ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Справа № 5023/4049/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),розглянувшикасаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області,на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 14 травня 2014
року,та ухвалуГосподарського суду
Харківської області від 7 квітня 2014
року,у справі№ 5023/4049/12,за заявою
Фермерського господарства "Альянс" (м.
Зміїв, Харківська
область),доКолективного
сільськогосподарського підприємства
"Роздольне" (с. Роздольне, Зміївський
район, Харківська область),провизнання
банкрутом,-представники учасників
судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 10.09.2012 року за
заявою Фермерського господарства
"Альянс" (далі за текстом - ФГ "Альянс")
порушено провадження у справі № 5023/4049/12
про банкрутство Колективного
сільськогосподарського підприємства
"Роздольне" (далі за текстом - КСГП
"Роздольне"), введено процедуру
розпорядження майном боржника,
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Севостьянова Є.В., інше.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 26.11.2012 року у
справі № 5023/4049/12 затверджено Реєстр
вимог кредиторів КСП "Роздольне" в
наступному складі: ФГ "Альянс", ДП "Газ
України" НАК "Нафтогаз України", ТзОВ
"АгроУкраїна", Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі Зміївського
районного центру зайнятості. Визнано
вимоги конкурсних кредиторів боржника,
що не були заявлені в тридцятиденний
строк з моменту публікації оголошення
в газеті "Голос України" № 188 від
06.10.2012 року про порушення Господарським
судом Харківської області ухвалою від
10.09.2012 року справи № 5023/4049/12 про
банкрутство колективного КСГП
"Роздольне", погашеними.

Постановою Господарського суду
Харківської області від 10.12.2012 року у
справі № 5023/4049/12 КСГП "Роздольне"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Севостьянова Є.В.

03.03.2014 року УПФ України в Зміївському
районі звернулось до Господарського
суду Харківської області із Заявою про
визнання грошових вимог (далі за
текстом - Заява), у якій просило визнати
його вимоги по поточній заборгованості
КСГП "Роздольне" по відшкодуванню
витрат на виплачені пільгові пенсії
трактористам-машиністам за січень 2014
року у розмірі 2 293 грн. 56 коп. та лютий 2014
року у розмірі 1 889 грн. 87 коп., а всього
на суму 4 183 грн. 43 коп. В обґрунтування
поданої Заяви УПФ України в
Зміївському районі вказує, що, згідно з
рішеннями відділу з призначення пенсій
УПФ України в Зміївському районі,
пільгові пенсії, призначені за п. п.
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", виплачуються
трактористам-машиністам ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, які працювали в КСГП
"Роздольне".

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 07.04.2014 року у
справі № 5023/4049/12 (суддя - Чистякова І.О.)
відмовлено УПФ України в Зміївському
районі у визнанні грошових вимог до
КСГП "Роздольне" у розмірі 4 183 грн. 43 коп.
Ухвалу місцевого господарського суду
мотивовано, зокрема тим, що з дня
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури, в
порядку ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
строк виконання

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року у
справі № 5023/4049/12 (головуючий суддя -
Здоровко Л.М., судді: Лакіза В.В., Плахов
О.В.) апеляційну скаргу УПФ України в
Зміївському районі залишено без
задоволення; ухвалу Господарського
суду Харківської області від 07.04.2014
року у справі № 5023/4049/12 залишено без
змін. При цьому, апеляційний
господарський суд вказав, що спірна
ухвала прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для її зміни або
скасування відсутні.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій ухвалою та
постановою, УПФ України в Зміївському
районі звернулось з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року та
ухвалу Господарського суду
Харківської області від 07.04.2014 року у
справі № 5023/4049/12; прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити Заяву від
27.02.2014 року про визнання поточних
грошових вимог до КСГП "Роздольне" у
розмірі 4 183 грн. 43 коп. за січень-лютий
2014 року. При цьому, скаржник
посилається на порушення
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, зокрема, ст. 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та ст. 105 ГПК
України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 24.06.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу УПФ
України в Зміївському районі прийнято
до провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні за
участю уповноважених представників
учасників судового провадження.

Учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судове
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників учасників касаційного
провадження.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 10.09.2012 року ФГ
"Альянс" порушено провадження у справі
№ 5023/4049/12 про банкрутство КСГП
"Роздольне", введено процедуру
розпорядження майном боржника,
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Севостьянова Є.В., інше.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 26.11.2012 року у
справі № 5023/4049/12 затверджено Реєстр
вимог кредиторів КСП "Роздольне" в
наступному складі: ФГ "Альянс", ДП "Газ
України" НАК "Нафтогаз України", ТзОВ
"АгроУкраїна", Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі Зміївського
районного центру зайнятості. Визнано
вимоги конкурсних кредиторів боржника,
що не були заявлені в тридцятиденний
строк з моменту публікації оголошення
в газеті "Голос України" № 188 від
06.10.2012 року про порушення Господарським
судом Харківської області ухвалою від
10.09.2012 року справи № 5023/4049/12 про
банкрутство колективного КСГП
"Роздольне", погашеними.

