ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2014 р.Справа № 916/1921/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Офіс-центр
„Приморський"

До відповідача: Дочірнього
підприємства „Проектний інститут
„Одеський Промбудпроект" державного
публічного акціонерного товариства
„Будівельна компанія „Укрбуд"

про стягнення 157900,00 грн.

Суддя
Демешин О.А.

Представники сторін:

від позивача: Тормоса С.В. - за
довіреністю;

від відповідача: Терещенко С.В. - за
довіреністю;

Медведєв С. М. - за
довіреністю;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю „Офіс-центр
„Приморський" (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом та заявою
про уточнення найменування
відповідача до Дочірнього
підприємства „Проектний інститут
„Одеський Промбудпроект" державного
публічного акціонерного товариства
„Будівельна компанія „Укрбуд" (далі -
відповідач) про 157900,00 грн. в якості
відшкодування доходів, які позивач міг
би реально одержати за звичайних
обставин, якби його право не було
порушено.

Відповідач позов не визнав, з
підстав викладених у відзиві на позов
від 16.06.2014р. та від 07.07.2014р.

Під час розгляду справи
оголошувалась перерва у судовому
засіданні до 15.07.2014р. о 14:45.

В С Т А Н О В И В :

Згідно витягу № 3681513 від 20.05.2013р.
Реєстраційної служби Одеського
міського

управління юстиції Одеської області
право власності на нежилі будівлі та
споруди за адресою: м. Одеса, вул. Велика
Арнаутська 17, зареєстровано за
позивачем підставі свідоцтва про право
власності, серія та номер: 031937, виданого
23.03.2004, Виконавчим комітетом Одеської
міської ради.

Тобто, позивачу - Товариству з
обмеженою відповідальністю
„Офіс-центр „Приморський" на праві
приватної власності належить майно:
нежилі будівлі та споруди
(акумуляторна літ. „Б", гараж літ. „Г",
склад літ. „Д"), розташоване за адресою:
м. Одеса, вул. Велика Арнаутська 17.

В січні 2009 року позивач встановив, що
зазначені нежилі будівлі та споруди
зайняті відповідачем. Для захисту
своїх прав, позивач звернувся до суду.
Внаслідок чого, Одеський апеляційний
адміністративний суд постановою по
справі № 2а/1570/1918/2011 від 04.06.2013р., визнав
незаконними рішення Комунального
підприємства „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" від
20.08.2009 року та від 09.11.2009 року про
реєстрацію за Державним акціонерним
товариством „Будівельна компанія
„Укрбуд" права власності на нежитлові
приміщення під літ. „Б" та „В" за
адресою: м. Одеса, вул. В.Арнаутська, 15.

29 листопада 2013 року, спірні нежилі
приміщення були звільнені
відповідачем у примусовому порядку.

В обґрунтування позову позивач
посилається на наступне.

Під час судових розглядів справи
відповідачем було укладено договір
суборенди вищевказаних нежилих
приміщень і він отримував грошові
кошти за використання майна.

Отже, позивач вважає, що відповідач
своїми незаконними діями заважав
позивачу - власнику здійснювати право
власності щодо свого майна.

З чого позивач робить висновок, що
в разі якби його права щодо права
власності на нежилі будівлі та споруди,
розташовані за адресою: м. Одеса, вул.
Велика Арнаутська 17, не були порушені
відповідачем, позивач уклав би
договори найму нерухомого майна з
подальшим отриманням орендної плати за
тимчасове платне користування майном,
що йому належить на праві власності.
Договори найму нежитлових приміщень
позивач мав би укласти з січня 2013р. до
жовтня 2013р. (включно), але враховуючи
дії відповідача, протягом 10 місяців не
міг укласти договори найму нерухомого
майна та не отримав доходів, які міг би
реально отримати.

Посилаючись на Звіт про оцінку розміру
упущеної вигоди ТОВ „Офіс-центр
„Приморський" від використання
нерухомого майна за адресою: м. Одеса,
вул. В. Арнаутська, 17 № 02/45, позивач
розрахував розмір упущеної вигоди - 157
900 грн., яку він просить стягнути з
відповідача.

