ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.14р. Справа № 904/2927/14

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, смт. Петриківка
Дніпропетровської області

до Регіонального відділення Фонду
державного майна України в
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

про визнання договору оренди
продовженим

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Кайнога Я.О.,
довіреність № 01 від 13.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Регіонального відділення
фонду державного майна України у
Дніпропетровській області, в якій
просить визнати договір оренди
нежитлових приміщень від 10.09.2009р. №
12/02-3580-ОД продовженим на той самий
строк, на якій він був укладений, а саме
на 2 роки 11 місяців (до 01.12.2016р.), на тих
самих умовах.

Позовні вимоги мотивовані наступним.
10.09.2009р. між Регіональним відділенням
фонду державного майна України у
Дніпропетровській області та ФОП
ОСОБА_1 було укладено договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 12/02-3580-ОД.
Відповідно до умов додаткової угоди
від 17.09.2013р. даний договір було
пролонговано по 31.12.2013р. 25.02.2014р. позивач
звернувся до РВФДМУ з листом про
надання інформації щодо стану
договору. 31.03.2014р. позивачем отримано
лист від РВФДМУ, яким відповідач
вимагає змінити умови договору, інакше
договір є таким, що припинив свою дію з
31.12.2013р. Позивач не згоден з
листом-вимогою РВФДМУ від 27.03.2014р. про
зміну або припинення договору оренди
від 10.09.2009р. № 12/02-3580-ОД, оскільки
спірний договір оренди було укладено
на строк до 31.12.2013р., тому саме у період з
31.12.2013р. по 31.01.2014р. орендодавець мав
повідомити орендаря про припинення
орендних відносин. Вважає, що для
продовження дії договору не
вимагається обов'язкового укладення
нового договору або внесення змін до
нього.

Ухвалою суду від 05.05.2014р. порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 21.05.2014р.

13.06.2014р. відповідач подав до суду відзив
на позовну заяву, в якому просив
відмовити в задоволенні позовної заяви
в повному обсязі. Підтвердив, що
10.09.2009р. між Регіональним відділенням
фонду державного майна України у
Дніпропетровській області та ФОП
ОСОБА_1 було укладено договір
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 12/02-3580-ОД.
Відповідно до умов додаткової угоди
від 17.09.2013р. даний договір було
пролонговано до 31.12.2013р. 03.12.2013р.
відповідач направив на адресу позивача
лист № 18-03-07060, вказав, що у разі наміру
продовжити термін дії договору
позивачу необхідно надати на адресу
Регіонального відділення копії
підтверджуючих виконання умов
договору документів та заяву на
продовження; у разі відмови від
виконання умов договору, вважати цей
лист заявою про припинення договору
оренди №12/02-3580-ОД, а договір оренди
припиненим з 31.12.2013р. Згідно з листом
від 31.12.2013р. № 15058/16/10-13 Міністерства
інфраструктури України орган
управління не заперечує щодо
продовження терміну дії вказаного
договору оренди строком на 1 рік, за
умови користування всім об'єктом
оренди, встановивши розмір орендної
плати за 1 кв. м. - 54,66 грн. без ПДВ.
Регіональне відділення листом від
30.01.2014р. № 18-02-00538 просило ФОП ОСОБА_1
визначитися щодо виконання вимог
органу управління та в найкоротший
термін повідомити про своє рішення
регіональне відділення. Також
відповідачем направлено на адресу
позивача лист від 27.03.2014р. № 18-02-01684 з
проханням повідомити регіональне
відділення щодо виконання вимог
Міністерства інфраструктури України,
викладених у листі від 31.12.2013 № 15058/16/10-13,
але відповіді не отримано.

10.07.2014р. відповідач подав до суду відзив
на позовну заяву, в якому вказав, що
позовні вимоги не відповідають
встановленим способам захисту.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 21.05.2014р. до 13.06.2014р., з 13.06.2014р.
до 26.06.2014р., з 26.06.2014р. до 10.07.2014р., з
10.07.2014р. до 15.07.2014р.,

У судове засідання з'явився
представники відповідача.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
протоколом судового засідання від
10.07.2014р., в якому відображені відомості
про явку сторін.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2009р. між Регіональним відділенням
фонду державного майна України у
Дніпропетровській області
(орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар)
було укладено договір нерухомого
майна, що належить до державної
власності № 12/02-3580-ОД (далі - договір).

Орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне окреме нерухоме майно
нежитлове вбудоване приміщення
(далі-майно) площею 91,8 кв.м., розміщене
за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває на
балансі ДП «Придніпровська залізниця»,
вартість якого визначена згідно зі
звітом про оцінку /актом оціни на
14.05.2009р. і становить за незалежною
оцінкою/ залишковою вартістю 333 185,00
грн. (п.1.1 договору).

Цей договір укладено строком на 2 роки 11
місяців, що діє з 10.09.2009р. до 09.08.2012р.
включно. У разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення терміну
дії договору, повній оплаті за
договором і при наданні інформації
щодо виконання умов цього договору, а
саме: наявності договору страхування,
дозволу або декларації наданої органам
державного пожежного нагляду та
узгодження балансоутримувача, договір,
за заявою орендаря щодо продовження
терміну дії, може бути продовжений на
тих самих умовах, які передбачені у
договорі (п. 10.1 договору).

