номер провадження справи 20/43/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014
Справа № 908/2261/13

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" (61050, м. Харків,
пр. Московський, 60; поштова
адреса: 69063, м. Запоріжжя, вул. Чекістів,
23)

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
"Запоріжсантехмонтаж" (69008, м.
Запоріжжя, Південне шосе, буд. 78)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автоком" (69008, м.
Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 37-Б)

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Громут В.І. (дов. №
33-21/41223 від 20.12.2013 р.);

Від відповідача - не з'явився;

Від третьої особи -не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про: 1. звернення
стягнення на заставлене на підставі
договорів іпотеки, укладених між АТ
«УкрСиббанк» та ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж», майно -
виробничі будівлі та споруди, згідно
договору іпотеки № 0-0/З-1/1
від 01.10.2009 р., що знаходяться за адресою:
Кіровоградська область, м. Олександрія,
пр. Будівельників, 12 (предмет іпотеки
розташований на земельній ділянці
заг.пл. 21911,4 кв.м); нежитлову будівлю,
згідно договору іпотеки №
0-0/З-1 від 30.09.2009 р., що
знаходиться за адресою: м. Мелітополь,
вул. 8 Березня, б. 6, та є власністю
іпотекодавця на підставі наказу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області № 955 - для
задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що
виникли на підставі кредитного
договору № 0 (реєстраційний №
0); 2. встановлення способу
реалізації нерухомого майна, що
належить ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», а
саме: шляхом проведення прилюдних
торгів предмета іпотеки, у межах
процедури виконавчого провадження, з
дотриманням вимог Закону України «Про
іпотеку» та встановлення початкової
ціни, визначеної на підставі оцінки
майна, здійсненої суб'єктом оціночної
діяльності, проведеної відповідно до
законодавства.

Ухвалою господарського суду від
03.07.2013 р. позовна заява прийнята до
розгляду, порушено провадження у
справі № 908/2261/13, справі присвоєно номер
провадження 20/43/13, судове засідання
призначено на 18.07.2013 р., на підставі ст. 27
ГПК України до участі у справі залучено
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автоком» в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача. Ухвалами суду на
підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладався на 13.08.2013 р., потім -
на 19.08.2013 р. Ухвалою суду від 19.08.2013 р.
провадження у справі № 908/2261/13 на
підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України зупинено
до вирішення по суті господарським
судом Запорізької області спору у
справі № 908/2775/13 та набрання рішенням по
цій справі законної сили. Ухвалою суду
від 18.02.2014 р. провадження у справі
поновлено з 03.03.2014 р., розгляд справи
призначено на 03.03.2014 р. Ухвалою суду від
03.03.2014 р. на підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладено на 13.03.2014 р.
Ухвалою суду від 13.03.2014 р. провадження у
справі № 908/2261/13 на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК
України зупинено до вирішення
господарським судом Запорізької
області справи № 908/559/14. Ухвалою суду
від 10.06.2014 р. провадження у справі
поновлено з 25.06.2014 р., розгляд справи
призначено на 25.06.2014 р. Ухвалою суду від
25.06.2014 р. на підставі ст. 69 ГПК України
продовжено строк вирішення спору на 15
днів - до 10.07.2014 р., на підставі ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
10.07.2014 р.

10.07.2014 р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Від позивача 08.08.2013 р. (а.с. 122 т. 1), 15.08.2013
р. (а.с. 1 т. 2) надійшли уточнені заяви,
згідно з якими позивач уточнює
прохальну частину позову, не змінюючи
при цьому ні предмет, ні підстави
позову. Зазначені заяви були прийняті
судом до розгляду на підставі ст. 22 ГПК
України.

04.07.2014 р. від позивача через канцелярію
суду надійшла уточнена позовна заява
від 01.07.2014 р. вих. № 356/26-52 (а.с. 129 т. 2),
згідно з якою позивач, не змінюючи при
цьому ні предмет, ні підстави позову,
уточнює прохальну частину позовної
заяви. Копія даної заяви була
направлена 02.07.2014 р. відповідачу та
третій особі у справі, що
підтверджується фіскальними чеками та
описами вкладення до цінного листа.

