ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.07.14р. Справа № 904/3062/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ЗАПОРІЖКОКС", м. Запоріжжя

до відповідача-1: Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-2: Публічного
акціонерного товариства
"КРАСНОДОНВУГІЛЛЯ", м.
Краснодон, Луганська область

про стягнення 324,00 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Динник Д. О., довіреність
№ 19/6 від 01.01.2014 року, представник;

від відповідача-1: Шляєв І.В.,
довіреність № 84 від 01.01.2014 року,
представник;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Запоріжкокс" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою про
стягнення з Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" шкоди у сумі
324,00 грн., завданої недостачею вантажу
під час його перевезення. Судовий збір
у сумі 1 827,00 грн. позивач просить
покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
відповідачем не забезпечено
збереження вантажу під час його
перевезення, внаслідок чого у вагоні №
56162209, що надійшов для нього 07.11.2013 року
на станцію Запоріжжя-Ліве за
залізничною накладною № 49599624, була
встановлена недостача 1050 кг вугілля
марки Ж 0-100, про що було складено
комерційний акт РА № 001335/1277 від 07.11.2013
року.

У якості правових підстав позовних
вимог позивач посилається, окрім
іншого, на нормативні положення статей
110, 113, 114, 129 Статуту залізниць України,
статей 526, 924 Цивільного кодексу
України.

Зазначену вартість недостачі вантажу
позивач розрахував у сумі 324,00 грн.

26.05.2014 року позивач через канцелярію
суду подав клопотання про залучення до
участі у справі в якості відповідача-2
відправника спірного вантажу -
Публічне акціонерне товариство
"КРАСНОДОНВУГІЛЛЯ" (94404, Луганська
область, м. Краснодон, вул.
Комсомольська, 5, ідентифікаційний код
32363486).

Ухвалою господарського суду від 26.05.2014
року залучено до участі у справі в
якості відповідача-2: Публічне
акціонерне товариство
"КРАСНОДОНВУГІЛЛЯ" (94404, Луганська
область, м. Краснодон, вул.
комсомольська, 5, ідентифікаційний код
32363486).

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
викладені у позові та просив
задовольнити позов за рахунок
належного відповідача.

Відповідач-1 подав відзив на позов, у
якому проти заявлених позовних вимог
заперечує та просить у позові
відмовити. Відповідач вважає, що
відправник не підготував вагон до
перевезення вантажу дрібної фракції,
не вжив заходів, що виключають втрату
вантажу. Відповідач-1 стверджує, що
спірний вагон № 56162209 не подавався ним
позивачу під навантаження, оскільки
відповідно до пам'яток про подавання та
забирання вагонів №№ 847, 971 від 04.11.2013
року зазначений вагон був зданий
залізниці до перевезення після
здвоєної операції, тобто був повторно
завантажений після попереднього
вивантаження відправником. Також
відповідач-1 зазначає, що вагон № 56162209 є
власним вагоном власності ТОВ
"Лемтранс".

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав відзив на позов
з викладених у ньому підстав.

У судові засідання відповідач-2 свого
повноважного представника не направив,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином
відповідно до вимог частини першої
статті 64 Господарського
процесуального кодексу України.

Доказом повідомлення відповідача-2 є
наявне в матеріалах справи
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с. 50
том 1), а також відомості Укрпошти щодо
вручення адресату 02.07.2014 року
кореспонденції відповідно до
штрихкодового ідентифікатора 130,
що відповідає реєстровому номеру
відправки відповідачу-2 ухвали
господарського суду від 23.06.2014 року про
призначення справи до розгляду на
14.07.2014 року (а.с. 57 - 59 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

Розгляд справи призначався на 26.05.2014
року, 23.06.2014 року, 14.07.2014 року.

У судовому засіданні 14.07.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013 року зі станції Краснодон
Донецької залізниці до станції
Запоріжжя - Ліве Придніпровської
залізниці за залізничною накладною №
49599624 у вагоні № 56162209 було здійснено
відправлення партії вугілля кам'яного
марки Ж 0-100 на адресу Публічного
акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС"
(далі - Позивач). Вантаж завантажений
вантажовідправником - Публічним
акціонерним товариством
"КРАСНОДОНВУГІЛЛЯ" (далі - Відповідач-2).

07.11.2013 року на станції Запоріжжя-Ліве
Придніпровської залізниці складений
комерційний акт РА № 001335/1277, відповідно
до якого проведено переважування
вантажу на справних електронних
вагонних вагах вантажоодержувача 085,
повірених 13.05.2013 року. Згідно документу
значиться вага нетто: 69000 кг., тара: 22300
кг. Фактично виявилась вага брутто: 90250
кг, тара з документа 22300 кг, нетто - 67950
кг, що менше ваги, вказаної в документі
на 1050 кг. У технічному відношенні вагон
справний, про що складений акт форми
ГУ-106 № 151 від 07.11.2013 року. Нещільне
прилягання кришки 6-ого люку зліва по
ходу до армувального листа поперечної
балки, зазор довжиною 80 см шириною 2-3 см.
Зовнішнє закладення паклею. Двері і
люки зачинені, протікання вантажу
немає. У комерційному відношенні
навантаження на рівні бортів,
шапкоподібне, ущільнене. Зліва по ходу
над 6 та 7 люками воронкоподібне
поглиблення діаметром 100 см, глибиною 70
см. На деталях вагону сліди від вантажу,
що перевозився раніше. При повторному
переважуванні комісією у тому ж складі
результат не змінився (а.с. 9 том 1).

