ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 911/3128/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Божок В.С. -
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Сибіги О.М.

розглянувши матеріали касаційної
скарги ПАТ "Український Професійний
Банк"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
05.03.2014у справіГосподарського суду
Київської областіза позовом ПАТ
"Український Професійний Банк"до 1. ТОВ
"Вікна Сервіс" 2. Мартусівської
сільської ради Бориспільського району
Київської областіпророзірвання
договору оренди, визнання його таким,
що припинив дію, зобов'язання укласти
новий договірв судовому засіданні
взяли участь представники:

позивача: Ільченко К.А. (дов. від 13.001.14 №
21),

відповідачів: не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 22.10.2013 р. господарського
суду Київської області позов
задоволено частково, визнано
припиненим договір оренди земельної
ділянки, розташованої в селі
Мартусівка, в адміністративних межах
Мартусівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, з кадастровим номером
:02:001:0070 від 18.10.2005 року, визнано за
ПАТ "Український Професійний Банк"
право користування частиною
зазначеної земельної ділянки, на якій
фактично розташоване набуте позивачем
у власність нерухоме майно. Зобов'язано
Мартусівську сільську раду
Бориспільського району Київської
області вирішити питання щодо
укладення з ПАТ "Український
Професійний Банк" договору оренди
частини земельної ділянки, на якій
фактично розташоване набуте позивачем
у власність нерухоме майно, та ділянки,
необхідної для його обслуговування, на
тих самих умовах і в тому ж обсязі, що
були у попереднього землекористувача,
відповідно до укладеного 18.10.2005 року
договору оренди землі між
Мартусівською сільською радою
Бориспільського району Київської
області та ТОВ "Вікна Сервіс". В
задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою від 05.03.2014 р. Київського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення скасовано, в
позові відмовлено.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями, ПАТ "Український
Професійний Банк" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх
скасувати як прийняті з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали рішення у даній
справі, ПАТ "Український Професійний
Банк" на підставі рішення
господарського суду Київської області
від 29.05.2012 року у справі № 26/034-12 набуто
право власності на нерухоме майно, а
саме: телятник (інвентарний номер № 0225),
корівник (інвентарний номер № 0224) та
телятник (інвентарний номер № 0228), що
розташоване за адресою Київська
область, Бориспільський р-н., с.
Мартусівка, вул. Мойсеєва, буд. 60, яке
08.02.2013 року зареєстровано
Реєстраційною службою Бориспільського
міськрайонного управління юстиції.

Вказані будівлі розташовані на
земельній ділянці, яка знаходиться в
довгостроковій оренді ТОВ "Вікна
Сервіс" на підставі договору оренди
землі від 18.10.2005 року, укладеного з
Мартусівською сільською радою
Бориспільського району Київської
області, посвідченого приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_6 та зареєстрованого за
номером 4522.

За умовами наведеного договору оренди
землі ТОВ "Вікна Сервіс" прийнято в
строкове платне користування земельну
ділянку, розташовану в селі Мартусівка,
в адміністративних межах
Мартусівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, загальною площею 5,311 га
(кадастровий номер земельної ділянки
:02:001:0070) строком на 49 років.

Звертаючись з позовом у даній справі,
ПАТ "Український Професійний Банк"
послалось на те, що воно як новий
власник нерухомого майна, може
вимагати переоформлення права
користування земельною ділянкою, яке
належало попередньому власнику - ТОВ
"Вікна сервіс", в обсягах, визначених
відповідним договором оренди землі.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що апеляційним
господарським судом в частині вимоги
про розірвання договору оренди,
укладеного з ТОВ "Вікна сервіс"
правомірно взято до уваги приписи ст. 32
Закону України "Про оренду землі",
згідно якої на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених Законом та
умовами договору, в разі випадкового
знищення чи пошкодження об'єкта оренди,
яке істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

В той же час, як вірно враховано
апеляційним господарським судом,
позивач не є стороною спірного
договору оренди землі, а тому
правомірно відмовив в позові в цій
частині.

Стосовно вимоги Банку про визнання
договору оренди землі припиненим,
колегія суддів Вищого господарського
суду України зважає на те, що
встановлення факту як способу захисту
прав на земельну ділянку чинним
законодавством не передбачено та не
призводить до поновлення порушеного
права, а відтак, не може бути
самостійним предметом позову у
господарському суді.

В частині вимог позивача про визнання
за ним права користування земельною
ділянкою та зобов'язання Мартусівської
сільради укласти договір оренди
спірної земельної ділянки апеляційним
господарським судом правомірно
враховано постанову Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин", згідно п. 2.10
якої правочин, за яким переходить право
власності на житлові будинки, будівлі,
споруди, тягне за собою перехід права
на земельну ділянку, на якій
знаходиться відповідне нерухоме майно.
Новий власник будинку (будівлі,
споруди) у зв'язку з цим не звільняється
від необхідності оформлення права на
земельну ділянку відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на майно та їх обтяжень".
Таке оформлення здійснюється з
урахуванням законодавчих приписів,
зазначених в абзацах другому - п'ятому
підпункту 2.12 пункту 2 цієї постанови, і
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 06.05.2009 № 439 "Про деякі
питання посвідчення права власності на
земельну ділянку".

Відповідно до п. 2.12 наведеної постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України відповідно до частини другої
статті 120 ЗК України у разі набуття
права власності на житловий будинок
(будівлю, споруду), що знаходяться на
земельній ділянці, наданій у
користування, до набувача переходить
право користування відповідною
земельною ділянкою в тому ж обсязі, що
був у попереднього землекористувача.
Отже, якщо попередній власник
житлового будинку (будівлі, споруди)
користувався земельною ділянкою, на
якій розміщено відповідне нерухоме
майно на підставі договору оренди,
новий власник може вимагати
переоформлення права користування
земельною ділянкою на своє ім'я в
установленому законом порядку, в тому
числі з додержанням вимог згаданих
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на майно та їх
обтяжень" і статті 125 ЗК України, яка
пов'язує виникнення права на земельну
ділянку з моментом державної
реєстрації відповідного права. Він за
необхідності може звернутися до
господарського суду також з позовом
про визнання за ним права користування
земельною ділянкою (пункт 1 частини
другої статті 16 ЦК України).

Отже, перехід права власності на об'єкт
нерухомості не тягне за собою
автоматичного переходу до нового
власника права користування земельною
ділянкою, на якій він розташований.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
"Про оренду землі", укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу
України встановлено, що передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Таким чином, підставою для
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у комунальній власності, є
відповідний договір оренди, укладений
на підставі рішення органу місцевого
самоврядування.

В той же час, доказів прийняття
відповідним органом виконавчої влади
чи органом місцевого самоврядування
рішення про передачу в оренду спірної
земельної ділянки судам надано не було,
а відтак судом правомірно відмовлено в
позові і в частині зобов'язання
сільської ради укласти договір оренди
з позивачем.

Приймаючи до уваги зазначене вище,
постанову Київського апеляційного
господарського суду прийнято при
правильному застосуванні норм
матеріального та процесуального права
і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову від 05.03.2014 р. Київського
апеляційного господарського суду у
справі № 911/3128/13 залишити без змін.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Сибіга О.М.