Дана заява прийнята судом до розгляду
на підставі ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні 10.07.2014 р.
представник позивача надав письмове
уточнення до зазначеної вище заяви,
якою виправляє помилки, допущені при
виготовленні заяви від 01.07.2014 р. В
прохальній частині заяви помилково
зазначено, що право власності належить
відкритому акціонерному товариству
«Запоріжсантехмонтаж» замість
публічного акціонерного товариства
«Запоріжсантехмонтаж». Крім того,
допущено помилку при зазначенні площі
гаражу літ. Д в розмірі 16,1 кв.м, тоді як
площа гаражу літ. Д становить 254,0 кв.м.

Заява прийнята судом до розгляду на
підставі ст. 22 ГПК України.

Представник позивача підтримав
вимоги, викладені в позовній заяві, з
урахуванням заяви про уточнення від
01.07.2014 р., яка надійшла до суду 04.07.2014 р.
(а.с. 129 т. 2) та заяви про виправлення
помилок від 10.07.2014 р., просить позов
задовольнити, звернути стягнення на
предмет іпотеки, що належить на праві
приватної власності публічному
акціонерному товариству
«Запоріжсантехмонтаж» (69008, м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 78, р/р
755 в ФЗЦО ПИБ м. Запоріжжя, МФО 313786,
), а саме на: - нежитлову
будівлю (будівля літ. Ц-1 загальною
площею 492,5 кв.м, нежитлова площа 477,2 кв.м;
будівля літ. Ш-1, навіс літ. Я, будівля
літ. М-1, убиральня № 10), що знаходиться
за адресою: Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. 8 Березня, буд. 6 та
розташовані на земельній ділянці
загальною площею 3817,18 кв.м, яка надана у
постійне користування згідно
Державного акта на право постійного
користування землею від 05.12.1997 р. та є
предметом іпотеки по договору іпотеки
№ 0-0/З-1, посвідченого 30
вересня 2009 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за № 2011; - виробничі будівлі та
споруди, а саме: адміністративний
корпус літ. А (площа 855,4 кв.м), цех літ. Б
(площа 16923 кв.м); цех-навіс літ. В, склад
літ. И (площа 456,6 кв.м), склад літ. З (площа
135,6 кв.м); навіс літ. Л, гараж літ. К (площа
226,0 кв.м); гараж літ. Г (площа 351 кв.м);
гараж літ. Д (площа 254,0 кв.м); прохідна
літ. Е (площа 16,1 кв.м); замощення літ. І;
огорожа № 8, що знаходяться за адресою:
Кіровоградська область, м. Олександрія,
пр. Будівельників, 12 та розташовані на
земельній ділянці загальною площею
21911,4 кв.м, яка надана в оренду на
підставі договору оренди земельної
ділянки та є предметом іпотеки
відповідно до договору іпотеки №
0-0/З-1/1, посвідченого 01 жовтня
2009 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за № 2016, шляхом продажу
зазначеного майна на прилюдних торгах
у межах процедури виконавчого
провадження, за ціною, визначеною
незалежним експертом оціночної
діяльності на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна. За
рахунок коштів отриманих від
реалізації заставного майна, у
встановленому законом порядку,
переважно перед іншими кредиторами,
задовольнити в повному обсязі вимоги
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» (61050, м. Харків, проспект
Московський, 60, рахунок № 0113 в АТ
«УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, ) по кредитному договору №
0 від 26.06.2008 р. в сумі 4060369,68 грн., з
яких: 1625449,29 грн. - заборгованість за
кредитом (тіло кредиту); 2192132,87 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 111072,37 грн. - пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 131715,15 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за процентами.

Вимоги обґрунтовані ст.ст. 192, 232 ГК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 589, 590, 610, 630, 1050, 1054
ЦК України, ст.ст. 3, 12, 33, 39 Закону
України "Про іпотеку".

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. 10.07.2014 р. через
канцелярію суду від відповідача
надійшла заява про відкладення
розгляду справи через зайнятість
представника відповідача в іншому
судовому засіданні.

Клопотання судом відхилено на підставі
ст. 69 ГПК України, якою визначено
двомісячний строк розгляд спору у
господарському суді. Ухвалою суду від
25.06.2014 р. судом продовжувався строк
розгляд спору на 15 днів, останнім днем
розгляду спору є 10.07.2014 р., відповідно,
клопотання відповідача задоволенню не
підлягає.

