ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р. Справа № 909/632/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Булки В.І., при
секретарі судового засідання Юрчак
С.Л., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Приватного
акціонерного товариства "Лукор",

вул. Промислова, 4, м.
Калуш, Івано-Франківська область, 77306

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калуш-транс"

вул. Б.Хмельницького, 84,
м. Калуш, Івано-Франківська область, 77308

про стягнення заборгованості за
договором купівлі - продажу майна №43/27
від 26.04.2012 р. в сумі 281 336,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Дітковська С.А. -
представник, (довіреність №26/1-25 від
24.01.2014р.;

від відповідача: Ференс О.В. - директор,
паспорт серії НОМЕР_1;

від відповідача: Когут О.І - керівник,
паспорт серії НОМЕР_2;

встановив: Приватне акціонерне
товариство "Лукор" звернулося до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
заявою до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Калуш-транс" про стягнення
заборгованості за договором купівлі -
продажу майна №43/27 від 26.04.2012 р. в сумі 603
359,30 грн., з яких: 561 336,00 грн. - основного
боргу; 22 376,54 грн. - 3% річних та 19 646,76 грн. -
інфляційних втрат.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує. Крім того надав суду:

- заяву про зменшення розміру позовних
вимог (вх.№9993/14 від 15.07.14) в якій просить
суд стягнути з відповідача 281 336,00грн.;

- заяву про зменшення 3% річних та
інфляційних втрат на суму 42 023,30грн.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі зменшити розмір позовних вимог.
Під зменшенням розміру позовних вимог
слід розуміти зміну (у бік зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, в тому
числі ціни позову. Згідно з частиною
третьою статті 55 Господарського
процесуального кодексу України, ціну
позову вказує позивач. Суд вважає за
правильне прийняти заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог. У
разі зменшення позовних вимог має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішувався спір (281 336,00грн.).

Представники відповідача позов
визнають.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши присутніх в засіданні суду
представників сторін, враховуючи
вимоги чинного законодавства та ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, з'ясувавши
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між Приватним акціонерним товариством
"Лукор" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Калуш-транс"
укладено договір №43/27 купівлі - продажу
майна від 26.04.12.

Відповідно до п.1.1 договору, позивач
зобов"язався передати належне
товаритсву майно, вказане у п.1.2 у
власність покупця (відповідача), а
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Калуш-транс" -
сплатити вартість майна за ціною та на
умовах, встановлених цим договором та
прийняти майно.

Предметом договору є майно ПрАт "Лукор".
Перелік майна приведено в додатках №1
та №2, які є невідємною складовою
частиною цього договору (п.1.2 договору).

Згідно п.п.2.1,2.2 договору, вартість майна
складає 747 780,00грн., і ПДВ 20% - 149
556,00грн. Загальна сума договору складає
897 336,00грн., в тому числі ПДВ -
149 556,00грн.

В засіданні суду представник позивача
зазначив, що свої зобов"язання за
договором виконав у повному обсязі -
майно передано відповідачу. Даний факт
підтверджує актом приймання-передачі
майна від 31.05.12, підписаний
представниками сторін та скріплений їх
печатками. Копія акту знаходиться в
матеріалах справи і є додатком до
позовної заяви.

Представники відповідача
підтверджують отримання майна.

Сторонами п.3.1 договору погоджено, що
покупець (відповідач) зобов"язався з
дня підписання цього договору і до 31
грудня 2012 року сплатити суму 897 336,00грн.
в тому числі ПДВ - 149 556,00грн. на поточний
рахунок продавця рівними долями
щомісячно по 112 167,00грн. в тому числі
ПДВ 18 694,50грн.

В силу п.3.2 договору, зобов"язання
покупця (відповідача) по оплаті за
майно вважаються погашеними в день
повної сплати коштів в сумі 897 336,00грн., в
тому числі ПДВ - 149 556,00грн.

Однак, відповідач умови договору
виконав частково. Борг відповідача
перед позивачем станом на день
засідання суду становить 281 336,00грн.

За порушення грошового зобов"язання,
позивач на підставі ст.625 Цивільного
кодексу України, нарахував відповідачу
22 376,54 грн. - 3% річних та 19 646,76 грн. -
інфляційних втрат.

Однак, 15.07.14 надав суду заяву про
зменшення розміру 3% річних та
інфляційних втрат на 42 023,30грн., тобто
відмовляється від позовної вимоги.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задоволити
та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України між сторонами на підставі
договору виникли зобов'язальні
відносини.

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст.629 Цивільного
кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України).

Частиною 1 ст.530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525,526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного
кодексу України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Однак, відповідач в супереч
умовам договору не оплатив в повному
обсязі грошові кошти за отриманий
товар, внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі
281 336,00грн., яка підтверджується
матеріалами справи.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили. Відповідач
будь-яких заперечень проти позову чи
доказів належного виконання своїх
зобов'язань не надав, доводи позивача
не спростував.

При дослідженні матеріалів
справи судом встановлено, що
відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором повністю не виконав, тобто
не виконав визначені на розсуд
сторонами і погоджені ними умови
договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за майно. Позивачем доведено
обставини, на які він посилався, щодо
стягнення основного боргу в сумі 281
336,00грн.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ст.ст.11,202,509,525,526,530,628,629,655 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України, ст.ст.33,43,49, 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

задоволити позов Приватного
акціонерне товариства "Лукор" до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калуш-транс" про
стягнення заборгованості за договором
купівлі - продажу майна №43/27 від 26.04.2012
р. в сумі 281 336,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калуш-транс", вул.
Б.Хмельницького, 84, м. Калуш,
Івано-Франківська область, 77308 () на користь Приватного
акціонерного товариства "Лукор", вул.
Промислова, 4, м. Калуш,
Івано-Франківська область, 77306 () 281 336,00грн. (двісті
вісімдесят одну тисячу триста тридцять
шість грн. 00коп.) заборгованості, 5
626,72грн. (п"ять тисяч шістсот двадцять
шість грн. 72коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.07.14.

Суддя
Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Юрчак С. Л. 15.07.14