КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р. Справа№ 910/6879/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Калатай Н.Ф.

За участю представників сторін:

Від позивача - Юркова Т.С. ( довір. №3932
від 26.12.13);

Від відповідача - Мандригеля Р.С. (довір.
№46/10 від 30.12.13);

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Харківгаз»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014р.

у справі № 910/6879/14 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Харківгаз»

до Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України"

про визнання договору частково
недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014р. у справі №910/6879/14 у
позові Публічного акціонерного
товариства «Харківгаз» відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, що позивач не
довів та не надав доказів, які
підтверджують, що в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) були
недодержані вимоги, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст.203 Цивільного кодексу
України, тобто не довів підстави, в силу
яких спірні умови розділу договору
мають бути визнані недійсними. Спірний
правочин, як зазначає суд, спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 12.06.2014р. у справі
№910/6879/14 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає
про те, що порядок та умови проведення
розрахунків, що передбачені договором
№06/10-2000 від 20.12.2010р. не відповідають
умовам типового договору, затвердженим
постановою НКРЕ №849 від 05.07.2012р., що є
підставою для визнання розділу 4
договору № №06/10-2000 від 20.12.2010р.
недійсним.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін судова
колегія встановила.

Між Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України», як постачальником,
та Відкритим акціонерними товариством
"Харківгаз", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Харківгаз", як покупцем, 20.12.2010 р.
укладено договір № 06/10-2000/8а про
закупівлю природного газу за державні
кошти, у відповідності до умов якого
постачальник зобов'язався передати
природний газ власного видобутку
виключно для подальшої реалізації
населенню, а покупець приймати та
оплачувати на умовах цього договору.
Використання газу покупцем для інших
потреб не є предметом цього договору. У
разі нестачі газу власного видобутку
за цим договором передається
імпортований газ.

Згідно з пунктом 1.2. договору
постачальник передає покупцеві у 2011
році газ в обсязі до 826 801,000 тис.куб.м., в
тому числі по місяцям кварталів.

Відповідно до частини 2 пункту 3.1.
договору загальна вартість цього
договору на дату його укладення
становить 405 978 191,93 грн., крім того ПДВ-
20%, разом з ПДВ - 487 173 830,32 грн.

У відповідності до розділу 4 договору,
який просить визнати недійсним позивач
у зв'язку з його невідповідністю умовам
Типового договору на купівлю-продаж
природного газу (між власниками та
постачальниками природного газу),
затвердженого постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України № 849 від 05.07.2012 року, оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 10 числа,
наступного за місяцем поставки газу.
При невиконанні покупцем вимог,
передбачених у пункті 4.1. договору,
постачальник обмежує поставку газу
покупцеві або припиняє поставку газу
до повного погашення заборгованості за
спожитий газ по цьому договору. В
платіжних дорученнях покупець повинен
обов'язково вказувати номер договору,
дату його підписання, призначення
платежу. За наявності заборгованості у
покупця за даним договором
постачальник зараховує кошти, що
надійшли від покупця, як погашення
заборгованості за газ, поставлений в
минулі періоди по даному договору,
незалежно від вказаного в платіжному
дорученні призначення платежу. Кошти,
які надійшли від покупця, будуть
зараховані як передоплата за умови
відсутності заборгованості по даному
договору. Звірка розрахунків
здійснюється сторонами на підставі
відомостей про фактичну оплату
вартості спожитого газу покупцем та
акту приймання - передачі газу протягом
10 днів з моменту вимоги однієї із
сторін. Вказана звірка оформлюється
відповідним актом. Покупець
зобов'язується відкрити рахунок із
спеціальним режимом використання,
відповідно до Закону України "Про
засади функціонування ринку
природного газу".

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити Цивільному кодексу,
іншим законам України, які приймаються
відповідно до Конституції України та
Цивільного кодексу України,
міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, актам Президента
України, постановам Кабінету Міністрів
України, актам інших органів державної
влади України, органів влади
Автономної Республіки Крим у випадках
і в межах, встановлених Конституцією
України та законом, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).

Згідно з пунктом 2.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними"
від 29.05.2013 року, вирішуючи спори про
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Статтею 215 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (статті 655
Цивільного кодексу України).

З положень статті 628 Цивільного кодексу
України вбачається, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір). До
відносин сторін у змішаному договорі
застосовуються у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті змішаного договору.

Отже, посилання позивача в апеляційній
скарзі про те, що оскільки умови
розділу 4 договору не відповідають
умовам Типового договору на
купівлю-продаж природного газу (між
власниками та постачальниками
природного газу), затвердженого
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№ 849 від 05.07.2012 року, а тому договір в цій
частині має бути визнаний недійсним, до
уваги судовою колегією не приймаються
з огляду й на наступне.

У відповідності до Закону "Про засади
функціонування ринку природного газу"
державне регулювання діяльності
суб'єктів ринку природного газу, в тому
числі суб'єктів природних монополій та
суб'єктів господарювання, які діють на
суміжних ринках, здійснюється
Кабінетом Міністрів України,
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, та центральними органами
виконавчої влади в межах їх
повноважень.

Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№ 849 від 05.07.2012 року затверджено Типовий
договір на купівлю-продаж природного
газу (між власниками та
постачальниками природного газу).

Порядок та проведення розрахунків
визначено розділом 6 Типового договору,
відповідно до якого оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами у національній
валюті шляхом 100 % поточної оплати
протягом місяця поставки. У разі
неповної оплати остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
покупцем до 20-го числа місяця,
наступного за місяцем реалізації газу,
на підставі підписаного сторонами акта
приймання-передачі газу за
розрахунковий місяць. Оплата за газ
здійснюється з поточного рахунка із
спеціальним режимом використання
покупця на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання
продавця відповідно до вимог Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу" кожного
банківського дня розрахункового
місяця згідно з нормативами розподілу
коштів, затвердженими відповідною
постановою НКРЕ, та зараховується як
оплата за газ, поставлений продавцем
покупцю в тому самому місяці, у якому
надійшли кошти. За наявності
заборгованості за попередні періоди
покупець перераховує кошти з поточного
рахунка на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання
продавця. При невиконанні покупцем
вимог, передбачених пунктом 6.1
договору, продавець має право обмежити
передачу газу покупцеві або припинити
передачу газу до повного погашення
заборгованості за переданий газ за
договором. Сторони погоджуються, що
покупець не зазначає призначення
платежу лише у випадку перерахування
коштів з поточного рахунка із
спеціальним режимом використання
покупця на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання
продавця. У всіх інших випадках
посилання на призначення платежу та
розрахунковий період є обов'язковими.
Сторони погоджуються, що сума, яка була
сплачена покупцем понад вартість
фактично отриманого газу за
розрахунковий місяць, зараховується
Сторонами як погашення заборгованості
покупця перед продавцем за минулі
періоди за договором, а у випадку
відсутності простроченої
заборгованості за договором сума, яка
була сплачена покупцем понад вартість
фактично отриманого газу за
розрахунковий місяць, зараховується
продавцем як авансовий платіж на
наступний розрахунковий місяць. Звірка
розрахунків здійснюється сторонами на
підставі відомостей про фактичну
оплату вартості спожитого газу
покупцем та акта приймання-передачі
газу протягом 10-ти днів з дня винесення
вимоги однією із сторін.

Розділом 4 договору сторони погодили,
що оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки. Остаточний розрахунок за
фактично переданий газ здійснюється до
10 числа, наступного за місяцем поставки
газу. При невиконанні покупцем вимог,
передбачених у пункті 4.1. договору,
постачальник обмежує поставку газу
покупцеві або припиняє поставку газу
до повного погашення заборгованості за
спожитий газ по цьому договору. В
платіжних дорученнях покупець повинен
обов'язково вказувати номер договору,
дату його підписання, призначення
платежу. За наявності заборгованості у
покупця за даним договором
постачальник зараховує кошти. що
надійшли від покупця, як погашення
заборгованості за газ, поставлений в
минулі періоди по даному договору,
незалежно від вказаного в платіжному
дорученні призначення платежу. Кошти,
які надійшли від покупця, будуть
зараховані як передоплата за умови
відсутності заборгованості по даному
договору. Звірка розрахунків
здійснюється сторонами на підставі
відомостей про фактичну оплату
вартості спожитого газу покупцем та
акту приймання - передачі газу протягом
10 днів з моменту вимоги однієї із
сторін. Вказана звірка оформлюється
відповідним актом. Покупець
зобов'язується відкрити рахунок із
спеціальним режимом використання,
відповідно до Закону України "Про
засади функціонування ринку
природного газу".

Твердження позивача в апеляційній
скарзі про те, що умови розділу 4
договору не відповідають умовам
Типового договору на купівлю-продаж
природного газу (між власниками та
постачальниками природного газу) а
отже повинен бути визнано недійсним, не
знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи, крім того, як вірно
зазначає місцевий господарський суд
сторонами частково виконано умови
оспорюваного договору, що
підтверджується актами прийому -
передачі природного газу від 31.01.2011
року, від 28.02.2011 року, від 31.03.2011 року, від
30.04.2011 року, від 31.05.2011 року, від 30.06.2011
року, від 31.07.2011 року, від 31.08.2011 року, від
30.09.2011 року, які підписані
уповноваженими особами та скріплені
печатками сторін, та платіжними
дорученнями (належним чином засвідчені
копі містяться в матеріалах справи).

Враховуючи те, що позивачем не доведено
та не надано суду жодних доказів, які
підтверджують, що в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) були
недодержані вимоги, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою
статті 203 Цивільного кодексу України та
наявні підстави для визнання договору
недійсним на підставі ч.1ст.229
Цивільного кодексу України місцевий
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Харківгаз" до
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про визнання
договору № 06/10-2000/8а про закупівлю
природного газу за державні кошти від
20.12.2010 року частково недійсним
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Харківгаз»
залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014р.у справі №910/6879/14
залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи №910/6879/14.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 16.07.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Н.Ф. Калатай