Комерційний акт складений згідно з
Правилами складання актів,
затвердженими наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2002 року № 334
(зареєстр. в МЮ України 08.07.2002 року за №
567/6855).

Позивач розрахував вартість нестачі
вантажу та просить стягнути її з
належного відповідача, оскільки
відповідачі добровільно його не
сплачують, що і є причиною виникнення
спору.

Відповідно до статті 307 Господарського
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.

За частиною першою статті 31 Статуту
залізниць України, залізниця
зобов'язана подавати під завантаження
справні, придатні для перевезення
відповідного вантажу, очищені від
залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у
необхідних випадках - продезінфіковані
вагони та контейнери.

Водночас, частиною п'ятою статті 31
Статуту залізниць України встановлено,
що придатність рухомого складу,
зокрема вагонів, для перевезення
вантажу в комерційному відношенні
визначається відправником, якщо
завантаження здійснюється його
засобами, або залізницею, якщо
завантаження здійснюється засобами
залізниці.

Згідно з залізничною накладною № 49599624
завантаження вантажу у вагон №56162209
здійснювалось вантажовідправником -
відповідачем-2, тому відповідно до
частини п'ятої статті 31 Статуту
залізниць України придатність
зазначеного вагону до перевезення
вантажу у комерційному відношенні
повинен був визначити саме він.

Частиною третьою статті 308
Господарського кодексу України
передбачено, що вантажовідправник
зобов'язаний підготувати вантаж до
перевезення з урахуванням
необхідності забезпечення
транспортабельності та збереження
його в процесі перевезення і має право
застрахувати вантаж у порядку,
встановленому законодавством.

Частина третя статті 32 Статуту
залізниць України містить аналогічне
за змістом нормативне положення,
відповідно до якого відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням Технічних
умов.

Відповідно до пункту 4 Правил
перевезення вантажів у вагонах
відкритого типу (далі - Правила
перевезення вантажів), затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 20.08.2001 року № 542, можливість
транспортування у вагонах відкритого
типу вантажів, які містять дрібні
фракції, розмір яких не перевищує 13 мм,
визначається відправником.

Пунктом 5 Правил перевезення вантажів
передбачено, що перед навантаженням
вантажів, які містять дрібні фракції,
відправник зобов'язаний
пересвідчитися, що перевезення у
наданому вагоні не призведе до втрати
вантажу. Якщо втрата можлива через
конструктивні зазори, відправник
зобов'язаний вжити додаткових заходів
щодо їх ущільнення, для чого йому
залізницею надається безоплатний час
користування вагонами до 30 хвилин на
всю одночасно подану групу вагонів.

У разі навантаження у вагони
відкритого типу вантажів, які містять
дрібні фракції, відправник повинен
вжити заходів щодо запобігання
видуванню або просипанню дрібних
часток вантажу під час перевезення,
особливо у випадках навантаження вище
рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі
заходи розроблюються відправником
окремо для кожного виду вантажу.

Поверхня вантажу у всіх випадках
розрівнюється і ущільнюється. Для
розрівнювання і ущільнення вантажу
відправник може використовувати
механізовані установки та інші
пристрої.

Із комерційного акту РА № 001335/1277 від
07.11.2013 року та акту № 151 від 07.11.2013 року
про технічний стан вагону вбачається,
що вагон № 56162209 у комерційному
відношенні був непридатний до
перевезення вантажу з огляду на наявні
зазори довжиною 80 см, шириною 2-3 см. Крім
того заактована й наявність технічного
недоліку вагону у вигляді нещільного
прилягання кришки 6-го люка зліва по
ходу до армувального листа поперечної
балки При цьому в акті № 151 від 07.11.2013
року зазначено, що втрата вантажу
можлива, вантажовідправник зазначені
недоліки бачити міг, але не прийняв
заходів з попередження втрати вантажу.

Вказаний вагон був прийнятий
відправником - відповідачем-2, хоча
відповідно до частини першої статті 917
Цивільного кодексу України він мав
право відмовитися від нього як від
непридатного для перевезення вантажу.
Прийнявши вказаний вагон, наявні
зазори були затулені ним паклею, що не є
надійним, достатнім та необхідним
захистом від його видування та
просипання під час перевезення.