Постановою Господарського суду
Харківської області від 10.12.2012 року у
справі № 5023/4049/12 КСГП "Роздольне"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Севостьянова Є.В.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 03.06.2013 року у
справі № 5023/4049/12 продовжено строк
ліквідаційної процедури до 10.12.2013 року.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 09.12.2013 року у
справі № 5023/4049/12 продовжено строк
ліквідаційної процедури до 10.06.2014 року.

03.03.2014 року УПФ України в Зміївському
районі звернулось до Господарського
суду харківської області із Заявою про
визнання майнових вимог, у якій просило
визнати його вимоги по поточній
заборгованості КСГП "Роздольне" по
відшкодуванню витрат на виплачені
пільгові пенсії
трактористам-машиністам за січень та
лютий 2014 року на загальну суму 4 183 грн. 43
коп., призначені за п. п. "б"-"з" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Встановивши наведені вище обставини,
місцевий та апеляційний господарські
суди дійшли висновку про відмову у
визнання заявлених УПФ України в
Зміївському районі вимог.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій ухвалою та
постановою, УПФ України в Зміївському
районі звернулось з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій ст. 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та ст. 105 ГПК
України, просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року та
ухвалу Господарського суду
Харківської області від 07.04.2014 року у
справі № 5023/4049/12; прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити Заяву від
27.02.2014 року про визнання поточних
грошових вимог до КСГП "Роздольне" у
розмірі 4 183 грн. 43 коп. за січень-лютий
2014 року.

Відмовляючи у задоволенні поданої УПФ
України в Зміївському районі
касаційної скарги, колегія суддів
касаційної інстанції виходить з
наступного.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство, у
процедурах банкрутства боржника.

З дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, згідно з ч. 1 ст. 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", закінчується
технологічний цикл із виготовлення
продукції, і підприємницька діяльність
банкрута завершується. Строк виконання
всіх грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.
Припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута. Вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених ч. 1 ст.
25 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ліквідатор
заявляє в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, є
неоплаченими і заявлені кредитором у
межах строку ліквідаційної процедури,
передбаченого ч. 2 ст. 22 цього Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону,
законодавець визначив, що поточні
вимоги кредитора - це неоплачені
боржником вимоги, які виникли в
процедурах банкрутства, за період
після порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство і
до винесення постанови про визнання
боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора.

Заява про визнання поточних вимог
подається кредитором ліквідатору (не
до господарського суду) у
ліквідаційній процедурі в межах
строків, визначених ч. 2 ст. 22 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
постановах від 18.03.2014 року у справі №
6/108-09, і, згідно зі ст. 11128 ГПК України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Враховуючи встановлені у справі
обставини (зокрема, щодо надходження
Заяви УПФ України в Зміївському районі
до місцевого господарського суду 03.03.2014
року, тобто після визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури постановою Господарського
суду Харківської області від 10.12.2012
року) та норми чинного законодавства,
які підлягають до застосування у
спірних правовідносинах, колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з висновком
господарських судів першої та
апеляційної інстанцій про відмову у
визнанні заявлених УПФ України в
Зміївському районі вимог, оскільки ці
вимоги не мають характеру поточних (у
розумінні ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"),
заявлені після введення ліквідаційної
процедури, під час якої не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку ч. 1 ст. 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

З урахуванням встановлених ст. ст. 1115,
1117 ГПК України меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що під час
розгляду справи апеляційним та
місцевим господарськими судами її
фактичні обставини були встановлені на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів в їх сукупності, висновки
господарських судів попередніх
інстанцій відповідають цим обставинам
і їм дана належна юридична оцінка,
доводи скаржника не спростовують
обґрунтованості висновків
господарських судів попередніх
інстанцій, а тому відсутні підстави для
зміни чи скасування оскаржуваних
судових рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Зміївському
районі Харківської області залишити
без задоволення.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 14
травня 2014 року та ухвалу
Господарського суду Харківської
області від 7 квітня 2014 року у справі №
5023/4049/13 залишити без змін.

Головуючий суддяО.С. Удовиченко
судді:П.К. Міщенко В.Ю. Поліщук