12.11.2012р. укладено додаткову угоду до
договору оренди, згідно з якою дію
договору оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності від
10.09.2009р. № 12/02-3580-ОД пролонговано з 10.08.2012
р. по 09.08.2013р.

17.09.2013р. укладено додаткову угоду до
договору оренди, згідно з якою дію
договору оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності від
10.09.2009р. № 12/02-3580-ОД пролонговано з 10.08.2013
р. по 31.12.2013р. (а.с.14), тобто на 4 місяці і 22
дня.

Позивач наголошує, що 25.02.2014р. він
звернувся до РВФДМУ з листом про
надання інформації щодо стану
договору. 31.03.2014р. позивачем отримано
лист від РВФДМУ, яким відповідач
вимагає змінити умови договору, інакше
договір є таким, що припинив свою дію з
31.12.2013р. Позивач не згоден з
листом-вимогою РВФДМУ від 27.03.2014р. про
зміну або припинення договору оренди
від 10.09.2009р. № 12/02-3580-ОД, оскільки
спірний договір оренди було укладено
на строк до 31.12.2013р., тому саме у період з
31.12.2013р. по 31.01.2014р. орендодавець мав
повідомити орендаря про припинення
орендних відносин. Вважає, що для
продовження дії договору не
вимагається обов'язкового укладення
нового договору або внесення змін до
нього.

У наданому відзиві відповідач
заперечує проти задоволення позовних
вимог. Зазначає, згідно з листом від
31.12.2013р. № 15058/16/10-13 Міністерства
інфраструктури України орган
управління не заперечує щодо
продовження терміну дії вказаного
договору оренди строком на 1 рік, за
умови користування всім об'єктом
оренди, встановивши розмір орендної
плати за 1 кв. м. - 54,66 грн. без ПДВ.
Регіональне відділення листом від
30.01.2014р. № 18-02-00538 просило ФОП ОСОБА_1
визначитися щодо виконання вимог
органу управління та в найкоротший
термін повідомити про своє рішення
регіональне відділення. Відповідачем
направлено на адресу позивача лист від
27.03.2014р. № 18-02-01684 з проханням повідомити
регіональне відділення щодо виконання
вимог міністерства інфраструктури
України, викладених у листі від 31.12.2013 №
15058/16/10-13. Також відповідач вказав, що
позовні вимоги не відповідають
встановленим способам захисту.

18.07.2013р. позивач звернувся до
відповідача з заявою щодо розгляду
питання продовження орендних відносин
(а.с.34).

Відповідач 30.01.2014р. направив позивачу
лист, вказавши, що відповідно до
звернення ФОП ОСОБА_1 Регіональне
відділення фонду державного майна
України у Дніпропетровській області
звернулось до Міністерства
інфраструктури України з проханням
надати пропозиції щодо пролонгації
договору, одержало відповідь, яку і
надсилає ФОП ОСОБА_1, та просить
«визначитись щодо виконання вимог
органу управління та в найкоротший
термін повідомити про своє рішення
Регіональне відділення» (а.с.33).

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ч.1 ст.759
Цивільного кодексу України).

Строк договору оренди визначається за
погодженням сторін. У разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди
протягом одного місяця після
закінчення строку дії договору він
вважається продовженим на такий самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором ( ч. 4 ст.284
Господарського кодексу України).

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного
місяця після закінчення терміну дії
договору він вважається продовженим на
той самий термін і на тих самих
умовах, які були передбачені
договором (ч.2 ст.17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна»).

17.09.2013р. укладено додаткову угоду до
договору оренди, згідно з якою дію
договору оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності від
10.09.2009р. № 12/02-3580-ОД було пролонговано з
10.08.2013 р. по 31.12.2013р. (а.с.14), тобто на 4
місяці і 22 дня.

Відповідачем не надано доказів
направлення позивачу до 31.01.2014р. заяви
Регіонального відділення фонду
державного майна України у
Дніпропетровській області про
припинення або зміну умов договору
оренди. Представник відповідача у
судовому засіданні також підтвердив,
що відповідні заяви Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 не
направлялись.

На час розгляду справи позивач
продовжує користуватись об'єктом
оренди, що відповідачем не
заперечується.

Якщо наймач продовжує користуватися
майном після закінчення строку
договору найму, то, за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір вважається поновленим
на строк, який був раніше встановлений
договором (ст.764 Цивільного кодексу
України).

З урахування наведеного, договір
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 12/02-3580-ОД від
10.09.2009р. між Регіональним відділенням
фонду державного майна України у
Дніпропетровській області
(орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар)
пролонгований до 22.05.2014р. включно. Після
цього відповідач заяв про припинення
або зміну умов договору оренди
позивачу не направляв, що не
заперечував представник відповідача,
надаючи пояснення у судовому
засіданні. Відповідно, договір
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 12/02-3580-ОД від
10.09.2009р. пролонгований до 14.10.2014р. .

Разом з тим суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позовних вимог
з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Статтею 20 Господарського кодексу
України передбачено, що права та
законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються шляхом:
визнання наявності або відсутності
прав; визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських відносин;
іншими способами, передбаченими
законом.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що зазначена позивачем
вимога є нічим іншим як встановленням
факту, що має юридичне значення. Отже,
позивачем невірно обрано спосіб
захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача у розмірі 1218,00гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
-з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.07.2014

Суддя І.В. Мілєва