Відповідач позов не визнав, зазначивши
у відзиві на позов, що твердження
Позивача про встановлення судами факту
правомірності набуття ним у власність
Майна є лише його власними судженнями,
які не ґрунтується на фактичних
обставинах справи. Крім того,
відповідач вважає, що саме Позивач,
незважаючи на перехід до нього прав та
обов'язків наймодавця (орендодавця)
Майна порушив вимоги ст. 193 ГК України
шляхом пред'явлення претензії від
01.08.2013 р. № 53 та шляхом дострокового
самовільного, за відсутності будь-яких
правових підстав, відбирання Майна у
Відповідача. Отже, відповідач,
зазначив, що з його боку не було вчинено
порушення будь-яких зобов'язань перед
позивачем, а тому підстав для стягнення
157900грн. упущеної вигоди не існує.

Заслухавши пояснення сторін надані під
час розгляду справи та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного:

Господарським судом Одеської області
та Одеським апеляційним господарським
судом при розгляді справи № 24-20/175-09-4664
було встановлено, що Відповідач
користується переліченим вище
нерухомим Майном на умовах оренди.

Так, в матеріал справи є копія Договору
оренди № ОП/13-002 нерухомого майна від
01.01.2013р., за яким Орендодавець - Державне
публічне акціонерне товариство
„Будівельна компанія „Укрбуд"
передав, а Орендар - Дочірнє
підприємство „Проектний інститут
„Одеський Промбудпроект" (відповідач)
прийняв у строкове платне користування
нерухоме майно, згідно акту приймання
передачі в оренду нерухомого майна,
комплекс будівель та споруд
розташованих за адресою: м. Одеса вул. В.
Арнаутська, 15 та Адміністративну
будівлю за адресою: вул. Катерининська,
17 м. Одеса, що належить Орендодавцю на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 13.07.2004р. № 897 та перебуває на
його балансі.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України -
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, з 01.01.2013 року відповідач
користувався спірним майном на
законних підставах, якими є Договір
оренди укладений з власником майна
(орендодавець).

Слід зазначити, що право
власності на вищевказані приміщення
були одночасно зареєстровано, як за
позивачем -Товариством з обмеженою
відповідальністю „Офіс-центр
„Приморський", так і за Державним
публічним акціонерним товариством
„Будівельна компанія „Укрбуд". Тільки
найменування цих приміщень були
різними і значились вони за різними
літерами, а площа приміщень у ТОВ
„Офіс-центр „Приморський" не
відповідала площі приміщень ДПАТ
„Будівельна компанія „Укрбуд". Однак,
сторони не заперечують, що мова йде про
одне і теж нерухоме майно.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
р. у справі № 2а/1570/1918/2011 було визнано
незаконними рішення Комунального
підприємства „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" від 20
серпня 2009 року та від 09 листопада 2009
року про реєстрацію за Державним
акціонерним товариством „Будівельна
компанія „Укрбуд" права власності на
нежитлові приміщення під літ."Б" та „В"
за адресою: м.Одеса, вул в.Арнаутська. 15.

Отже, до 04.06.2013 року Державне акціонерне
товариство „Будівельна компанія
„Укрбуд" користувалось спірними
приміщенням на законних підставах та,
як власник майна могли виступати у
якості орендодавця цього майно.

Відповідно до ст. 770 Цивільного кодексу
України - у разі зміни власника речі,
переданої у найм, до нового власника
переходять права та обов'язки
наймодавця.

Укладений між Державним публічним
акціонерним товариством „Будівельна
компанія „Укрбуд" та Дочірнім
підприємством „Проектний інститут
„Одеський Промбудпроект" договір
оренди нерухомого майна № ОП/13-002 від
01.01.2013р., в період за який позивач
просить стягнути збитки у вигляді
неодержаних доходів з відповідача, був
чинний і до цього часу цей договір у
судовому порядку недійсним не
визнавався.

Тобто, у суду не має підстав вважати що
відповідач знаходився у спірних
приміщеннях незаконно, порушуючи при
цьому права позивача.

Позивач у поданому позові зазначає про
завдання йому Відповідачем збитків,
які полягають в неможливості протягом
10 місяців укладати договори найму
нерухомого майна та неотримання у
зв'язку з цим доходів, розмір яких
згідно Звіту № 02/45, виготовленого
приватним підприємством
„Дельта-Консалтінг", становить 157900 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками,
зокрема є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Проте, позивач не довів суду в чому саме
полягає порушення його права з боку
відповідача, з огляду на правомірність
зайняття останнім спірних приміщень в
період за який позивачем нараховано
упущену вигоду.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної сили, в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне
рішення складено 18.07.2014р.

Суддя
Демешин О.А.