Представник відповідача, який був
присутній в інших судових засіданнях,
проти позову заперечував, зазначавши в
письмовому запереченні від 19.08.2013 р.
(а.с. 15 т. 2) наступне. Договори іпотеки №
0-0/З-1 від 30.09.2009 р. та №
0-0/З-1/1 від 01.10.2009 р., що
укладені між ВАТ (ПАТ)
«Запоріжсантехмонтаж» та ПАТ
«УкрСиббанк», підписані директором ПАТ
«Запоріжсантехмонтаж» з перевищенням
повноважень, які обмежені п. 9.3.7 статуту
товариства. За відсутності
затвердження даних договорів
спостережною радою, останні не можуть
вважатися законними, а тому є
недійсними. Одна сторона недійсного
правочину має право відхилити вимоги
другої сторони щодо вчинення певних
дій. Вважає, що розмір штрафних санкцій
повинен бути зменшений, оскільки
відповідно до розрахунку позивача
процентна ставка за користування
кредитними коштами становить 41% (майже
половина кредиту). Дана ставка діяла з
01.05.2010 р. по 29.05.2013 р. Позивач має більш
позитивний баланс (20 млн. грн. прибутку
у 2012 році) ніж відповідач, чи
позичальник, який на даний час є
банкрутом. Позивач здійснив
неправильний розрахунок процентів,
зазначаючи процентну ставку за
користування кредитом у гривні, тоді як
необхідно застосувати у доларах США. У
розрахунку суми пені, зробленого
відповідачем, розмір пені становить
суму 13005,30 грн. за період з 26.02.2010 р. по
30.08.2010 р. Задоволення вимоги позивача
про стягнення судового збору повинно
бути здійснено за рахунок реалізації
заставленого майна. Зазначає, що за
рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області стягнуто за тим же кредитним
договором 2020342,09 грн. Враховуючи
заявлену до стягнення суму за даним
позовом - 4060369,68 грн., всього загальна
сума складе 6080711,77 грн. Сума позову, що
розглядається, повинна бути рівною
різниці між цими позовними вимогами, а
саме - 2040027,59 грн.: 4060369,68 - 2020342,09 грн.

Представник третьої особи в судові
засідання не з'являвся, надав письмове
заперечення від 19.08.2013 р., в якому
викладено клопотання про розгляд
справи без участі представника ТОВ
«Автоком». Зазначено, що третя особа
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню у зв'язку з тим, що стосовно
боржника по кредитному договору
розпочата процедура припинення
юридичної особи. Відповідно до закону
кредитори мають право задовольнити
свої вимоги шляхом подання заяви,
передбаченої такою процедурою. 13.03.2014 р.
до суду від третьої особи надійшло
письмове пояснення (а.с. 91 т. 2), в якому
зазначено, що з позовними вимогами до
ТОВ «Автоком» позивач по цей час не
звертався, обмежившись поданням заяви
з грошовими вимогами до боржника на
адресу голови ліквідаційної комісії.
Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.12.2013 р.
визнані вимоги кредитора ПАТ
«УкрСиббанк» в розмірі 4318815,35 грн.
Зазначає, що на підставі ст. 45 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» грошові
вимоги ПАТ «УкрСиббанк» можуть бути
задоволені відповідно до приписів
зазначеної вище статті.

Ухвалою суду від 14.08.2013 р. ПАТ
«Запоріжсантехмонтаж» повернуто
зустрічну позовну заяву про визнання
недійсними договорів іпотеки №
0-0/З-1 від 30.09.2009 р. та №
0-0/З-1/1 від 01.10.2009 р., що
укладені між ВАТ (ПАТ)
«Запоріжсантехмонтаж» та ПАТ
«УкрСиббанк». Ухвала мотивована тим, що
зустрічний позов подано після того, як
було розпочато по суті розгляд справи
№ 908/2261/13, не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі, оформлення зустрічної
позовної заяви не відповідає приписам
ст.ст. 54, 60 ГПК України.

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі ст. 75 ГПК України у
відсутність відповідача та третьої
особи за наявними в ній матеріалами,
оригінали яких досліджені в судовому
засіданні.

