ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
Справа № 915/645/14

за позовом: Державного підприємства
«Білгород-Дністровський морський

торговельний порт»

67700, Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, вул.

Шабська, 81

відповідач: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Арт Софт»

54020, м. Миколаїв, вул. Дунаєва, 33

про: стягнення заборгованості в сумі 33
388,37 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Бабіч В.І., за
довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 07.05.14 р. звернувся до
господарського суду з позовом стягнути
з відповідача заборгованість в сумі 33
388,37 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на
підставі умов договору № 0101-р/49-ХД від
23.02.2010 року, платіжного доручення № 200
від 11.03.10 р., платіжного доручення № 1494
від 22.10.2010 р., акту про результати
планової ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Білгород-Дністровський морський
торгівельний порт» від 13.01.14 р. № 840-16/01,
картки розрахунків з контрагентом,
претензії № 239 від 06.02.2014 р., відповіді
на претензію № 0225 від 25.02.14 р., норм ст.
ст. 193, 216, 230, 232 Господарського кодексу
України, ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного
кодексу України та мотивовані
наступним:

Згідно додатку № 3 до договору - термін
виконання робіт по етапу - один
календарний місяць з дня надходження
авансу. Згідно картки розрахунків з
контрагентом, в березні 2010 року
замовником проведено оплату авансу по
даному договору в сумі 20 400,00 грн. та в
жовтні 2010 року в сумі 10 200,00 грн.
Виконання робіт по даному договору не
відображено.

Таким чином виконавцем не виконано
своїх зобов'язань в частині надання
послуг, як передбачено п. п. 1.1, 2.2., 9.1
договору.

Враховуючи п. 6.1 договору в ході ревізії
проведено розрахунок пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення, що складає 2
788,37 грн. (подвійна ставка НБУ з суми 30
600,00 грн. за 183 доби = 2 788,37 грн.

Тобто, Державне підприємство
«Білгород-Дністровський морський

торговельний порт» недоотримало
грошових коштів від не нарахування
пені в сумі 2 788,37 грн., що призвело до
матеріальної шкоди (збитків)
підприємству на загальну суму 33 388,37
грн.

Позивач в судове засідання двічі
не з'явився, вимоги ухвал суду виконав
частково, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення.

Відповідач у відзиві (22.05.14 р.) просить
суд відмовити позивачу в задоволенні
позову, посилаючись на норми ст. ст. 257,
261, 853, 882 Цивільного кодексу України.

Відповідач вважає, що:

- по-перше, 22.10.13 р. сплив строк
позовної давності, тобто 3 роки з дня
здійснення позивачем останнього
платежу відповідачеві за платіжним
дорученням № 1494 від 22.10.10 р.;

- по-друге, оскільки позивач в
порушення вимог статей 853, 882 ЦК України
безпідставно не підписав акт надання
послуг № 845 від 11.10.2010р. про
прийом-передачу послуг з впровадження
програмного забезпечення ПП «
1С:Підприємство 8» згідно етапу 7,
специфікації № 7.1, 7.2 до договору, та
протягом більш ніж 3 років не заявляв
про їх недоліки, позивач, як замовник не
звільняється від обов'язку оплатити
роботи, виконані за договором, що ним і
зроблено відповідно до платіжних
доручень № 200 від 11.03.2010р. та № 1494 від
22.10.2010р. на загальну суму 30 600,00 грн., яка
вказана в акті надання послуг № 845 від
11.10.2010р.

03.07.2014 р. за результатами розгляду
справи, суд на підставі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголосив вступну та
резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши представника відповідача,
суд -

встановив:

23 лютого 2010 року між сторонами був
укладений договір № 0101-р/49-ХД «на
здійснення послуг по впровадженню
програмного забезпечення», згідно з
предметом якого, відповідач, як
виконавець, прийняв на себе
зобов'язання на здійснення послуг по
впровадженню програмних модулів,
згідно з відповідними специфікаціями
(в т.ч. специфікації № 7.1, № 7.2, № 7.3, № 8.1,
які є невід'ємною частиною договору)
(надалі - програмне забезпечення ПО), на
базі програмного продукту «
1С:Підприємство 8» (надалі -АС), а
позивач, як замовник, зобов'язався
прийняти та оплатити надані послуги.
Перелік етапів, орієнтовні строки
надання послуг обумовлюються в
загальному плані-графіку надання
послуг, які є невід'ємною частиною
даного договору. Вимоги до наданих
послуг, строки виконання та форма
наданої виконавцем звітності
обумовлюється в специфікаціях по
кожному етапу надання послуг,
розроблених на підставі «Звіту про
експрес-дослідження», згідно з
замовником та є невід'ємною частиною
даного договору (надалі - специфікації).
У випадку виникнення необхідності
надання послуг, не передбачених у
специфікаціях, сторони оформлюють
додаткову угоду по взаємній згоді
сторін.

