ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.Справа № 922/1799/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Стандарт-Систем", м. Макіївка до
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" м. Харків про та за
зустрічним позовом до про
стягнення заборгованості в розмірі 595
191,02 грн. Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт-Систем", м.
Макіївка стягнення витрат на
дослідженням поставленого товару в
сумі 7 697,55 грн., штраф за поставку
неякісного товару в сумі 13 267,27 грн. за
участю представників сторін:

позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом) -
Гуляєва М.М. за довіреністю від 17.06.2014
року,

відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом) - Герус
І.В. за довіреністю №85/1158 від 30.12.2013
року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стандарт-Систем", м.
Макіївка (позивач) звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" м. Харків про стягнення
заборгованості в розмірі 595 191,02 грн. В
обґрунтування позовних вимог, позивач
посилається на неналежне виконання
покладених на відповідача обов`язків
за Договором постачання товару № 09/01-13
від 09.01.2013 року, в частині повної та
своєчасної оплати за отриманий товар, з
урахуванням чого та враховуючи
приписи ст. ст. 526, 530, 549, 550, 691, 692
Цивільного Кодексу України, просить
суд стягнути з відповідача суму
основного боргу в розмірі 232 640,34 грн.,
пеню в розмірі 362 550,68 грн. та судовий
збір в розмірі 11903,82 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.05.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 10.06.2014
року о 10:45 год.

10.06.2014 року до господарського суду
Харківської області був наданий
відповідачем зустрічний позов (вх.№
19139), відповідно до якого просить суд
стягнути з відповідача витрати
пов'язані з дослідженням поставленого
товару в сумі 7 697,55 грн., штраф за
поставку неякісного товару в сумі 13 267,27
грн. та суму сплаченого судового збору
в розмірі 1 827,00 грн. В обґрунтування
зустрічного позову, ПАТ "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м.
Харків посилається на те, що відповідно
до умов договору 06.02.2013 р. ТОВ
"Стандарт-Систем", м. Макіївка поставив
товар ПАТ "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків на
підставі видаткових накладних №05-02 від
05.02.2013 року не відповідної якості, з
урахуванням чого просить суд стягнути
з ТОВ "Стандарт-Систем", м. Макіївка
витрати понесені ПАТ "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м.
Харків на дослідження хімічного
складу феромарганцю, а також на
розвантаження та завантаження
вказаного товару в сумі 7 697,55 грн. та
штраф в розмірі 13 267,27 грн.,
передбаченого п.9.3. Договору.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від "10" червня 2014 р.
було прийнято зустрічну позовну заяву
(вх.№ 19139) Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків для
спільного розгляду з первісним позовом
та оголошено у судовому засіданні
перерву до 18.06.2014 року о 10:45 годині.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.06.2014 року
розгляд справи було відкладено на
02.07.2014 року о 11:30 годині.

До господарського суду Харківської
області 02.07.2014 року від представника
позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом)
надійшли документи згідно
супровідного листа (вх. № 22429).

До господарського суду Харківської
області 02.07.2014 року від представника
позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом)
надійшло заперечення на зустрічний
позов (вх. №. 22430).

Надані документи були прийняті судом
до розгляду, досліджені та долучені до
матеріалів справи.

Представник позивача за первісним
позовом (відповідач за зустрічним
позовом) позовні вимоги за первісним
позовом підтримав в повному обсязі та
просив суд стягнути з відповідача суму
основного боргу в розмірі 232 640,34 грн.,
пеню в розмірі 362 550,68 грн. та судовий
збір в розмірі 11903,82 грн., окрім того,
щодо позовних вимог за зустрічним
позовом заперечував в повному обсязі.
Надав пояснення по суті первісного
позову.

Представник відповідача за первісним
позовом (позивача за зустрічним
позовом) в призначене судове засідання
з'явився, проти первісного позову
заперечував частково, а саме, проти
суми основного боргу в розмірі 232 640,34
грн. не заперечував, проте, заперечував
проти нарахованої пені в розмірі 362 550,68
грн., адже згідно ухвалою
господарського суду Харківської
області від 31.05.2014 р. порушено
провадження справи про банкрутство №
Б-39/109-07 було порушено провадження про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства «Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе» та введено у
дію мораторій на задоволення вимог
кредиторів, у період дії якого
заборонене нарахування відповідачу
неустойки (штрафу, пені), інших
фінансових санкцій за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань, а тому позивачем було
безпідставно нараховано пеню в розмірі
362 550,68 грн. Надав пояснення по суті
справи.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення присутніх
представників сторін, повністю,
всесторонньо, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши надані
сторонами докази та надаючи правову
кваліфікацію викладеним обставинам
справи з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог
учасників судового процесу,
користуючись принципом об'єктивної
істини, принципами добросовісності,
розумності та справедливості судом
встановлено з наступне.

Розглянувши первісні позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт-Систем", м.
Макіївка до відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м.
Харків про стягнення заборгованості в
розмірі 595 191,02 грн., суд виходить з
наступного.

09 січня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Стандарт-Систем» (позивачем за
первісним позовом, відповідачем за
зустрічним позовом, постачальником) та
Публічним акціонерним товариством
«Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе» (відповідачем за
первісним позовом, позивачем за
зустрічним позовом, покупцем) було
укладено договір поставки № 0901-13.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст.712 Цивільного кодексу
України встановлює, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору,
постачальник приймає на себе
зобов'язання виконати поставку
алюмінієвих сплавів, відповідно до
специфікації та вихідних даних, які є
невід'ємною частиною даного Договору.
Покупець зобов'язаний прийняти товар
та оплатити його вартість згідно умов
даного Договору.

У відповідності до Специфікації № 1, 2, 3,
4, 5, які є невід'ємною частиною
договору поставки, позивач
зобов'язаний передати у власність
відповідача за плату товар, а саме
алюмінієві сплави та феросплави, в
кількості 125,00 т. на загальну вартість
1640570,31 грн. (арк.с. 16-20)

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач належним чином виконував умови
договору, а саме поставив відповідачу
товар на загальну суму 701665,66 грн., що
підтверджується видатковими
накладними № 05-02 від 05.02.2013 року на суму
155468, 03 грн. № 14-02 від 14.02.2013 року на суму
123543,40 грн. № 26-02 від 26.02.2013 року на суму
167123, 40 грн. № 06-03 від 06.03.2013 року на суму
255530, 83 грн.

Судом встановлено, що відповідач
отримав вищенаведений товар, на
підставі Довіреності № 14 від 05.02.2013р.
за № 191 від 13.02.2013р. № 284 від 25.02.2013р. № 371
від 06.03.2013р. , на отримання вказаних вище
товарів, вказане також підтверджується
підписом уповноваженого представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача. Крім того, відповідач не
спростував той факт, що він не
отримував товар.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач повернув частину
отриманого товару від позивача на
загальну суму 159207,29 грн., а тому
загальна сума отриманого від позивача
у власність відповідача товар склала
542458,37 грн.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 3.1., 3.2. Договору, відповідач
прийняв на себе зобов'язання здійснити
сплату за отриманий товар в
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок Постачальника на протязі 15 -ти
банківських днів, після отримання
товару.

На виконання вказаного пункту
Договору, відповідачем було сплачено
на поточний рахунок позивача 309 818, 03
грн., з урахуванням не сплаченою
залишилась сума в розмірі 232640,34 грн.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач отримав товар на суму 232640,34
грн., однак доказів сплати поставленого
товару не надав.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем за первісним позовом було
повністю визнано суму основного боргу
в розмірі 252 640,34 грн., про що свідчить
лист від 20.09.2013 року та лист 03.06.2013 року,
проте доказів її сплати не надано.
(арк.с. 35-36)

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду жодного
доказу, який би спростовував наявність
заборгованості перед позивачем, свого
контррозрахунку позовних вимог, хоча
мав можливість скористуватись своїми
процесуальними правами та надати
документи в обґрунтування своєї
позиції по справі, суд дійшов висновку
про те, що позовна вимога позивача за
первісним позовом в частині стягнення
заборгованості в сумі 232 640,34 грн. (сума
основного боргу) правомірна та
обґрунтована, така, що не спростована
відповідачем, тому підлягає
задоволенню.

Крім того, представник позивача за
первісним позовом (відповідач за
зустрічним позовом) просить суд
стягнути з відповідача за первісним
позовом пеню в розмірі 362 550,68 грн.

Під час судового розгляду справи судом
встановлено, що Ухвалою господарського
суду Харківської області від 31.05.2014 р.
порушено провадження справи про
банкрутство № Б-39/109-07 було порушено
провадження про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
«Харківський тракторний завод ім.С.
Орджонікідзе» та введено у дію
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, у період дії якого
заборонене нарахування відповідачу
неустойки (штрафу, пені), інших
фінансових санкцій за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань.

Згідно частини 4 статті 12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", під час дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховується неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються й інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань по сплаті податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Дія мораторію починається з моменту
порушення провадження у справі про
банкрутство і закінчується днем
припинення провадження у справі про
банкрутство. Дія мораторію поширюється
на всі грошові зобов'язання, незалежно
від того, коли настав термін виконання
цих зобов'язань: до чи після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи, вищевикладене, а також те,
що дія мораторію до цього часу не
припинена, тому позовні вимоги в
частині стягнення пені в розмірі 362 550,68
грн., суд вважає їх не обгрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе», судом встановлено
наступне.

Пунктом 6.1.2. укладеного між сторонами
Договору, передбачено, що позивач за
первісним позовом (відповідач за
зустрічним позовом) зобов'язався
передати позивачеві товар, який
відповідає вимогам Держстандартів, ТУ
іншої технічної документації та
вимогам покупця.

Відповідно до умов Договору поставки
№ 0901-13 від 09.01.2013 року, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Стандарт -
Систем», згідно видаткової накладної
від 05.02.2013 року №05-02, поставило
Публічному акціонерному товариству
«Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе» товар (феромарганець
78Р10 в кількості 2 б.т.) на загальну суму 21
375,00 грн. Під час приймання продукції,
відповідачем за первісним позовом
(позивачем за зустрічним позовом) було
встановлено, що в поставленому
феромарганці відсутнє маркування,
мається наявність вологи, залишки
шлаку і окислів, за хімічним складом не
відповідає марці ФМн78Р10 через
пониження вмісту марганцю до 62,98 % і
підвищення вмісту фосфору до 1,27 %, а
також змішаний з шматками матеріалів
інших марок. На підставі виявлених
недоліків та не відповідностей, був
складений Акт № 8 від 27.02.2013 року.

Окрім того, з наданих до матеріалів
справи доказів, вбачається, що на
виявлення вказаних недоліків, а саме на
дослідження хімічного складу
феромарганцю, а також на розвантаження,
завантаження вказаного товару
відповідачем за первісним позовом
(позивачем за зустрічним позовом) були
понесені витрати в розмірі 1212,12 грн.,
вказане підтверджується кошторисною
калькуляцією (арк. с. 73-77)

Як вбачається з матеріалів справи,
03.10.2013 року відповідачем за первісним
позовом (позивачем за зустрічним
позовом) на адресу позивача за
первісним позовом (відповідача за
зустрічним позовом) було направлено
претензію №85/78, відповідно до якої ПАТ
«Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе», звернувся з вимогою
щодо сплати понесених останнім
вказаних витрат. (арк.с. 78) Проте,
відповіді на вказану претензію
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стандарт-Систем» не
направило та вказані збитки понесені в
результаті виявлення недоліків
поставленого товару не сплатило.

Окрім того, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стандарт - Систем»,
згідно видаткової накладної 06.03.2013 року
№06-03, поставило Публічному
акціонерному товариству «Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе»
товар (феромарганець МнС17Р35 в
кількості 4,381 б.т.) на загальну суму 48
300,53 гри. та феросиліцій ФС-45 в кількості
7,667 б.т. на загальну суму 62 997,21 грн. Під
час приймання продукції, відповідачем
за первісним позовом (позивачем за
зустрічним позовом) було встановлено,
що в поставленому
ферросиликомарганець змішаний зі
шматками феросиліцію, феромарганцю,
марганцовистої лігатури і
фероссиликомарганцю іншого хімічного
складу. Також встановлено, що
отриманий склад ферросиликомарганцю
не відповідає марці МнС17Р35-1. На
підставі виявлених недоліків та не
відповідностей, був складений Акт № 40
від 15.03.2013 р.

Окрім того, з наданих до матеріалів
справи доказів, вбачається, що на
виявлення вказаних недоліків, а саме на
дослідження хімічного складу
фероссиликомарганцю, а також на
розвантаження, завантаження вказаного
товару відповідачем за первісним
позовом (позивачем за зустрічним
позовом) були понесені витрати в
розмірі 5939,78 грн., вказане
підтверджується кошторисною
калькуляцією (арк. с. 79-83)

03.10.2013 року відповідачем за первісним
позовом (позивачем за зустрічним
позовом) на адресу позивача за
первісним позовом (відповідача за
зустрічним позовом) було направлено
претензію №85/73, відповідно до якої ПАТ
«Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе», звернувся з вимогою
щодо сплати понесених останнім
вказаних витрат. (арк.с. 84) Проте,
відповіді на вказану претензію
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стандарт-Систем» не
направило та вказані збитки понесені в
результаті виявлення недоліків
поставленого товару не сплатило.