Розглянувши матеріали справи, та
вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, які
надавалися в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2008 р. між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(Банк, позивач у справі),
правонаступником якого відповідно до
п. 1.1 статуту АТ «УкрСиббанк» є Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк», та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автоком"
(Позичальник, третя особа у справі) був
укладений кредитний договір про
надання мультивалютної кредитної
лінії № 0.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.1, 1.2.2, 1.4, 3.1, 4.1
договору встановлено, що Банк
зобов'язується надавати Позичальнику,
а Позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використовувати і
повернути Банку кредит у валютах,
вказаних в цьому договорі, у формі
кредитної лінії з лімітом кредитної
лінії, встановленим в базовій валюті,
що дорівнює 396039,60 доларів США у порядку
і на умовах, зазначених у даному
договорі. Вказана сума ліміту дорівнює
еквіваленту 1922376,22 грн. по курсу НБУ на
день укладення цього договору.
Кредитування Позичальника
здійснюється шляхом надання окремих
частин кредитних коштів (траншів) в
будь-якій валюті, що передбачена цим
договором, в межах ліміту кредитної
лінії. Надання кредиту здійснюється у
термін, зазначений в заяві
Позичальника, починаючи з 06.06.2008 р.
Позичальник зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі в термін, не
пізніше 05.06.2009 р. Кредит вважається
повернутим в момент зарахування
грошової суми в повному обсязі на
відповідний рахунок Банку. Цільове
призначення (мета) кредиту: поповнення
оборотних коштів.

Згідно з п. 1.3 договору кредит надається
окремими траншами шляхом
перерахування Банком коштів з
позичкового рахунку на поточний
рахунок Позичальника № 5900 у Банку
для подальшого використання за
цільовим призначенням.

У подальшому до кредитного договору
було укладено додаткову угоду від
30.09.2009 р., згідно з якою внесено зміни та
доповнення до договору. Так, сторони
визначили, що для ідентифікації
договору можуть застосовуватись як
номер договору 0, так і
реєстраційний номер в системі обліку
Банку - 0. З 30.09.2009 р. сторонами
змінено форму кредитування за
договором мультивалютної кредитної
лінії на мультивалютний кредит без
права отримання позичальником нових
траншів, і встановлено суму кредиту у
розмірі 239814,17 доларів США, яку Банк
надав Позичальнику, а Позичальник
прийняв, належним чином використав і
зобов'язався повернути Банку у строки,
передбачені договором. Вказана сума
грошових коштів дорівнює еквіваленту
1920911,50 грн. за курсом НБУ на день
укладення цієї додаткової угоди.
Зазначено, що на дату підписання цієї
додаткової угоди сума заборгованості
за кредитом складає 1792000,00 грн. і
Позичальник підтверджує свої
зобов'язання по поверненню суми
кредиту в розмірі 1792000,00 грн., а також по
сплаті плати за кредит та інших
платежів за договором (зокрема,
комісій, штрафних санкцій).

Сторонами підписаний додаток № 1 до
даної додаткової угоди «Графік
погашення кредиту», відповідно до
якого Позичальник зобов'язався
повернути Банку суму кредиту згідно з
узгодженим графіком, останній платіж -
10.05.2010 р. в сумі 414333,34 грн.

В подальшому сторонами було викладено
додаток № 1 в іншій редакції.
Відповідно до графіку погашення
кредиту (в редакції додаткової угоди
від 09.04.2010 р.) останній платіж - 25.05.2010 р. в
сумі 541816,43 грн.

В пункті 1.3.1 договору встановлено, що за
використання кредитних коштів
встановлюється процентна ставка в
розмірі: 14,5% річних за кредитами в
доларах США, 13,5% річних за кредитами в
Євро, 23,0% річних за кредитами в
українській гривні. За користування
кредитними коштами, відповідно до п. 1.3.2
договору, понад встановлений термін
процентна ставка встановлюється в
розмірі: 29,0% річних за кредитами в
доларах США, 27,0% річних за кредитами в
Євро, 46,0% річних за кредитами в
українській гривні.

Нарахування процентів здійснюється
щомісяця, в останній робочий день
поточного місяця, методом «факт/360»
відповідно до вимог чинного
законодавства України,
нормативно-правових актів НБУ. Період
нарахування процентів починається з
дня фактичного надання кредитних
коштів, а в наступному - з першого
календарного дня поточного місяця, і
закінчується останнім календарним
днем поточного місяця (п. 1.3.4).

Надання позивачем кредитних коштів
позичальнику (боржнику), їх часткове
повернення підтверджується відомістю
про рух коштів по рахунку № 5900
(а.с. 158 т. 1) та випискою по кредитному
договору ТОВ «Автоком» за період з
30.09.2009 р. по 18.07.2013 р. (а.с. 168 т. 1).

