ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.Справа № 916/1497/14

Господарський суд Одеської області у
складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві
П.В.

за участю представників сторін :

від позивача: Бітова Н.І за довіреністю
від 20.12.2013 р.;

від відповідача: не з'явився;

від 3-ої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 916/1497/14:

за позовом: Публічного акціонерного
товариства „Укрсоцбанк";

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства „Одеський
завод радіально-свердлильних
верстатів";

за участю 3-ої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Дочірнє
підприємство „Радіалка";

про звернення стягнення на предмет
іпотеки в сумі 1 580 348,45 грн., -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» (далі - Банк) звернулось до
Публічного акціонерного товариства
«Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів (далі
- Відповідач) із позовом про звернення
стягнення на предмет іпотеки в сумі
1580348,45грн. посилаючись на наступне.

26 липня 2007 р. між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(Банк) та Дочірнім підприємством
«Радіалка» (Позичальник) було укладено
Договір про надання невідновлювальної
кредитної лінії № 660/95-302 (далі разом з
усіма додатковими угодами - «Договір
кредиту»), відповідно до якого Банк
зобов'язався надати Боржнику грошові
кошти у національній валюті у межах
максимального ліміту заборгованості в
сумі 1 500 000,00 гривень зі сплатою 18
відсотків річних за користування
кредитом та з кінцевим терміном
погашення заборгованості за кредитом
не пізніше 25.07.2010 р.

Загальними зборами акціонерів
АКБ «Укрсоцбанк» 09.03.2010 року
перейменований на Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» на вимогу
Закону України «Про акціонерні
товариства».

04.02.2008 р. між Банком та
Позичальником було укладено Додаткову
угоду № 1, згідно якої вносились зміни у
Графік погашення кредиту боржником.

20.11.2008 р. між Банком та
Позичальником було укладено Додаткову
угоду № 2, якою вносились зміни до
Додатку № 1 (тарифи та послуги).

05.07.2010 р. між Банком та
Позичальником було укладено Додаткову
угоду № 3, по якій кінцевий термін
погашення заборгованості було
продовжено до 24 липня 2014 року,
процентна ставка змінена з 18 відсотків
річних до 18,78 відсотків річних.

У якості забезпечення виконання
Позичальником зобов'язань за Договором
кредиту 27.07.2007 р. між Банком та
Відповідачем (Іпотекодавець) було
укладено Іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу Пачевою І.І., за реєстровим № 9126
(із змінами від 07.07.2010 р.), відповідно до
якого передано в іпотеку нежилі
приміщення механічного цеху № 16,
загальною площею 1693,7 кв.м., що
знаходяться за адресою: м. Одеса, вул.
Бугаївська, 21/45.

Свої зобов'язання, визначені п. 3.1.
Договору кредиту, Банком виконано
належним чином в повному обсязі: Банком
відкрито Позичальнику позичковий
рахунок та надано суму кредиту на
підставі листів-заявок (№ 1 від 30.07.2007 р.
та № 2 від 31.07.2007 р.) на кредит/транш.

Позичальник не виконує умови
Договорів кредиту - порушуються строки
повернення кредиту та сплати
процентів.

Згідно з п.п 3.3.5., 3.3.6. Договору
кредиту, Позичальник зобов'язаний
погашати Кредитору кредит відповідно
до п.п. 1.1.2., 3.3.14., цього Договору, а також
сплачувати Кредитору проценти та
комісії в строки, встановлені в п. 2.4.,
2.5., 3.3.14. цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору
кредиту у разі прострочення
Позичальником строків повернення
кредиту та/або сплати процентів та/або
комісій, Позичальник сплачує
кредитору пеню в національній валюті в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період прострочення, від
несвоєчасно сплаченої суми за кожний
день прострочення, починаючи з
наступного дня за днем прострочення.

