ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.14р. Справа № 904/3182/14

За позовом Заступника прокурора
Дніпропетровської області, м.
Дніпропетровськ в інтересах держави в
особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Дніпропетровськ

про стягнення 113 504,19 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від прокурора: Пахучин М.Б., посвідчення
№014722;

Від позивача: Кайнога Я.О., довіреність
№01 від 13.01.2014 року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора Дніпропетровської
області, м. Дніпропетровська звернувся
в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області з позовом в
якому просить стягнути з Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1
заборгованість з орендної плати в
розмірі 37 834, 73 грн., неустойку в розмірі
75 669, 46 грн., та з метою забезпечення
позову накласти арешт на 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1
на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право власності
б/н від 21.10.2008 року, виданого
Управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем
умов договору оренди № 12/02-4320-ОД від
04.03.2011 року щодо своєчасної сплати
орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 14.05.2014
року порушено провадження у справі,
розгляд справи призначено на 28.05.2014
року.

У судове засідання 28.05.2014 року
представник Відповідача не з'явився,
надіслав до суду клопотання від 27.05.2014
року про відкладення розгляду справи у
зв'язку з відрядженням представника
відповідача до м. Києва.

Ухвалою господарського суду від 28.05.2014
року розгляд справи відкладено на
16.06.2014 року за клопотанням Відповідача.

11.06.2014 року Прокуратурою
Дніпропетровської області до
канцелярії суду подано письмові
пояснення (а.с. 43-44) в яких останній
зазначає, що датою фактичного
припинення договірних відносин та
звільнення Відповідачем орендованого
приміщення є 07.10.2013 року.

Відповідач у судове засідання 16.06.2014
року не з'явився, свого представника не
направив, вдруге надіслав до суду
клопотання від 16.06.2014 року про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відрядженням представника відповідача
до м. Києва.

Ухвалою господарського суду від 16.06.2014
року розгляд справи відкладено на
07.07.2014 року у зв'язку з неявкою
представника відповідача та
необхідністю витребування додаткових
документів.

Відповідач у призначені судові
засідання 28.05.2014 року, 16.06.2014 року та
07.07.2014 року не з'являвся, належним чином
був повідомлений про день та час
розгляду справи що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
(а.с. 50).

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
відповідача, за наявними в ній
матеріалами.

Відзиву на позовну заяву Відповідачем
до суду не надано, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 07.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та прокурора, оцінивши надані
до матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2011 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
(далі - Позивач/Орендодавець) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(далі - Відповідач/Орендар) укладено
договір оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності
№12/02-4320-ОД (далі - Договір) відповідно до
умов якого, Орендодавець передає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування державне окреме нерухоме
майно вбудовані не житлові приміщення,
площею 105,5 кв.м., розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 на 1-му поверсі та
цоколі (будинку, приміщення, будівлі),
що перебуває на балансі КВП
"Дніпропетровський комбайновий завод".

Майно передається в оренду з метою
розміщення торгівлі непродовольчими
товарами - 49,3 кв.м., під розміщення
складу - 4,5 кв.м., під об'єкт для
побутового обслуговування населення -
51,7 кв.м. Використання орендованого
державного майна не за призначенням
забороняється (п.1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, Орендар
вступає у строкове платне користування
державним майном у термін, указаний у
Договорі, але не раніше дати підписання
сторонами цього Договору (у разі оренди
нерухомого майна на строк не менше ніж
три роки - не раніше дати державної
реєстрації Договору) та акта приймання
- передачі майна.

Згідно акту приймання - передачі від
04.03.2011 року нежитлове приміщення
площею 105,5 кв.м., розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 було передане
відповідачу (а.с. 17).

Відповідно до пункту 3.6 Договору з
урахуванням додаткової угоди від 12.01.2012
року (а.с. 20), орендна плата
перераховується таким чином:

- 70 % - до державного бюджету по місцю
реєстрації орендаря у податковій
інспекції на рахунки, відкриті
відділеннями державного казначейства -
у розмірі 5 224, 49 грн.;

- 30% - балансоутримувачу - у розмірі 2 239, 06
грн.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що
Орендар зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати орендну
плату у співвідношенні визначеному у п.
3.6 даного Договору.

Згідно пункту 10.1. договору - договір
укладено строком на 2 роки та 364 дні, і
діє з 04.03.2011 року по 02.03.2014 року, отже на
день розгляду справи договір є
припиненим.

У разі припинення (розірвання) Договору
оренди Орендар сплачує орендну плату
до дня повернення майна за актом
приймання - передавання включно.
Закінчення строку дії договору оренди
не звільняє Орендаря від обов'язку
сплатити заборгованість за орендною
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, враховуючи санкції, до
державного бюджету та
Балансоутримувачу (п. 3.11 Договору).

Згідно п. 9.1 Договору, за невиконання
або неналежне виконання зобов'язань за
цим Договором сторони несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством.

Як свідчить з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.11.2012
року по справі № 17/5005/9091/2012 (а.с. 41-42), яке
залишено без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 28.02.2013 року (а.с.
23-25) договір оренди №12/02-4320-ОД від 04.03.2011
року розірвано з моменту набрання
рішенням законної сили та виселено ФОП
ОСОБА_1 з орендованого приміщення.
Рішення набрало законної сили 28.02.2013
року, що підтверджується довідкою
№904/1468/14/25915/14 від 30.05.2014 року
(а.с. 40).