ТОВ "Автоком" порушило умови кредитного
договору, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість по сплаті
кредиту, відсотків за користування
кредитом. Крім того, за неналежне
виконання зобов'язань, порушення
строків оплати нараховано пеню.

30.09.2009 р. між позивачем
(іпотекодержатель) та Відкритим
акціонерним товариством
"Запоріжсантехмонтаж" (іпотекодавець,
відповідач у справі) укладено договір
іпотеки № 0-0/З-1 (нерухомого
майна), посвідчений 30.09.2009 р. приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_2, за
реєстровим № 2012.

01.10.2009 р. між тими ж сторонами було
укладено договір іпотеки №
0-0/З-1/1 (нерухомого майна),
посвідчений 01.10.2009р. приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_2, за
реєстровим № 2016.

Згідно з умовами цих договорів,
відповідач є майновим поручителем за
зобов'язаннями по кредитному договору
про надання мультивалютної кредитної
лінії № 0 від 06.06.2008 р., укладеному
між іпотекодержателем та ТОВ "Автоком".

Згідно з умовами договору іпотеки №
0-0/З-1 від 30.09.2009 р.
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю нерухоме майно:
нежитлову будівлю (будівля літ. Ц-1,
загальною площею 492,5 кв.м, нежитлова
площа 477,2 кв.м; будівля літ. Ш-1, навіс
літ. Я, будівля літ. М-1, вбиральня № 10),
що знаходиться за адресою: Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. 8 Березня,
буд.6 та розташована на земельній
ділянці загальною площею 3817,18 кв.м, яка
надана у постійне користування згідно
Державного акту на право постійного
користування землею від 05.12.1997 р.,
зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 276. Зазначена
нежитлова будівля є власністю
іпотекодавця на підставі наказу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області № 955 від 09.08.1995 р. та
переліку нерухомого майна, що
передається у власність ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» від 21.09.1999 р. (п.
1.1). Ринкова вартість предмету іпотеки
становить 758805,00 грн. (п. 1.2).

Згідно з умовами договору іпотеки №
0-0/З-1/1 від 01.10.2009 р.
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю нерухоме майно:
виробничі будівлі та споруди, а саме:
адміністративний корпус літ. А (площа
855,4 кв.м), цех літ. Б (площа 16923 кв.м),
цех-навіс літ. В, склад літ. И (площа 456,6
кв.м), склад літ. З (площа 135,6 кв.м), навіс
літ. Л., гараж літ. К (площа 226,0 кв.м.),
гараж літ. Г (площа 351 кв.м.), гараж літ. Д
(площа 254,0 кв.м), прохідна літ. Е (площа 16,1
кв.м), замощення літ. І, огорожа № 8, що
знаходяться за адресою: Кіровоградська
область, м. Олександрія, пр.
Будівельників, 12 та розташовані на
земельній ділянці загальною площею
21911,4 кв.м, яка надана в оренду на
підставі договору оренди земельної
ділянки. Зазначене нерухоме майно є
власністю іпотекодавця на підставі
свідоцтва про право власності, видане
виконкомом Олександрійської міської
ради 04.02.2002 р. (п. 1.1). Ринкова вартість
предмету іпотеки становить 2341160,00 грн.
(п. 1.2).

Згідно з матеріалами справи
позивач направляв відповідачу
повідомлення-вимоги від 18.07.2010 р., 19.06.2013
р. стосовно наявності заборгованості
за кредитним договором № 0,
укладеним з ТОВ «Автоком»; вимагав
погашення існуючої заборгованості,
повідомляв про можливість ініціювання
звернення стягнення на майно, передане
в іпотеку.

У липні 2013 р. Банк звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
заставлене майно, за яким було порушено
провадження у справі № 908/2261/13.

Провадження у справі № 908/2261/13
зупинялося ухвалами суду від 19.08.2013 р.,
13.03.2014 р. до розгляду господарським
судом справ № 908/2775/13, № 908/559/14.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013 р. у
справі № 908/2775/13 відмовлено у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства
"Запоріжсантехмонтаж" до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк",
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автоком", про
визнання недійсними договорів іпотеки
№ 0-0/З-1 від 30.09.2009 р. та №
0-0/З-1/1 від 01.10.2009 р., що
укладені між ПАТ
"Запроріжсантехмонтаж" та ПАТ
"УкрСиббанк".

Постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
27.01.2014 р. зазначене рішення суду у
справі № 908/2775/13 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 25.04.2014 р. №
908/559/14 позов Публічного акціонерного
товариства "Запоріжсантехмонтаж" до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСибБанк", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Автоком",
про визнання недійсними договорів
іпотеки № 0-0/3-1 від 30.09.2009 р.,
№ 0-0/3-1/1 від 01.10.2009 р.
залишений без розгляду на підставі п. 5
ст. 81 ГПК України. Згідно з даними
інформаційної системи «Діловодство
спеціалізованого суду» зазначена
ухвала суду не оскаржувалася, набрала
законної сили.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає вимоги позивача,
за якими порушено провадження у справі
№ 908/2261/13, такими, що підлягають
частковому задоволенню на наступних
підставах.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.
193 ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 575 ЦК України визначено, що
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи. Правила про іпотеку
землі та інші окремі види застав
встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в
разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Обтяження нерухомого майна, відповідно
до ст. 4 Закону підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

Іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду.
Іпотекою може бути забезпечене
виконання дійсного зобов'язання або
задоволення вимоги, яка може
виникнути в майбутньому на підставі
договору, що набрав чинності. Іпотека
має похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору. У разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами (ст. 3 даного
Закону).

Згідно зі ст. 7 Закону за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель
має право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги,
включаючи сплату процентів,
неустойки, основної суми боргу та
будь-якого збільшення цієї суми, яке
було прямо передбачене умовами
договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до п. 4.1 договорів іпотеки
№№ 0-0/З-1, 0-0/З-1/1,
укладених між сторонами у справі,
іпотекодержатель (позивач) має право
звернення стягнення на предмет
іпотеки, зокрема, у разі порушення
іпотекодавцем будь-якого зобов'язання
за цим договором або будь-якого
зобов'язання, що забезпечено іпотекою
за цими договорами. Звернення
стягнення здійснюється на підставі
рішення суду (п. 4.2.1). Право визначення
підстави та способу звернення
стягнення належить іпотекодержателю
(п. 4.3).

Статтею 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
обтяженням є заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

На договорах іпотеки №№
0-0/З-1, 0-0/З-1/1
міститься напис «заборона», зроблений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
про накладення заборони відчуження
зазначених в договорах нежитлової
будівлі, виробничих будівель та споруд,
які належать відповідачу. Зазначені
заборони зареєстровані в реєстрі за
№№ 2012, 2017.

Позивачем представлено витяги №№
25848526, 25847884 (а.с. 146-147 т. 1) про реєстрацію в
Державному реєстрі іпотек виробничих
будівель та споруд, нежитлової будівлі,
підставами обтяження визнано договори
іпотеки № 0-0/З-1/1, №
0-0/З-1.

Відповідно до п. 1.3.4 кредитного
договору про надання мультивалютної
кредитної лінії № 0 від 06.06.2008 р.
нарахування процентів за цим договором
здійснюється щомісяця, в останній
робочий день поточного місяця, методом
«факт/360» відповідно до вимог чинного
законодавства України,
нормативно-правових актів НБУ.
Проценти нараховуються на суму
кредитних коштів, що фактично надані
банком позичальнику і які ще не
повернуті останнім у власність банку
відповідно до умов договору.

Позичальник зобов'язався сплачувати
проценти за договором у строк з 01 по 10
число (включно) кожного місяця,
наступного за тим, за який були
нараховані Банком такі проценти (п. 1.3.5).

Відповідно до п. 7.1 договору за
порушення позичальником термінів
погашення будь-яких своїх грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором, зокрема, термінів
повернення кредиту (всієї суми або його
частини) та/або термінів сплати
процентів та/або комісій, банк має
право вимагати від позичальника
додатково сплатити банку пеню, а саме:
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу, якщо сума
такої заборгованості виражена в
гривні.

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею)
згідно з ст. 549 ЦК України є грошова сума
або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Статтею 230 ГК України встановлено, що
штрафними санкціями є господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з вимогами Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Позивачем заявлено вимогу про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, що належить на праві приватної
власності відповідачу, шляхом продажу
на прилюдних торгах. За рахунок коштів,
отриманих від реалізації такого майна,
задовольнити вимогу по кредитному
договору № 0 від 26.06.2008 р. в сумі
4060369,68 грн., з яких: 1625449,29 грн. -
заборгованість за кредитом (тіло
кредиту), 2192132,87 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
111072,37 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом
за період з 17.12.2012 р. по 29.05.2013 р., 131715,15
грн. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за процентами за період
з 17.12.2012 р. по 29.05.2013 р.