Також під час приймання вказаної вище
продукції відповідачем за первісним
позовом (позивачем за зустрічним
позовом) було встановлено, що
феросиліцій ФС45 містить дріб'язок від 0
до 5 мм більш ніж 10%. На підставі
виявлених недоліків та не
відповідностей, був складений Акт № 38
від 14.03.2013 р. Н виявлення вказаних
недоліків, відповідачем за первісним
позовом (позивачем за зустрічним
позовом) були понесені також витрати
на дослідження хімічного складу
феросиліцію ФС45, а також на
розвантаження та завантаження, які
склали 545,65 грн.

03.10.2013 року відповідачем за первісним
позовом (позивачем за зустрічним
позовом) на адресу позивача за
первісним позовом (відповідача за
зустрічним позовом) було направлено
претензію №85/77, відповідно до якої ПАТ
«Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе», звернувся з вимогою
щодо сплати понесених останнім
вказаних витрат. (арк.с. 89) Проте,
відповіді на вказану претензію
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стандарт-Систем» не
направило та вказані збитки понесені в
результаті виявлення недоліків
поставленого товару не сплатило.

Відповідно до статей 526 та 525
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 678 Цивільного кодексу
України, покупець, якому переданий
товар неналежної якості, мас право,
незалежно від можливості використання
товару за призначенням, вимагати від
продавця за своїм вибором:
пропорційного зменшення ціни;
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; відшкодування
витрат па усунення недоліків товару.

Враховуючи те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Стандарт-Систем» дійсно здійснило
поставку неякісної продукції, а саме,
продукції, яка не відповідає умовам
укладеного між сторонами Договору та
позивачем за зустрічним позовом дійсно
були понесені витрати на виявлення
вказаних вище недоліків, суд приходить
до висновку, що зустрічні позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача витрат понесених на
дослідження поставленого товару в
сумі 7697,55 грн. доведені матеріалами
справи, належно обґрунтовані та такі,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України встановлено,
що особа, яка порушила зобов'язання,
несе відповідальність за наявності її
вини (умислу або необережності), якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Окрім того, пунктом 9.3. Договору,
передбачено, що відповідач за
зустрічним позовом зобов'язується
сплатити Позивачеві штраф за поставку
неякісного товару, дефекти або брак
якого буде встановлено при прийманні
товару в розмірі 10% від суми вартості
неякісного товару.

Перевіривши нарахування надані
позивачем за зустрічним позовом,
штрафу в розмірі 13 267,27 грн. суд
приходить до висновку, що даний
розрахунок не суперечить вимогам
чинного законодавства, нарахований
вірно, з урахуванням чого позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати за первісним
позовом покладаються на відповідача за
первісним позовом (позивача за
зустрічним позовом) пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, а
судові витрати за зустрічним позовом
покладаються на позивача за первісним
позовом (відповідача за зустрічним
позовом).

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 525, 526, 530, 610 Цивільного кодексу
України, ст. 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт-Систем", м.
Макіївка задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе» (61007, м.
Харків, пр. Московський, 257, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт-Систем»
(86117, Донецька обл., м. Макіївка, вул.
Титова, буд. 6, , пр
5001 Макіївське відділення ПАТ «КБ
«Південкомбанк» м. Макіївка, МФО 335946)
суму основного боргу в розмірі 232 640,34
грн. та судовий збір в розмірі 4652,80 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення пені в розмірі 362
550,68 грн. - відмовити.

Зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м.
Харків задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт-Систем»
(86117, Донецька обл., м. Макіївка, вул.
Титова, буд. 6, , пр
5001 Макіївське відділення ПАТ «КБ
«Південкомбанк» м. Макіївка, МФО 335946) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе» (61007, м.
Харків, пр. Московський, 257, ) витрати понесених на дослідження
поставленого товару в сумі 7697,55 грн. ,
штраф в розмірі 13 267,27 грн., сплачений
судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.07.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

№922/1799/14