2 %;
податок на додану вартість за ставкою
20%. Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 259,70
грн., крім того ПДВ - 20%. До сплати за 1000
куб.м. природного газу - 1091,00 грн., крім
того ПДВ -20%, всього з ПДВ-1309,20 грн. ( п.3.1
договору).

Додатковою угодою №3 від 11.07.2011р.
сторони погодили, що з 01 липня 2011 року
ціна за 1000 куб.м. газу становить 790,20 грн.
без урахування податку на додану
вартість, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
газ, тарифів на транспортування,
розподіл і постачання газу, крім того:
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ - 2 %;
податок на додану вартість за ставкою
20%. Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 285,00
грн., крім того ПДВ - 20%. До сплати за 1000
куб.м. природного газу - 1091,00 грн., крім
того ПДВ -20%, всього 1309,20 грн.

Відповідно до додаткової угоди №4 від
30.08.2011р. сторони погодили, що з 06.08.2011р.
по 30.09.2011р. поставка природного газу
для надання релігійним організаціям
послуг з опалення та гарячого
водопостачання здійснюватися за
окремим договором у зв'язку із набуттям
чинності Закону України від 07.07.2011р.
„Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України".

Додатковою угодою №5 від 03.10.2011р.
сторони погодили вважати договір №
06/10-2620 ТЕ-34 від 20 грудня 2010 року
припиненим в частині поставки
природного газу з 01 жовтня 2011 року.

На виконання умов договору та
додаткових угод, ДК "Газ України"
протягом січня-вересня 2011 року
поставило відповідачу природний газ
на загальну суму 23299363,73 грн., що
підтверджується актами
передачі-приймання природного газу.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе
зобов'язання за договором щодо оплати
за отриманий газ належним чином не
виконав, позивач 08.12.2011р. звернувся до
суду із позовом про стягнення боргу та
штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 08.02.2012р. по
справі №10/5025/2204/11, залишеним без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 23.04.2012р. позов
дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" м. Київ до
комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія"
м.Кам'янець-Подільський про стягнення
19856613,67 грн., з яких 17749888,95 грн. основного
боргу, 1325584,86 грн. пені, 419553,01 грн.
інфляційних нарахувань, 361586,85 грн. 3%
річних задовольнено частково. Стягнуто
з комунального підприємства
"Міськтепловоденергія", м.
Кам'янець-Подільський на користь
дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", м. Київ 17749888,95 грн.
основного боргу, 662792,43 грн. пені,
419553,01грн. інфляційних нарахувань,
361586,85грн. 3% річних, 56460 грн. судового
збору. В позові в частині стягнення
662792,43 грн. пені відмовлено.

В подальшому, 11.07.2012р. між
територіальним органом Казначейства в
Хмельницькій області, Головним
фінансовим управлінням Хмельницької
облдержадміністрації, КП
"Міськтепловодоенергія", ДК "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" та НАК
"Нафтогаз України" укладений договір
№21/517-ГУ про організацію
взаєморозрахунків, предметом якого є
організація проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до ст. 23
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та постанов Кабінету
Міністрів України від 11.06.2012 р. № 517
„Про затвердження Порядку та умов
надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування" (п. 1.1. договору).

Вищевказаним договором визначено
порядок проведення взаєморозрахунків,
в тому числі погашення заборгованості
за спожитий природний газ 2011 року
згідно з договором від 20.12.2010 р. №06/10-2620
ТЕ-34. Сума договору складає 845000,00 грн.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором. Договір є
дійсним лише у разі проведення
відповідного фінансування (п.п. 13, 14
договору).

06.08.2012р. КП "Міськтепловодоенергія"
погасило заборгованість за природний
газ в сумі 845000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 46 від 02.08.2012 р. та випискою банку від
06.08.2012р. про поступлення коштів на
рахунок позивача.

04.12.2012р. між Головним управлінням
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області,
Головним фінансовим управлінням
Хмельницької облдержадміністрації, КП
"Міськтепловодоенергія", ДК "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" та НАК
"Нафтогаз України" укладений договір №
451/517з-ГУ про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування.

Вказаним договором визначено порядок
проведення взаєморозрахунків, в тому
числі погашення заборгованості за
спожитий природний газ 2011 року згідно з
договором від 20.12.2010 р. №06/10-2620 ТЕ-34. Сума
договору складає 16904888,95 грн.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором. Договір є
дійсним лише у разі проведення
відповідного фінансування (п.п. 13, 14
договору).

07.12.2012р. КП "Міськтепловодоенергія"
погасило заборгованість за природний
газ в сумі 16904888,95 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 51 від 07.12.2012 р. та випискою банку від
07.12.2012р. про поступлення коштів на
рахунок позивача.

Враховуючи, що відповідачем
несвоєчасно були виконані зобов'язання
по оплаті вартості поставленого
природного газу, позивач посилаючись
на ст. 625 Цивільного кодексу України,
просить стягнути з відповідача 3%
річних в розмірі 521276,02 грн.

Досліджуючи надані по справі докази та
пояснення сторін, судом приймається до
уваги таке :

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175
Господарського кодексу України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України та ст. 174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено
свободу договору, тобто відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи
20.12.2010р. між ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" та КП
"Міськтепловоденергія" було укладено
договір № 06/10-2620 ТЕ-34 поставки
природного газу для надання послуг
населенню та релігійним організаціям
послуг з опалення та гарячого
водопостачання (із змінами та
доповненнями).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник),
який здійснює підприємницьку
діяльність, зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 08.02.2012 р. по
справі №10/5025/2204/11 було встановлено факт
наявності у відповідача основного
боргу за договором №06/10-2620 ТЕ-34 від
20.12.2010 р. в розмірі 17749888,95 грн., який
стягнутий на підставі вказаного
рішення суду.

Відповідачем вказану суму
заборгованості було сплачено, зокрема:
06.08.2012р. - погашено 845000,00 грн., що
підтверджується випискою банку від
06.08.2012р. про поступлення коштів на
рахунок позивача та платіжним
дорученням № 46 від 02.08.2012 р.; 07.12.2012р. -
погашено 16904888,95 грн., що
підтверджується випискою банку від
07.12.2012р. про поступлення коштів на
рахунок позивача та платіжним
дорученням № 51 від 07.12.2012 р.

Як вбачається із рішення
господарського суду Хмельницької
області від 08.02.2012 р. по справі
№10/5025/2204/11 з відповідача було стягнуто
на користь позивача 361586,85 грн. 3% річних
за період з 21.02.2011 р. по 08.11.2011 р.

У зв'язку із порушенням відповідачем
строків оплати вартості поставленого
природного газу позивачем заявлено до
стягнення 3% річних в розмірі 521276,02 грн.,
з яких: 350773,31 грн. - за період з 09.12.2011р. по
05.08.2012р. та 170502,71 грн. - за період з
06.08.2012р. по 06.12.2012р.

Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання
передбачені ст.ст. 202-205 ГК України,
ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за
ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом) не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові (п. 4.1. постанови
Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань").

Також судом враховується, що наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє зобов'язальних
правовідносин сторін договору, не
звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України
(аналогічна позиція викладена в
постанові ВСУ від 20.12.2010 р. по справі N
3-57гс10).

З приводу заяви відповідача про
застосування позовної давності до
вимог про стягнення 3% річних за
несвоєчасні розрахунки по
поставленому природному газу в січні
та лютому 2011 р., то суд зазначає
наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до п. 4.3. постанови Пленуму
ВГСУ від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" до вимог про
стягнення сум процентів, передбачених
ст. 625 ЦК України, застосовується
загальна позовна давність.

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК України
визначено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

При цьому, пунктом 5.3. постанови Пленуму
ВГСУ від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" передбачено, що зі спливом
позовної давності за вимогою про
повернення або сплату коштів спливає й
позовна давність за вимогою про сплату
процентів, передбачених статтями 536, 625
ЦК України, і сум інфляційних
нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК
України (незалежно від періоду часу, за
який обчислено відповідні суми
процентів та інфляційних нарахувань,
оскільки такі суми є складовою
загальної суми боргу).

Враховуючи положення п. 4.1. договору від
20.12.2010р. №06/10-2620 ТЕ-34, дійсно строк
позовної давності до вимог про
стягнення 3% річних за поставлений газ в
січні 2011р. починається з 21.02.2011р. та
закінчується 21.02.2014р., а за поставлений
в лютому 2011 р. природний газ
починається з 21.03.2011 р. та закінчується
21.03.2014р.

Проте, судом береться до уваги, що
чинним законодавством передбачено
випадки переривання строку позовної
давності. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК
України позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач.

Враховуючи, що позивачем первинно
позов про стягнення заборгованості за
договором №06/10-2620 ТЕ-34 від 20.12.2010р., у
тому числі 3% річних було подано у
грудні 2011р., в даному випадку відбулося
переривання строків позовної давності
щодо основного боргу та відповідно і до
вимог про стягнення 3% річних.

Оскільки, після переривання перебіг
позовної давності починається заново
(ч. 3 ст. 264 ЦК України), суд доходить
висновку, що позивач звернувся із
вимогами про стягнення 3% річних в межах
строків позовної давності.

Разом з тим, здійснивши перерахунок 3%
річних, судом встановлено наступне:

- за період з 09.12.2011р. по 05.08.2012р. (241 день
прострочення) із суми заборгованості
17749888,95 грн., розмір 3% річних складає
350724,73 грн.;

- за період з з 06.08.2012 по 06.12.2012 р. (123 дні
прострочення) із суми заборгованості
16904888,95 грн., розмір 3% річних складає
170434,54 грн.

Отже правомірним буде нарахування та
стягнення 521159,27 грн.

За таких обставин, в частині стягнення
3% річних в розмірі 116,75 грн. (521276,02 - 521159,27
= 10,01) необхідно відмовити.