Судом встановлено наявність
заборгованості позичальника (ТОВ
«Автоком», третя особа у справі) за
кредитним договором № 0 від 26.06.2008
р. в сумі 1625449,29 грн. - заборгованість за
кредитом (тіло кредиту), 2192132,87 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом.

Разом з тим, розглянувши розрахунки
пені, надані позивачем, судом
встановлено невірний розрахунок пені
за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом та пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами. Так, пеня нарахована
позивачем, що підтверджено
представником позивача у судовому
засіданні, виходячи з кількості днів у
році - 360, як-то передбачено п. 1.3.4
кредитного договору. Разом з тим, дане
нарахування є невірним, оскільки п. 1.3.4
встановлено порядок нарахування
виключно процентів за договором, а не
пені. Відповідно пеня повинна
нараховуватися, виходячи з кількості 366
днів у 2012 році та 365 днів у 2013 році.

Здійснивши перерахунок пені, судом
встановлено, що пеня за заявлений
позивачем період становить: 109523,45 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом, 129880,65 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за процентами.

Стосовно заперечень відповідача, що
пеня повинна нараховуватися за період
з 26.02.2010 р. по 30.08.2010 р., суд зазначає, що
умовами кредитного договору (п. 7.1)
період нарахування пені не обмежено,
фактично закріплено, що пеня
нараховується за кожен день
прострочення, включаючи день погашення
заборгованості. Пеня нарахована
позивачем за 6 місяців до дня звернення
до суду з позовом, в межах річного
терміну спеціальної позовної давності,
встановленої ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя. Якщо предметом
іпотеки є два або більше об'єкти
нерухомого майна, стягнення
звертається в обсязі, необхідному для
повного задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно зі ст. 39 даного Закону у разі
задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки у рішенні суду зазначаються,
зокрема, загальний розмір вимог та всі
його складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; опис нерухомого майна, за
рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження", з дотриманням вимог цього
Закону (ст. 41 Закону).

На підставі викладеного, позов в
цілому задовольняється частково.

Заперечення відповідача (а.с. 15 т. 2)
судом відхиляються, оскільки, по-перше,
відповідачем не доведено суду
недійсність договорів іпотеки.
Рішенням господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013 р. у
справі № 908/2775/13 у задоволенні позову
ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» про
визнання недійсним договорів іпотеки
відмовлено. По-друге, валютою кредиту,
відповідно до умов кредитного
договору, можуть бути долар США та/або
гривня України та/або євро. Позивач
надав кредит в гривні, заборгованість
за кредитом виражена також в гривні.
Відповідно, позивач розраховує
проценти за кредитом в гривні,
додатковою угодою від 30.09.2009 р. сторони
визначили рахунок в українській
гривні, на який позичальник
зобов'язався сплачувати, зокрема,
проценти. Крім того, згідно зі статтею
533 Цивільного кодексу України грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. По-третє, рішенням
Апеляційного суду Запорізької області
від 05.03.2013 р. у справі № 22-ц/778/1149/13 заочне
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24.07.2012 р. в частині позовних
вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ
«Техноцентр «Навігатор», ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» про стягнення
боргу за договором № 0 від 06.06.2008 р.
скасовано, провадження у справі в цій
частині закрито. Кредитор законодавчо
не обмежений в праві на судовий захист
щодо стягнення боргу за кредитним
договором, в тому числі на звернення до
суду із позовом до майнового
поручителя (іпотекодавця). При цьому,
наявність судових рішень щодо
стягнення боргу за кредитним договором
з інших осіб не позбавляє права на
звернення з відповідним позовом до
іпотекодавця, при умові невиконаного
основного зобов'язання. Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 24.07.2012 р.
стосовно поручителів не виконано.
Відповідач в письмовому запереченні
заявив про необхідність зменшення
судом штрафних санкцій, оскільки
позивач має більш позитивний баланс
ніж відповідач. Суд розглядаючи
клопотання відповідача, враховуючи
положення ст. 83 ГПК України, зазначає
про відсутність у нього підстав для
такого зменшення, оскільки в даному
випадку розмір нарахованих штрафних
санкцій (пені), не є надмірно великим
порівняно з сумою невиконаного
основного зобов'язання за кредитним
договором, враховує значний строк
прострочення виконання.