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог з
огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 статті 286
Господарського кодексу України
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

Частина 3 ст. 18 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна" передбачає, що орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Згідно статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та у
встановлений строк у відповідності з
вказівками закону, договору
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Прокурором на підставі несвоєчасного
повернення орендованого майна та п. 3.11
Договору за період з 01.03.2013 року по
07.10.2013 року нарахована орендна плата в
загальному розмірі 37 834 грн. 73 коп.
(розрахунок - а.с. 28).

Доказів щодо оплати заборгованості по
орендній платі згідно умов Договору на
момент розгляду спору Відповідач не
надав, доводів викладених у позові не
спростував.

Враховуючи наведене та приймаючи до
уваги те, що Позивачем доведено суду
факт розірвання спірного договору в
судовому порядку та несвоєчасне
повернення орендованого майна,
господарський суд знаходить достатньо
підстав для задоволення позовних вимог
в частині стягнення заборгованості по
орендній платі у розмірі 37 834 грн. 73 коп.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 785 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ.
Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Відповідно до п. 5.4 постанови пленуму
Вищого господарського суд України № 12
від 29.05.2013 року «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про оренду (найм) майна», застосовуючи
приписи статті 785 ЦК України у розгляді
справ зі спорів про стягнення
неустойки за прострочення виконання
зобов'язань з повернення об'єкта
оренди, господарським судам слід
звертати увагу на те, що неустойка,
стягнення якої передбачено частиною
другою статті 785 ЦК України, є
самостійною майновою відповідальністю
у сфері орендних правовідносин і
визначається як подвійна плата за
користування річчю за час
прострочення. Ця неустойка не може бути
ототожнена з неустойкою (штрафом,
пенею), передбаченою пунктом 1 частини
другої статті 258 ЦК України, оскільки,
на відміну від приписів статті 549 ЦК
України, її обчислення не здійснюється
у відсотках від суми невиконання або
неналежного виконання зобов'язання
(штраф), а також у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (пеня). Таким
чином, застосування до відповідних
позовів спеціальної позовної давності,
передбаченої пунктом 1 частини другої
статті 258 ЦК України, є неправильним.
Крім того, слід враховувати, ідо
передбачені статтею 785 ЦК України
наслідки пов'язані з моментом
припинення договору оренди (найму).
Підстави припинення даного виду
договорів визначені в частині другій
статті 291 ГК України, згідно з якою
договір оренди припиняється, зокрема, у
разі закінчення строку, на який його
було укладено. Водночас, у розгляді
справ зі спорів, що виникають з
договорів оренди будівель або інших
капітальних споруд, господарські суди
мають враховувати умови договору та
спеціальні норми статті 795 ЦК України, в
силу яких договір найму припиняється з
моменту оформлення відповідних
документів (актів), що підтверджують
повернення наймачем предмета договору
найму.

Враховуючи вищевказане, днем
фактичного повернення майна є 07.10.2013
року, відповідно до постанови
державного виконавця Бабушкінського
відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про
закінчення виконавчого провадження
від 07.10.2013 року (а.с. 27).

Позивачем у зв'язку з несвоєчасним
поверненням майна за вищевказаним
договором оренди нарахована неустойка
за період з 01.03.2013 року по 07.10.2013 року у
розмірі 75 669, 46 грн. (розрахунок - а.с. 28),
стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК
України.

При викладених обставинах вимоги
Позивача щодо стягнення неустойки за
період з 16.10.12013 року по 31.03.2014 року на
загальну суму 75 669, 46 грн. слід визнати
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Отже, Позивачем, в силу положень ст. 33
ГПК України, документально доведено ті
обставини, на які він посилався в
позовній заяві як на підставу своїх
позовних вимог, що є підставою для
задоволення позовних вимог.

Крім того, позивач в позовній заяві
просить суд з метою забезпечення
позову накласти арешт на 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1
на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право власності
б/н від 21.10.2008 року, виданого
Управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської ради.

Статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що Господарський суд за
заявою сторони, прокурора або з власної
ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 Кодексу заходів
до забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Посилання позивача на те, що на час
звернення з позовом є підстави вважати,
що Відповідачем можуть бути вжиті
заходи, спрямовані на реалізацію
належних їй об'єктів нерухомості, що
унеможливить виконання судового
рішення є необґрунтованим, оскільки
Позивач не навів суду вмотивованих
обґрунтувань, які вказували б на
необхідність застосування заходів
забезпечення позову, у зв'язку з чим,
суд не знаходить підстав для
задоволення заяви позивача про
забезпечення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви щодо забезпечення
позову шляхом накладання арешту на 1/4
частини квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право власності
б/н від 21.10.2008 року, виданого
Управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської ради -
відмовити.

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
(49000, місто Дніпропетровськ, вулиця
Центральна, будинок 6, ) заборгованість з орендної плати у
розмірі 37 834 грн. 73 коп. та неустойку у
розмірі 75 669 грн. 46 коп.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України в особі управління
Державного казначейства у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська, р/р 3005
у відділенні банку ГУ ДКСУ в
Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) судовий збір у
розмірі 2 270 грн. 08 коп.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти
днів
з дня його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11.07.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин