ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р.
справа №
911/2636/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Комунального підприємства
теплових мереж
«Бориспільтепломережа», Київська обл.,
м. Бориспіль

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
Київська обл., м. Бориспіль

про стягнення 29 258,82 гривень

за участю представників:

від позивача: Свєчкіна Т.С. (довіреність
№01-08/439 від 18.06.2014)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.06.2014 Комунальне підприємство
теплових мереж «Бориспільтепломережа»
(далі-КП
«Бориспільтепломережа»/позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі-ФОП ОСОБА_1/відповідач) про
стягнення 25 657,11 грн. заборгованості за
договором №421/75/1112 від 01.11.2012.

Відповідач не скористався правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, та
відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.07.2014 порушено провадження
у справі №911/2636/14 та призначено справу
до розгляду на 15.07.2014.

До початку розгляду даної справи по
суті, а саме 15.07.2014 через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшла заява про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої останній просив суд стягнути з
відповідача 29 258,82 грн., з яких: 25 657,11 грн.
заборгованості за договором №421/75/1112
від 01.11.2012, 755,37 грн. 3% річних та 2 846,34 грн.
інфляційних втрат. Зазначена заява
судом прийнята.

В судове засідання 15.07.2014 представник
відповідача не прибув, витребувані
документи не надав, про причини їх
ненадання суд не повідомив, хоча про
час та місце розгляду даної справи був
повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2012 між КП «Бориспільтепломережа»
(далі-теплопостачальна організація) та
ФОП ОСОБА_1 (далі-споживач) було
укладено договір на постачання та
споживання теплової енергії №421/75/1112
(далі-договір), відповідно до якого
теплопостачальна організація
зобов'язалась надавати послуги з
теплопостачання споживачу у вигляді
теплової енергії, в об'ємах, зазначених
у додатку №2, а споживач прийняти та
сплатити за спожиту теплову енергію.

Пунктами 4.2.1, 9.1 та 9.2 договору
передбачено, що споживач зобов'язаний
вчасно, згідно п. 3.3, 3.4 даного договору,
проводити розрахунки з
теплопостачальною організацією за
використану теплову енергію.

Договір набирає чинності з 01.11.2012 і діє
до 01.10.2013, а в частині грошових
розрахунків - до повного виконання
сторонами своїх обов'язків згідно умов
даного договору.

При відсутності заперечень та
зауважень, щодо строку дії договору,
договір являється пролонгованим на
наступні періоди.

З огляду на відсутність заперечень та
зауважень, щодо строку дії договору,
строк дії останнього, у відповідності
до п. 9.2 договору, було пролонговано на
наступні 2013-2014 календарні роки.

Відсутність заперечень сторін щодо
продовження строку дії договору
підтверджується також і поясненнями
представника позивача, наданими в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач свої
обов'язки за договором виконав
належним чином.

Так, на виконання умов договору,
протягом, грудня 2012-квітня 2013, жовтня
2013-квітня 2014 позивачем були надані
відповідачу послуги з теплопостачання
у вигляді теплової енергії загальною
вартістю 25 657,11 грн.

З метою оплати відповідачем вартості
наданих за договором послуг, позивачем
було виставлено рахунки-фактури:

- №СФ-0002002 від 29.12.2012 на суму 4 966,31 грн.,

- №СФ-0001921 від 31.01.2013 на суму 3 328,46 грн.,

- №СФ-0002153 від 28.02.2013 на суму 2 460,95 грн.,

- №СФ-0002363 від 29.03.2013 на суму 2 931,31 грн.,

- №СФ-0002562 від 17.04.2013 на суму 783,52 грн.,

- №СФ-0003071 від 31.10.2013 на суму 979,10 грн.,

- №СФ-0003302 від 29.11.2013 на суму 1 466,26 грн.,

- №СФ-0003550 від 31.12.2013 на суму 2 729,72 грн.,

- №СФ-1000207 від 31.01.2014 на суму 2 683,51 грн.,

- №СФ-1000457 від 28.02.2014 на суму 1 844,74 грн.,

- №СФ-1000703 від 31.03.2014 на суму 1 159,39 грн.,

- №СФ-1000940 від 07.04.2014 на суму 323,84 грн.
Копії зазначених рахунків містяться в
матеріалах справи.

Зі змісту вказаних рахунків слідує, що
останні були отримані уповноваженими
представниками відповідача та/або
відповідачем особисто 08.01.2013, 04.02.2013,
05.03.2013, 02.04.2013, 19.04.2013, 06.11.2013, 05.12.2013, 08.01.2014,
06.02.2014, 06.03.2014, 04.04.2014 та 18.04.2014 відповідно.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
першим умов договору.

Втім, відповідач свої обов'язки за
договором в частині оплати вартості
наданих послуг не виконав, внаслідок
чого за ним утворилось 25 657,11 грн.
заборгованості.

З метою досудового врегулювання даного
спору, 13.03.2014 позивачем було надіслано
відповідачу претензію №01-08/200,
відповідно до якої позивач інформував
останнього про наявність
заборгованості за договором та вимагав
її погашення.

Посилаючись на те, що відповідач на
вказану претензію не відповів,
остаточні розрахунки за договором не
провів, позивач просить суд стягнути з
відповідача, зокрема, 25 657,11 грн.
заборгованості по оплаті вартості
теплової енергії, спожитої протягом
грудня 2012-квітня 2013, жовтня 2013-квітня 2014
згідно договору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду
ані відзиву на позовну заяву, ані
будь-яких інших документів та/або
доказів, що впливають на вирішення
даного спору по суті, суд, у
відповідності до ст. 75 ГПК України,
здійснював розгляд даної справи за
наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника позивача суд встановив,
що заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 275, ч. 2 п. 1
ст. 193 Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 530, ст. 629 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що
остаточний розрахунок за використану
теплову енергію проводиться протягом
3-х банківських днів з моменту
отримання платіжних документів.

З огляду наведеного, споживання
відповідачем теплової енергії
протягом грудня 2012-квітня 2013, жовтня
2013-квітня 2014 без будь-яких зауважень
щодо обсягу чи якості наданих
позивачем послуг свідчить про
прийняття останнім таких послуг, а
отримання 08.01.2013, 04.02.2013, 05.03.2013, 02.04.2013,
19.04.2013, 06.11.2013, 05.12.2013, 08.01.2014, 06.02.2014, 06.03.2014,
04.04.2014, 18.04.2014 платіжних документів
(рахунків-фактур), породжує у
відповідача обов'язок по їх оплаті у
повному обсязі до 12.01.2013, 08.02.2013, 09.03.2013,
06.04.2013, 25.04.2013, 12.11.2013, 11.12.2013, 14.01.2014, 12.02.2014,
12.03.2014, 10.04.2014 та 24.04.2014 відповідно.

Пунктами 1 та 7 статті 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також враховуючи
те, що станом на день прийняття рішення
відповідач вартість наданих позивачем
послуг за спірний період не оплатив,
суд дійшов висновку, що вимога позивача
про стягнення з відповідача 25 657,11 грн.
заборгованості по оплаті вартості
теплової енергії, спожитої протягом
грудня 2012-квітня 2013, жовтня 2013-квітня 2014
згідно договору підлягає задоволенню
як така, що доведена позивачем
належними і допустимими доказами та не
спростована у встановленому порядку
відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх договірних
зобов'язань в частині щомісячної
оплати вартості спожитої теплової
енергії, позивач просить суд стягнути з
першого 755,37 грн. 3% річних та 2 846,34 грн.
інфляційних втрат, нарахованих за
періоди:

з 12.01.2013 по 14.07.2014 на 4 966,31 грн.
заборгованості за грудень 2012,

з 08.02.2013 по 14.07.2014 на 3 328,46 грн.
заборгованості за січень 2013,

з 12.03.2013 по 14.07.2014 на 2 460,95 грн.
заборгованості за лютий 2013,

з 06.04.2013 по 14.07.2014 на 2 931,31 грн.
заборгованості за березень 2013,

з 25.04.2013 по 14.07.2014 на 783,52 грн.
заборгованості за квітень 2013,

з 12.11.2013 по 14.07.2014 на 979,10 грн.
заборгованості за жовтень 2013,

з 13.12.2013 по 14.07.2014 на 1 466,29 грн.
заборгованості за листопад 2013,

з 14.01.2014 по 14.07.2014 на 2 729,72 грн.
заборгованості за грудень 2013,

з 12.02.2014 по 14.07.2014 на 2 683,51 грн.
заборгованості за січень 2014,

з 12.03.2014 по 14.07.2014 на 1 844,74 грн.
заборгованості за лютий 2014,

з 10.04.2014 по 14.07.2014 на 1 159,39 грн.
заборгованості за березень 2014,

з 24.04.2014 по 14.07.2014 на 323,84 грн.
заборгованості за квітень 2014.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
унормовано, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки арифметично вірний розмір 3%
річних та інфляційних втрат,
обрахованих судом протягом заявленого
позивачем періоду з урахуванням
наведених законодавчих та договірних
положень становить 757,13 грн. та 2 965,00 грн.
відповідно, а суд, приймаючи рішення, не
може виходити за межі позовних вимог,
тому вимога позивача про стягнення з
відповідача 755,37 грн. 3% річних та 2 846,34
грн. інфляційних втрат підлягає
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 59, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 525, 526, 530, 625, Цивільного
кодексу України, ст. ст. 173, 193, 236
Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства теплових мереж
«Бориспільтепломережа» (08300, Київська
обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях,
41А, ідентифікаційний код 13712452) 25 657
(двадцять п'ять тисяч шістсот п'ятдесят
сім) грн. 11 коп. заборгованості, 755
(сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 37 коп. 3%
річних, 2 846 (дві тисячі вісімсот сорок
шість) грн. 34 коп. інфляційних втрат та 1
827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 18.07.2014

Суддя

В.А. Ярема