Неналежне виконання взятих на
себе зобов'язань Позичальником за
Договором кредиту призвели до
виникнення заборгованості, яка станом
на 28.03.2014 р. згідно з розрахунками
заборгованості (додаються) складає
1580348,45 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 7, 11, 33, 38, 39 Закону
України «Про іпотеку», ст.ст. 509, 525, 526,
549-552, 612, ч.2 ст.651, 1048-1050 ЦК України,
Позивач просить :

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Одеський
завод радіально-свердлильних
верстатів» на користь Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість за Договором
невідновлювальної кредитної лінії №
660/95-302 від 26.07.2007р. в сумі 1580348,45 (один
мільйон п'ятсот вісімдесят тисяч
триста сорок вісім гривень 45 коп.) грн.,
шляхом:

- звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: нежилі приміщення
механічного цеху № 16, загальною площею
1693,7 кв.м., що знаходяться за адресою:
м. Одеса, вул. Бугаївська, 21/45 та
належить Іпотекодавцю на праві
приватної власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серії ЯЯЯ № 985448 від
03.10.2006 року, виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради, право
власності на яке зареєстровано згідно
з Витягом № 12141672 про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 12.10.2006
р.,

- шляхом продажу предмету іпотеки
Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» від свого імені будь-якій
особі-покупцеві на підставі Договору
купівлі-продажу в порядку,
встановленому ст. 38 Закону України «Про
іпотеку»,

- з отриманням витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,

- з реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмету іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно,

- з проведенням дій щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови,

- з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування,

- з можливістю здійснення ПАТ
«Укрсоцбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу іпотеки,

- з встановлення ціни на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом.

Відповідач в засідання суду не
з'явився, був повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи
(поштові повідомлення у справі ). Відзив
на позов не надав.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 04 червня 2014 р.
задоволено клопотання Відповідача від
29.05.2014 р. про залучення до участі у
справі у якості 3-ої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Дочірнє
підприємство „Радіалка".

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 04 червня 2014 р. за
клопотанням Відповідача строк
вирішення спору по справі продовжено
на 15 днів до 03 липня 2014 р.

Представник 3-ої особи також був
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи (поштові
повідомлення у справі). Свої доводи
щодо предмета спору суду не надав.

Справу розглянуто за правилами
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, вислухавши представника
позивача, проаналізувавши приписи
законодавства, що регулюють
правовідносини по даному спору,
господарський суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються
письмовими і речовими доказами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання обов'язку.

Відповідно до статей 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або до інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами ст. 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
У відповідності до ст. 629 зазначеного
кодексу Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як випливає із матеріалів справи,
приведені позивачем обставини справи
цілком підтверджуються наданими
доказами: вказаним Договором кредиту,
Додатковими угодами №№ 1,2 до нього,
Іпотечним договором.

Свої зобов'язання, визначені п. 3.1.
Договору кредиту, Банком виконано
належним чином в повному обсязі: Банком
відкрито Позичальнику позичковий
рахунок та надано суму кредиту на
підставі листів-заявок (№ 1 від 30.07.2007 р.
та № 2 від 31.07.2007 р.) на кредит/транш.

У зв'язку з неналежним виконанням
взятих на себе зобов'язань
Позичальником за Договором кредиту за
ним виникла заборгованість станом на
28.03.2014 р. згідно з розрахунком в сумі
1580348,45 грн.

Зворотнього відповідач в порядку
ст. 33 ГПК України суду не довів.

Згідно ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1
Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель має право у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки.

Відповідно до статті 7 Закону
України «Про іпотеку» за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону
України «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст.ЗЗ Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Статтею 38 Закону України «Про
іпотеку», визначено право іпотекодавця
на продаж предмета іпотеки.

Згідно зі ст. 39 Закону України Про
іпотеку», у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються зокрема спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Таким чином, оскільки боржник
(Позичальник) не виконує основного
зобов'язання іпотекодержатель -
Позивач вправі задовольнити свої
вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, тобто у даному випадку. шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: нежилі приміщення
механічного цеху № 16, загальною площею
1693,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м.
Одеса, вул. Бугаївська, 21/45.

