Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" липня 2014 р.
Справа № 906/127/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Копиченко К.В.
(довіреність від 20.09.13)

від відповідача: Федоров В.Г.
(довіреність від 01.03.14)

розглянув у судовому засіданні в м.
Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гермес Агро" (м.Одеса)

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Птахівник" (с.Токарів,
Новоград-Волинський район, Житомирська
область)

про стягнення 542128,28 грн.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача -
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Птахівник"
на свою користь 542128,28 грн., з яких: 428221,40
грн. - заборгованості за договором
купівлі - продажу сільгосппродукції
№15-05 КА 1 від 15.05.13, 83931,38 грн. - пені, 29975,50
грн. - штрафу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на те, що всупереч умовам
договору купівлі - продажу
сільгосппродукції №15-05 КА 1 від 15.05.13
відповідач недопоставив позивачу 256,42
т. кукурудзи на суму 428221,40грн. Вказана
сума є, на думку позивача, набутою
відповідачем безпідставно, а тому
відповідно до ст. ст. 1212, 1213 ЦК України
підлягає поверненню позивачу.

03.03.14 до суду надійшов відзив №9 від
01.03.14 на позовну заяву, в якому
відповідач позовні вимоги не визнає
посилаючись на те, що за видатковими
накладними №РН0000445 від 23.05.13. на суму
137073,60 грн., №РН-0000444 від 22.05.13. на суму
140647,40грн., №РН-0000446 від 24.05.13. на суму
150500,40 грн. відповідач поставив
відповідачу 256,42т. кукурудзи, про які не
зазначено у позовній заяві, чим у
повному обсязі виконав взяті на себе
зобов'язання перед позивачем по
поставці йому 1000 тон кукурудзи на
загальну суму 1661000,00грн. (а.с.62).

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав з підстав
викладених у відзиві. Зазначає, що
товар поставлений позивачу в повному
обсязі, однак останній не відобразив в
своїх документах факт поставки та
бажає заволодіти коштами відповідача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Гермес
Агро" (покупець/позивач) та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Птахівник"
(продавець/відповідач) укладено
договір купівлі - продажу
сільгосппродукції №15-05 КА1, за умовами
якого продавець зобов'язався поставити
сільгосппродукцію (далі-товар) в
кількості 1000 тон на загальну суму
1661000,00грн. покупцю, а останній
зобов'язався прийняти та оплатити його.

Пунктом 3.1, сторони визначили, що товар
має бути поставлений на умовах FСА (з
навантаженням на автотранспорт) склади
СТОВ "Птахівник", згідно Інкотермс 2000,
не пізніше 10.07.13.

Згідно п.6.1 договору, покупець оплачує
товар на умовах передоплати, по
рахункам на протязі трьох банківських
днів.

На виконання умов договору, за період з
16.05.13 по 24.05.13, позивач перерахував
відповідачу в рахунок передоплати за
товар 1661000,00грн., що підтверджується
банківськими довідками та платіжними
дорученнями (а.с.21-26).

Позивач зазначив про часткове
виконання відповідачем обов'язку з
поставки товару в загальній кількості
743,580тон на суму 1232778,60грн., а саме, за
видатковим накладним №РН-000439 від 17.05.13
на суму 288288,00грн., №РН-0000442 на суму
223834,40грн., №РН-0000440 на суму 206712,00грн. від
18.05.13, №РН-0000443 від 20.05.13 на суму
279142,20грн., №РН-0000447 від 27.05.13 на суму
234802,00грн. (а.с.13-15). Тому позивач вважає,
що недопоставлено товар на суму 428221,40
грн.

Відповідач на підтвердження поставки
відповідачу товару на загальну суму
428221,40 грн. подав до суду фотокопії
видаткових накладних №РН0000445 від 23.05.13.
на суму 137073,60 грн., №РН-0000444 від 22.05.13. на
суму 140647,40грн., №РН-0000446 від 24.05.13. на
суму 150500,40 грн. Оригіналів накладних
відповідачем не надано в зв'язку з їх
відсутністю у останнього. Позивач
заперечує факт поставки за цими
накладними.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши зібрані
по справі докази, проаналізувавши
норми чинного законодавства , які
регулюють спірні відносини, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.712 ч.1 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи із вказаної норми суд
приходить до висновку, що між сторонами
склалися правовідносини щодо поставки.

Частиною 2 вказаної статі кодексу
визначено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

За нормами ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Статтями 662, 663 ЦК України визначено, що
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу у строк, встановлений
договором купівлі-продажу.

Підставою позову є не виконання
відповідачем умов договору щодо
кількості поставленого товару (ст. 669 ЦК
України). Наслідки такого невиконання
передбачені статтею 670 ЦК України, в
якій зазначено, що якщо продавець
передав покупцеві меншу кількість
товару, ніж це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець має право
вимагати передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитися від
переданого товару та його оплати, а
якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
суми.

Однак позивач обрав неправильний
спосіб захисту порушеного права та
просить застосувати до спірних
правовідносин статті 1212, 1213 ЦК України,
які регулюють правовідносини щодо
зобов'язань у разі набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави, тобто не договірні
зобов'язання, тоді як спірні
зобов'язання є договірними, а кошти,
отримані відповідачем не є
безпідставно набутими, оскільки
сплачені на підставі договору.

Неправильний спосіб захисту
порушеного права є підставою для
відмови в задоволенні позову.

Що стосується вимоги про стягнення з
відповідача 83931,38 грн. пені та 29975,50 грн.
штрафу за несвоєчасне виконання
зобов'язання, обрахованих на підставі
п.7.2 договору, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 договору, передбачено, що за
порушення строків виконання
зобов'язань, передбачених п.3.1 договору,
продавець сплачує покупцю пеню в
розмірі 0,1% вартості товару, по якому
допущено прострочення поставки за
кожен день прострочення, а за
прострочення більше 30 днів додатково
стягується штраф в розмірі 7% вказаної
вартості.

Пунктом 3.1 договору, передбачено, що
товар повинен бути поставлений на
умовах FСА (з навантаженням на
автотранспорт) склади СТОВ"Птахівник",
згідно Інкотермс 2000 не пізніше 10.07.2013.

Відповідно до пункту п.9.2 Інкотермс
"Офіційні правила тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати (редакція 2000 року)"
умова FСА означає, що у випадку, коли
місцем, названим у договорі в якості
місця доставки, є площі продавця,
поставка є завершеною, коли товар
завантажений на транспортний засіб,
наданий покупцем.

Звідси, обов'язок по поставці товару
відповідач може виконати тільки в разі
виконання позивачем обов'язку щодо
надання транспортного засобу. Однак
позивачем не представлено доказів
надання транспортного засобу для
навантаження товару, що унеможливлює
встановити період прострочення та сам
факт прострочення виконання
зобов'язання відповідачем, а отже і
унеможливлює встановити зобов'язання
відповідача щодо сплати штрафних
санкцій, зокрема їх розмір.

З огляду на викладене, позов в частині
вимоги про стягнення штрафу та пені
задоволенню не підлягає в зв'язку з
недоведеністю позовних вимог в цій
частині.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.07.14

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу