ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Справа № 908/4167/13
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Демидової А.М.,

суддів
Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

Воліка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргуТовариства
з обмеженою відповідальністю "Модне
взуття"на постановуДонецького
апеляційного господарського суду від
22.04.2014 р. (судді Дучал Н.М.,
Склярук О.І., Ушенко Л.В.) у справі№
908/4167/13 господарського суду Запорізької
області за позовомПублічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Модне взуття" третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідачаТовариство з обмеженою
відповідальністю "Монарх Рітейл
Україна" прозвернення стягнення на
майно та визнання права власності за
участю представників: від позивача
Рогачова Ю.В., довіреність б/н від
11.12.2013 р. Нелюбов О.Р., довіреність б/н
від 18.12.2013 р. від відповідача
Тараба Н.В., довіреність б/н від 12.05.2014 р.
від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачане з,явились

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк"),
звернувся до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
до Закритого акціонерного товариства
"Модне взуття" (далі - ЗАТ "Модне взуття"),
за участю третьої особи, яка не зявляє
самостійних вимог, на стороні
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монарх Рітейл
Україна" (далі - ТОВ "Монарх Рітейл
Україна") про звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме нежиле
приміщення (літ. А-4, А) загальною площею
355, 5 кв.м., яке складається з приміщення
№6 підвалу площею 153,5 кв.м., приміщення
№8 першого поверху площею 202, 0 кв.м., що
знаходиться за адресою: Запорізька
область, м.Запоріжжя, пр. Металургів,
буд. 14, за іпотечним договором від 11.07.2011
р., зареєстрованим в реєстрі за №3572,
шляхом визнання права власності за ПАТ
"Укрсоцбанк" на вказане приміщення, в
рахунок часткового погашення
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монарх Рітейл
Україна" (далі - ТОВ "Монарх Рітейл
Україна") перед ПАТ "Укрсоцбанк" в
розмірі 1 860 000 грн 00 коп., а саме,
часткової заборгованості за тілом
кредиту за додатковим договором №1 про
надання відновлювальної кредитної
лінії від 12.07.2011 р., що був укладений в
рамках Генерального договору №06.3-ГД-1
від 11.07.201 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.12.2013 р.
порушено провадження у справі №908/4167/13.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.02.2014 р. у
справі №908/4167/13 замінено найменування
відповідача з Закритого акціонерного
товариства "Модне взуття" на Товариство
з обмеженою відповідальністю "Модне
взуття" (далі - ТОВ "Модне взуття").

Крім того, 12.03.2014 р. відповідач
звернувся з клопотанням про зупинення
провадження у справі №908/4167/13, у зв'язку
з порушенням господарським судом міста
Києва 14.02.2014 р. провадження у справі
№910/2252/14 за позовом ТОВ "Модне взуття" до
ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання недійсним
іпотечного договору від 11.07.2011 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.03.2014 р.
провадження у справі №908/4167/13 зупинено
до розгляду по суті (набрання рішенням
законної сили) господарської справи
№910/2252/14.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 р.
задоволено апеляційну скаргу ПАТ
"Укрсоцбанк" вказану ухвалу скасовано.

Не погодившись з постановою, прийнятою
господарським судом апеляційної
інстанції, ТОВ "Модне взуття"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 р. та
залишити в силі ухвалу господарського
суду Запорізької області від 12.03.2014 р.

Касаційна скарга мотивована
неправильним застосуванням судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 18.06.2014 р. касаційну скаргу
ТОВ "Модне взуття" прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
на 01.07.2014 р.

Через відділ документального
забезпечення діяльності судових палат
Вищого господарського суду України
01.07.2014 р. від позивача надійшов відзив
на касаційну скаргу.

У судове засідання 01.07.2014 р. з'явились
представники позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

З врахуванням вищенаведеного, судова
колегія приходить до висновку про
можливість розгляду касаційної скарги
без участі представника третьої особи.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в касаційній скарзі, просив скасувати
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 р. та
залишити в силі ухвалу господарського
суду Запорізької області від 12.03.2014 р.