Відтак, вимоги позивача в цієї
частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення з Відповідача
на користь позивача заборгованості за
Договором:

- шляхом продажу предмету іпотеки
Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» від свого імені будь-якій
особі-покупцеві на підставі Договору
купівлі-продажу в порядку,
встановленому ст. 38 Закону України «Про
іпотеку»,

- з отриманням витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,

- з реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмету іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно,

- з проведенням дій щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови,

- з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування,

- з можливістю здійснення ПАТ
«Укрсоцбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу іпотеки,

- з встановлення ціни на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом, - на
думку суду задоволенню не підлягають
виходячи з такого.

Розглянувши дані вимоги суд
вважає, що у задоволенні цих вимог слід
відмовити за таких підстав.

Можливі способи захисту своїх
порушених або невизнаних прав та
інтересів визначені ст. 16 ЦК України та
ст. 20 ГК України.

Відповідно до інформаційного
листа Вищий господарського суду
України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 „ Про деякі
питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року", ( який
є діючим) - у постановах Верховного Суду
України, зокрема, від 13.07.2004 N 10/732 ( v10_7700-04
), викладалася правова позиція, згідно
з якою, дійшовши висновку про те, що
предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способом захисту прав, суд повинен
відмовити у позові, а не припиняти
провадження у справі за її
непідвідомчістю суду.

У даному випадку суд вважає, що
обраний позивачем спосіб захисту
своїх прав - шляхом продажу предмету
іпотеки і т.д. (по тексту) не відповідає
встановленим законом або договором
способом захисту прав, перерахованим
вище. При цьому яким іншим способом
можливо захистити своє право або
інтерес, встановлений договором або
законом, позивач не зазначає.

Крім того, вказані вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості шляхом продажу
предмету іпотеки і т.д. ( по тексту)
стосуються встановленню способу та
порядку виконання рішення.

При цьому суд зазначає, що суд
приймаючи рішення в порядку позовного
провадження має право лише звернути
стягнення на майно. Згідно чинного
законодавства, суд не встановлює
спосіб та порядок виконання рішення, а
лише змінює його.

Таким чином, яким саме чином
стягнення буде здійснюватись, це
питання не суду при прийнятті рішення
про звернення стягнення на майно, а
виконавця в порядку виконання рішення
суду про звернення стягнення на майно.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.32,33,43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Одеський
завод радіально-свердлильних
верстатів» (65005, м. Одеса, вул.
Бугаївська,21, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул..
Ковпака, 29, рахунок 0004 в Одеському
відділенні Південного комерційного
макрорегіону ПАТ „Укрсоцбанк", МФО 300023,
): заборгованість за
Договором невідновлювальної кредитної
лінії № 660/95-302 від 26.07.2007р. в сумі 1 580 348,45
(один мільйон п'ятсот вісімдесят тисяч
триста сорок вісім) грн. 45 коп., шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: нежилі приміщення
механічного цеху № 16, загальною площею
1693,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м.
Одеса, вул. Бугаївська, 21/45 та належить
Публічному акціонерному товариству
«Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів» (65005,
м. Одеса, вул. Бугаївська,21, ) на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 985448 від
03.10.2006 року, виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради, право
власності на яке зареєстровано згідно
з Витягом № 12141672 про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 12.10.2006
р.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Одеський
завод раліально-свердлильних
верстатів» (65005, м. Одеса, вул.
Бугаївська, 21, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул.
Ковпака, 29, рахунок № 0004 в
Одеському відділенні Південного
комерційного макрорегіону ПАТ
„Укрсоцбанк", МФО 300023, ) -
судовий збір в сумі 31 606 (тридцять одна
тисяча шістсот шість гривень ) 97 коп..

В решті вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено та
підписано 07.07.2014р.

Суддя
Никифорчук
М.І.