Не можуть братись судом до уваги
посилання відповідача на договори
№21/517-ГУ від 11.07.2012 р. та №451/517з-ГУ від
04.12.2012 р. про організацію
взаєморозрахунків, як на новацію
стосовно зобов'язання за договором
№06/10-2620 ТЕ-34 від 20.12.2010р. з огляду на
наступне.

Частиною 2 ст. 604 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація).

З приписів наведеної законодавчої
норми вбачається, що новація можлива
лише тоді, коли сторонами первісного і
нового зобов'язання є ті ж самі особи,
які шляхом заміни предмету чи способу
виконання зобов'язання припиняють його
і створюють нове.

Однак, укладаючи договори про
організацію взаєморозрахунків,
сторони не припинили первісні
зобов'язання за договором №06/10-2620 ТЕ-34
від 20.12.2010р. поставки природного газу
для надання послуг населенню та
релігійним організаціям послуг з
опалення та гарячого водопостачання, а
лише організували взаєморозрахунки із
заборгованості за природний газ. Крім
того, вказані договори про організацію
взаєморозрахунків укладалися між
юридичними особами, які не були
сторонами договору №06/10-2620 ТЕ-34 від
20.12.2010р.

Отже, договори №21/517-ГУ від 11.07.2012 р. та
№451/517з-ГУ від 04.12.2012 р. про організацію
взаєморозрахунків не є новацією в
розумінні ч. 2 ст. 604 ЦК України, з огляду
на те, що вони не припинили первісні
зобов'язання за договором №06/10-2620 ТЕ-34
від 20.12.2010р. поставки природного газу
для надання послуг населенню та
релігійним організаціям послуг з
опалення та гарячого водопостачання, а
лише організували взаєморозрахунки із
заборгованості за природний газ, в той
час, як новація є угодою тих самих
сторін про те, що первісне зобов'язання
припиняється, а між його учасниками
виникає нове зобов'язальне
правовідношення, якому властиві такі
ознаки, як наявність взаємної згоди
сторін щодо припинення дії
попереднього зобов'язання та щодо умов
нового зобов'язання; наявність умови
про припинення попереднього
зобов'язання, припинення всіх
додаткових зобов'язань; виникнення між
тими ж особами нового зобов'язання, яке,
як правило, містить умову про інший
предмет чи спосіб виконання, що в
даному випадку відсутнє (аналогічна
позиція викладена в постановах ВГСУ
від 23.04.2014р. по справі № 922/2339/13, від
12.03.2014р. по справі № 903/324/13).

Також судом критично оцінюються доводи
відповідача з приводу відсутності його
вини у простроченні виконання
зобов'язання із оплати газу, у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися органами державної
влади та місцевого самоврядування, а
також у зв'язку з наданням теплової
енергії пільговим категоріям
населення, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 617
ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та
рішення Європейського суду з прав
людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та
Оліус проти України" від 18.10.2005р., за
яким відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність і не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання (аналогічна позиція
викладена у постановах ВГСУ по справі
№917/1924/13 від 23.04.2014р., № 910/16351/13 від
09.04.2014р.)

При цьому, також враховуються
положення п. 1.10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", згідно яких за
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
через відсутність у нього необхідних
коштів, оскільки згадане правило
обумовлено замінністю грошей як їх
юридичною властивістю. Тому у випадках
порушення грошового зобов'язання суди
не повинні приймати доводи боржника з
посилання на неможливість виконання
грошового зобов'язання через
відсутність необхідних коштів (стаття
607 ЦК України) або на відсутність вини
(статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК
України).

Отже, враховуючи вищезазначене,
позовні вимоги про стягнення 3% річних
за несвоєчасні розрахунки підлягають
частковому задоволенню в розмірі 521159,27
грн.

В решті позову щодо стягнення 3% річних
в розмірі 116,75 грн. суд відмовляє.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по
оплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" м. Київ до
комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія" м. Кам'янець -
Подільський про стягнення 3% річних за
несвоєчасні розрахунки в розмірі 521276,02
грн. задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
"Міськтепловодоенергія" (Хмельницька
область, м. Кам'янець - Подільський, вул.
Тімірязєва, 123, ) на
користь дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м. Київ,
вул. Шолуденка, 1, ) 521159,27
грн. (п'ятсот двадцять одна тисяча сто
п'ятдесят дев'ять гривень 27 коп.) 3 %
річних, 10423,19 грн. (десять тисяч
чотириста двадцять три гривні 19 коп.)
витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 15.07.2014р.

Головуючий суддя
О.Є. Танасюк

Суддя
В.В. Виноградова

Суддя
С.В. Гладій

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу - ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України": 04116, м.Київ, вул.
Шолуденка, 1 - рек.кореспонденцією;

3 - відповідачу - КП
"Міськтепловоденергія":32300, Хмельницька
обл., м. Камянець-Подільський,
вул.Тімірязєва,123 - рек.кореспонденцією.