Представники позивача в судовому
засіданні заперечили проти
задоволення касаційної скарги та
просили залишити без змін постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 р.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін, дослідивши правильність
застосування господарським судом
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

В п. 3.16 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що статтею
79 Господарського процесуального
кодексу України встановлено вичерпний
перелік підстав зупинення провадження
у справі. Зупинення провадження у
справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з п. 2.17 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" спір про визнання
недійсним правочину (господарського
договору) вирішується одночасно з
розглядом іншим судом іншої справи,
позовні вимоги в якій ґрунтуються на
цьому ж правочині (зокрема, про
стягнення коштів, витребування майна
тощо), то наведене згідно з частиною
першою статті 79 Господарського
процесуального кодексу України може з
урахуванням обставин конкретної
справи бути підставою для зупинення
провадження у такій іншій справі до
закінчення розгляду справи про
визнання правочину (господарського
договору) недійсним.

З огляду на зміст вищенаведених
правових норм, для вирішення питання
про зупинення провадження у справі до
закінчення розгляду іншої судової
справи господарському суду слід у
кожному конкретному випадку
з'ясовувати наступне:

- як саме справа, яка розглядається
господарським судом, пов'язана з іншою
судовою справою;

- якою обставиною обумовлена
неможливість розгляду даної справи до
набрання законної сили рішення у іншій
судовій справі.

При цьому, пов'язаність справ полягає у
тому, що рішення іншого суду, який
розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі. Вказані
обставини повинні бути істотними для
вирішення спору по даній справі.

Неможливість розгляду справи, що
знаходиться в провадженні
господарського суду, до вирішення
справи іншим судом полягає в тому, що
обставини, які розглядаються в іншій
справі, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, предметом судового розгляду
по справі №908/4167/13 є
матеріально-правова вимога про
звернення стягнення на нерухоме майно,
що є предметом іпотеки за іпотечним
договором від 11.07.2011 р., посвідченим
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованим в реєстрі за №3573 та
визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права
власності на дане іпотечне майно.

При цьому, предметом позову у справі
№910/2252/14 є визнання недійсним
вищевказаного іпотечного договору від
11.07.2011 р.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України погоджується з висновком
апеляційного господарського суду, щодо
необґрунтованості ухвали
господарського суду Запорізької
області про зупинення провадження у
справі 908/4167/13, з огляду на
недоведеність зв'язку між обставинами,
які можуть бути з'ясовані в процесі
судового провадження у справі №910/2252/14,
та розглядом заявлених позовних вимог
у справі №908/4167/13, а також відсутністю
впливу обставин встановлених під час
розгляду справи про недійсність
іпотечного договору на оцінку доказів,
якими сторони підтверджують свої
вимоги та заперечення, у даній справі,
виходячи із предмету, підстав позову та
з урахуванням презумпції
правомірності правочину, передбаченої
ст. 204 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право визнати недійсним
повністю чи у певній частині пов'язаний
з предметом спору договір, який
суперечить законодавству.

Отже, зазначеною нормою передбачено
право господарського суду визнати
недійсним повністю чи в певній частині
пов'язаний з предметом спору договір,
який суперечить законодавству.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що господарським судом
апеляційної інстанції правильно та
відповідно до норм чинного
законодавства зроблено висновок про
відсутність обставин, які не можуть
бути встановлені судом самостійно у
даній справі до закінчення судового
розгляду у справі №910/2252/14.

Інші доводи, викладені в касаційній
скарзі, відхиляються колегією суддів
як необґрунтовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційні скарги на ухвали місцевого
або апеляційного господарських судів
розглядаються у порядку, передбаченому
для розгляду касаційних скарг на
рішення місцевого господарського суду,
постанови апеляційного господарського
суду.

Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, а лише на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
що закріплено в ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржувана постанова
господарського суду апеляційної
інстанції у даній справі прийнята при
з'ясуванні фактичних обставин справи у
відповідності з нормами
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її зміни чи скасування не
вбачається. Натомість, доводи,
викладені у касаційній скарзі, судова
колегія вважає непереконливими та
такими, що спростовуються наявними
доказами та матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція за
результатами розгляду касаційної
скарги має право залишити рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції без змін, а
скаргу без задоволення.

З огляду на приписи ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати за подання
касаційної скарги покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 1115 , 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Модне
взуття" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 р. у
справі №908/4167/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
А.М. Демидова

Судді:
А.С. Ємельянов

І.М. Волік