До обов'язків відповідача увійшло,
зокрема, якісно, в повному обсязі та у
вказані в загальному плані-графіку
строки надати послуги, які обумовлені в
п. 1 даного договору. Перенесення
строків надання послуг можливо тільки
шляхом підписання додаткових угод до
договору (п. 3.1 договору). До обов'язків
позивача увійшло, зокрема, прийняти та
оплатити послуги, які надані
виконавцем в повному обсязі та
належної якості згідно з даним
договором (п. 4.3 договору).

Вартість послуг по кожному етапу
складає 40 800,00 грн. Загальна вартість
договору - 81 600,00 грн.

За умовами п. 5.2 договору замовник
здійснює платежі виконавцю в
наступному порядку: авансовий платіж,
протягом десяти робочих днів після
отримання рахунку від виконавця на
предоплату в розмірі 50% від вартості
чергового етапу надання послуг,
вказаних у специфікації; остаточний
розрахунок, протягом десяти робочих
днів після підписання двохсторонніх
приймально-здавальних актів по етапу в
розмірі залишених 50% вартості даного
етапу.

Також, договором сторони передбачили,
що виконавець звільняється від
відповідальності за порушення строків
виконання робіт, що сталися під впливом
незалежних від виконавця факторів:
затримка від підписання актів про
передачу модулів АС в промислову
експлуатацію без належної підстави.
Підставою для відмови від підписання
приймально-здавального акту є
демонстрація представника виконавця
критичної помилки, яка призводить до
неможливості експлуатації програмного
модуля, який передається.

За умовами п. 9.1 договір набирає сили з
дати його підписання сторонами.
Договір діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань, але у
будь-якому випадку не пізніше 30.06.2010 р.

Предметом даного спору виступає вимога
позивача (замовника) стягнути з
відповідача (виконавця) заборгованість
в розмірі 33 388,37 грн., яка виникла
внаслідок невиконання останнім своїх
зобов'язань в частині виконання та
передачі замовлених робіт (етап № 7) та
призвела до матеріальної шкоди
(збитків) підприємству на цю суму.

Спірні відносини, які виникли між
сторонами, регулюються положеннями
діючого законодавства про підряд.

Так, за приписами пунктів 1, 2 ст. 837, п. 1
ст. 843 та п 1 ст. 846 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. У договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Наступні матеріали справи:

- рахунок на оплату № 140 від 26.02.2010
р. на суму 20 400,00 грн. (на передплату 50%
згідно рахунку № 140);

- платіжне доручення № 200 від 11.03.2010
р. на суму 20 400,00 грн.;

- запис в акті ДФІ № 840-16/01 від 13.01.14
р. «ревізії фінансово-господарської
діяльності ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» за період
з 01.07.10 р. по 01.11.13 р.: - «по обліку ТОВ
«АС» рахується заборгованість в сумі 30
600,00 грн. та в підтвердження надано Акт
надання послуг від 11.10.10 р. по договору
від 23.02.2010 р. № 0101-р/49-ХД, який не
підписано замовником - ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт».

«Враховуючи, що бухгалтерією порту
повідомлено про стан виконання даного
договору після спливу терміну позовної
давності (рапорт головного бухгалтера
на ім'я директора порту від 05.11.2013),
особами, якими допущене порушення:
начальник сектору податкового обліку
бухгалтерії порту - Лісковецький (в
період до 05.01.2012 р.), який був
ініціатором договору та відповідно до
наказу від 17.11.2009 № 575 - керівником
проекту та зобов'язаний контролювати
виконання договору»;

- Акт приймання - передачі в
досвідну експлуатацію та інструктажу
користувачів підсистеми
«Бухгалтерський облік» по закриттю
звітного періоду, виявленню
фінансового результату, формуванню
регламентованих звітів (специфікація
№ 7.1 до договору № 49-ХД від 23.02.10 р.);

- Акт приймання передачі в
досвідну експлуатацію та інструктажу
користувачів підсистеми «ОТиЗ»
(специфікація № 7.2 до договору № 499-ХД
від 23.02.2010 р.);

- Акт спільної досвідної
експлуатації підсистеми
«Бухгалтерський облік», звірки
звітності, надання методичних
консультацій (специфікація № 8.1 до
договору № 49-ХД від 23.02.10 р.);

- Акт надання послуг № 845 від 11.10.10
р.;

- Рахунок на оплату № 825 від 11.10.10 р.
на суму 10 200,00 грн. (етап № 7);

- Платіжне доручення № 1494 від 22.10.10
р. на суму 10 200,00 грн. (згідно рахунку №
825).

по-перше, свідчать про те, що відповідач
виконував для позивача роботи, які
обумовлені договором № 0101-р/49-ХД від
23.02.2010 р., зокрема, - специфікаціями № 7.1
та № 7.2.

По-друге, спростовують доводи позивача
про те, що: «на даний час у Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» відсутній
підписаний акт наданих послуг».

Фактично, акт надання послуг № 845 від
11.10.2010 р. по договору № 0101-р/49-ХД від
23.02.2010 р. був складений та підписаний
виконавцем після чого, переданий 11.10.10
р. на підписання уповноваженому
представнику замовника - Лісковецькому
О.С., про що свідчить відповідний запис
на цьому акті. З акту ДФІ, витяг якого
надав позивач, вбачається, що
Лісковецький О.С. був відповідальною та
компетентною особою по виконанню умов
договору.

Отже, виходячи з наведених фактів та
обставин: відповідно до п. 2.5 договору,
на підставі рахунку на оплату № 140 від
26.02.10 р. позивач 11.03.10 р. платіжним
дорученням № 200 здійснив попередню
оплату 50% за надання послуг з
впровадження програмного забезпечення
згідно етапу 7 в розмірі 20 400,00 грн.,
після отримання якої відповідач
приступив до виконання взятих на себе
зобов'язань, встановлених договором. По
мірі виконання робіт, у відповідності
до п. 2.3 договору відповідальними
працівниками позивача та відповідача
оформлялися вищенаведені акти про
передачу програмних модулів та
інструктажу користувачів по етапам
згідно до специфікацій № 7.1, 7.2 до
договору. Після виконання етапів робіт
відповідно до специфікації 7.1 та 7.2,
було проведено спільну дослідну
експлуатацію підсистеми
«Бухгалтерський облік», звірку
звітності, а також надані методичні
консультації, за результатом якої було
укладено відповідний акт надання
послуг № 845 від 11.10.10 р.

Далі, відповідно до умов п. 5.2 договору,
22.10.2010р. позивач платіжним дорученням №
1494 здійснив платіж на підставі рахунку
№ 825 від 11.10.2010р. за надання послуг з
впровадження програмного забезпечення
1С у сумі 10 200,00 грн., оплативши таким
чином вартість послуг з впровадження
програмного забезпечення ПП «
1С:Підприємство 8» згідно етапу 7,
специфікації № 7.1, 7.2 до договору № 845
від 11.10.2010р. у повному обсязі на
загальну суму 30 600,00 грн. Копію
платіжного доручення № 1494 від 22.10.2010р.
додано позивачем до позовної заяви.

Відповідач зауважує на тому, що з того
часу (з жовтня 2010) року і по
сьогоднішній день, більш ніж 3 роки,
позивач користується впровадженим
відповідачем програмним забезпеченням
без будь-яких зауважень до його роботи.
Однак, сам акт надання послуг № 845 від
11.10.2010р. про прийом-передачу послуг з
впровадження програмного забезпечення
ПП « 1С:Підприємство 8» згідно етапу 7
з боку позивача, з невідомих
відповідачу причин так й не було
підписано, про що відповідачем на
своєму екземплярі акту зроблено
відповідну відмітку.

При цьому, надання позивачу
підписаного відповідачем акту надання
послуг № 845 від 11.10.2010р. про
прийом-передачу послуг з впровадження
програмного забезпечення
підтверджується витягом з акту ревізії
від 13.01.2014р., який додано позивачем до
позовної заяви.

Частиною першою статті 853 ЦК України
встановлено, що замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Відповідно до частини четвертої статті
882 ГК України передача робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті, і він підписується
другою стороною.

Отже, відповідно до норм чинного
законодавства відповідач не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
позивача до підписання акту виконаних
робіт, а повинен лише констатувати факт
відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти
виконані роботи, а у разі виявлення
недоліків робіт негайно про них
заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладена саме на замовника (позивача
по справі).

Вказаний висновок підтверджується
Оглядовим листом Вищого
господарського суду України від
18.02.2013р. № 01-06/374/2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач по спірним відносинам не довів
суду належними та допустимими доказами
підстави для стягнення з відповідача
грошових коштів в розмірі 33 388,37 грн., а
ні в якості заборгованості, а ні в
якості збитків.

Доказів звернення до суду з позовом про
визнання акту надання послуг № 845
недійсним, позивач не надав.

Акт ревізії, на який в обґрунтування
позову посилається позивач, несе
інформацію про деякі недоліки в
господарській діяльності державного
підприємства і ця обставина не може
бути фінансовою санкцією для
контрагента, який взяті на себе
господарські зобов'язання виконав
належним чином.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або
договором.

В зв'язку з наведеним, заява
відповідача про застосування строків
позовної давності в даній справі
залишається судом поза увагою,
оскільки в ході розгляду справи суд
дійшов висновків про відсутність
порушення відповідачем суб'єктивного
права позивача, а правила щодо позовної
давності використовується виключно
для визначення своєчасності звернення
до суду з позовом про захист порушеного
цивільного права.

Таким чином, дослідивши надані
позивачем документальні докази,
оцінивши їх у відповідності з вимогами
ст. 43 ГПК України, проаналізувавши
норми діючого законодавства, які
регулюють спірні відносини, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Повне рішення складено 08 липня 2014
року.

Суддя
О.Г.Смородінова