ТОВ «Автоком» (третя особа у справі)
надано суду письмове пояснення (а.с. 91 т.
2) в якому зазначено, зокрема, що з
позовними вимогами до ТОВ «Автоком»
позивач не звертався, обмежившись
поданням заяви з грошовими вимогами до
боржника на адресу голови
ліквідаційної комісії. Ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 16.12.2013 р. визнані вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» в розмірі 4138815,35 грн.
Зазначає, що відповідно до ст. 45 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» грошові
вимоги позивача можуть бути задоволені
відповідно до приписів зазначеної вище
статті.

Суд бере до уваги, що порушення справи
про банкрутство боржника не позбавляє
кредитора права вимоги до
іпотекодавця, а останнього не звільняє
від виконання взятих на себе
зобов'язань перед кредитором.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет
іпотеки, що належить на праві приватної
власності Публічному акціонерному
товариства «Запоріжсантехмонтаж» (69008,
м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 78,
р/р 755 в ФЗЦО ПИБ м. Запоріжжя, МФО
313786, ), а саме на:

- нежитлову будівлю (будівля літ. Ц-1
загальною площею 492,5 кв.м, нежитлова
площа 477,2 кв.м; будівля літ. Ш-1, навіс
літ. Я, будівля літ. М-1, убиральня № 10),
що знаходиться за адресою: Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. 8 Березня,
буд. 6 та розташовані на земельній
ділянці загальною площею 3817,18 кв.м, яка
надана у постійне користування згідно
Державного акта на право постійного
користування землею від 05.12.1997 р. та є
предметом іпотеки по договору іпотеки
№ 0-0/З-1, посвідченого 30
вересня 2009 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за № 2011;

- виробничі будівлі та споруди, а саме:
адміністративний корпус літ. А (площа
855,4 кв.м), цех літ. Б (площа 16923 кв.м);
цех-навіс літ. В, склад літ. И (площа 456,6
кв.м), склад літ. З (площа 135,6 кв.м); навіс
літ. Л, гараж літ. К (площа 226,0 кв.м); гараж
літ. Г (площа 351 кв.м); гараж літ. Д (площа
254,0 кв.м); прохідна літ. Е (площа 16,1 кв.м);
замощення літ. І; огорожа № 8, що
знаходяться за адресою: Кіровоградська
область, м. Олександрія, пр.
Будівельників, 12 та розташовані на
земельній ділянці загальною площею
21911,4 кв.м, яка надана в оренду на
підставі договору оренди земельної
ділянки та є предметом іпотеки
відповідно до договору іпотеки №
0-0/З-1/1, посвідченого 01 жовтня
2009 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за № 2016,

шляхом продажу зазначеного майна на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, за ціною,
визначеною незалежним експертом
оціночної діяльності на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. За рахунок коштів отриманих від
реалізації заставного майна, у
встановленому законом порядку,
переважно перед іншими кредиторами,
задовольнити в повному обсязі вимоги
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» (61050, м. Харків, проспект
Московський, 60, рахунок № 0113 в АТ
«УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, ) по кредитному договору №
0 від 26.06.2008 р. в сумі 4056986 (чотири
мільйона п'ятдесят шість тисяч
дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 26 коп.,
з яких: 1625449 (один мільйон шістсот
двадцять п'ять тисяч чотириста сорок
дев'ять) грн. 29 коп. - заборгованість за
кредитом (тіло кредиту); 2192132 (два
мільйони сто дев'яносто дві тисячі сто
тридцять дві) грн. 87 коп. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 109523 (сто дев'ять
тисяч п'ятсот двадцять три) грн. 45 коп. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 129880 (сто
двадцять дев'ять тисяч вісімсот
вісімдесят) грн. 65 коп. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами. Видати наказ.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжсантехмонтаж» (69008, м.
Запоріжжя, Південне шосе, буд. 78;
поштова адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул.
Рекордна, буд. 36, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» (61050, м. Харків,
проспект Московський, 60, рахунок №
0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків,
МФО 351005, ) судовий збір в
розмірі 68762 (шістдесят вісім тисяч
сімсот шістдесят дві) грн. 65 коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 15.07. 2014 р.

Суддя
Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дати його
повного складення (дня підписання).