Абзацом третім пункту 3.9. роз'яснення
президії Вищого господарського суду
України від 29.05.2002 року № 04-5/601 "Про
деякі питання практики вирішення
спорів, що виникають з перевезення
вантажів залізницею" (в редакції від
29.09.2008 року № 04-5/225) передбачено, що у
випадках, коли під завантаження подано
несправний за своїм технічним станом
вагон або контейнер, відправник
повинен відмовитись від їх
використання. Якщо він цього не зробив,
відповідальність за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу, що
сталися внаслідок технічної
несправності рухомого складу,
покладається на відправника за
винятком випадків, коли технічна
несправність мала прихований характер.

Несправність вагону № 56162209 не мала
прихованого характеру, а була
очевидною, яку відправник бачити міг.

Згідно з приписами статей 110, 113, 114
Статуту залізниць України та статей 306,
314, 315 Господарського кодексу України,
залізниця несе відповідальність за
схоронність вантажу з часу його
прийняття до перевезення і до моменту
видачі одержувачу і, як перевізник,
відповідає за втрату, нестачу, псування
або пошкодження прийнятого до
перевезення вантажу у розмірі
фактичної вартості вантажу, якщо не
доведе, що втрата, нестача, псування,
пошкодження виникли з незалежних від
неї причин.

Підпунктом 2 пункту "е" статті 111 Статуту
залізниць України встановлено, що
залізниця звільняється від
відповідальності за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу у
разі, коли втрата, псування або
пошкодження вантажу відбулися
внаслідок завантаження вантажу
відправником у непідготовлений,
неочищений або несправний вагон
(контейнер), який перед тим був
вивантажений цим же відправником
(здвоєна операція).

Із наданих відповідачем-1 Пам'яток ф.
ГУ-45 № 847 від 04.11.2013 року (а.с. 35 том 1) та №
971 від 04.11.2013 року (а.с. 36 том 1)
вбачається, що спірний вагон не
подавався залізницею відправнику під
навантаження в порожньому стані, а був
завантажений відправником -
відповідачем-2 повторно після
вивантаження попереднього вантажу, що
прибув на його адресу, тобто мало місце
виконання відправником здвоєної
операції.

За вказаних обставин відповідальність
відповідача-1 за недостачу вантажу у
вагоні №56162209, що перевозився за
залізничною накладною № 49599624,
відсутня.

Зазначений висновок збігається з
правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеній у постанові від 01.11.2012 року у
справі № 3/5005/3555/2012.

З огляду на викладене, позов до
відповідача-1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

За встановлених обставин
відповідальність за нестачу спірного
вантажу повинен нести відповідач-2 -
Публічне акціонерне товариство
"КРАСНОДОНВУГІЛЛЯ".

За перевіркою розрахунку заявленої
позивачем до стягнення суми збитків
встановлено, що сума нестачі вантажу
підлягає зменшенню до 314,28 грн. з огляду
на наступне.

Вартість вантажу визначається на
підставі загальної суми рахунка або
іншого документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу (стаття 115
Статуту залізниць України).

При розрахунку суми збитків у сумі 324,00
грн. від нестачі вантажу позивачем була
врахована вартість вантажу у сумі 900,00
грн. з ПДВ за 1 тн вугілля відповідно до
специфікації (а.с. 16 том 1), у той час як
фактична оплата спірного вугілля була
здійснена ним у сумі 873,00 грн. з ПДВ за 1
тн за рахунком-фактурою відправника №
00008435 від 04.11.2013 року (а.с. 10 том 1) та
відповідно до банківської виписки за
21.11.2013 року (а.с. 13 том 1), що
підтверджується й самим позивачем у
його письмових поясненнях № 19 від
14.07.2014 року (а.см. 61 том 1).

За таких обставин, враховуючи виявлену
нестачу вантажу - 1050 кг, 1% його
природної втрати ваги - 690 кг (69000 кг х 1% =
690 кг), встановлений пунктом 27 Правил
видачі вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 року № 644 (зареєстровано в МЮ
України 24.11.2000 року за № 862/5083);
приймаючи до уваги вартість вантажу у
сумі 873,00 грн. з ПДВ за 1 тонну, вартість
нестачі вантажу буде складати 314,28 грн.
(1050 кг - 690 кг = 360 кг; 360 кг х 873,00 грн. = 314,28
грн.).

Відповідно до частини першої статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача у сумі 1 772,19 грн.
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "КРАСНОДОНВУГІЛЛЯ" (94404,
Луганська область, м. Краснодон, вул.
Комсомольська, 5, ідентифікаційний код
32363486) на користь Публічного
акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС"
(69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4,
ідентифікаційний код 00191224) основний
борг у сумі 314,28 грн., судовий збір у сумі
1 772,19 грн.

У решті позову до Публічного
акціонерного товариства
"КРАСНОДОНВУГІЛЛЯ" відмовити.

У позові до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600,
м.Дніпропетровськ, пр-т Карла Маркса, 108,
ідентифікаційний код 01073828) відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.07.2014 року.

Суддя І.І. Колісник