ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2014 р.
Справа№ 914/4079/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О., при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали

заяви Приватного підприємства "ЗЕЛЕНИЙ
ГАЙ", с.Розвадів, Миколаївський район,
Львівська область

про розстрочку виконання постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р.

у справі №914/4079/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ШВАРЦМЮЛЛЕР
УКРАЇНА", с.Стоянка,
Києво-Святошинський район, Київська
область

до відповідача Приватного
підприємства "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ", с.Розвадів,
Миколаївський район, Львівська область

про стягнення 223 324,54 грн.

За участю представників сторін:

від заявника (відповідача): Байтало Ю.В.
- (довіреність №123-1 від 25.06.2014р.);

від стягувача (позивача): не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області надійшла заява
Приватного підприємства "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ"
про розстрочку виконання постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. у
справі № 914/4079/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ШВАРЦМЮЛЛЕР УКРАЇНА" до Приватного
підприємства "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ" про
стягнення 223 324,54 грн.

Ухвалою суду від 13.06.2014р. прийнято заяву
про розстрочку виконання постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. та
призначено її до розгляду на 02.07.2014р.

Представник заявника подав заяву вих.
№123-2 від 25.06.2014р. (вх. №28038/14 від 27.06.2014р.)
якою на виконання вимог ухвали суду
просить суд долучити до матеріалів
справи докази наявності договірних
відносин щодо вантажних перевезень у
Донецьку та Луганську області (у
2013-2014рр.), а саме договори-заявки всього
на 52 аркушах.

Крім того, представник заявника подав
заяву вих.№123-3 від 01.07.2014р. (вх. №28356/14
від 02.07.2014р.), в якій зазначив, що 26.06.2014р.
на виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
18.03.2014р., відповідач перерахував
позивачу 15 525,75 грн. В підтвердження
чого долучив до матеріалів справи
платіжне доручення №498 від 26.06.2014р. на
суму 15 525,75 грн.

В судовому засіданні представник
заявника заяву про розстрочку
виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
18.03.2014р. строком на 12 місяців підтримав,
просив її задоволити з підстав
викладених у заяві.

Стягувач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, подав клопотання
вих.№26/06-14-1 від 26.06.2014р. (вх.№28200/14 від
01.07.2014р.) про відкладення розгляду
заяви, у зв'язку з неможливістю явки
представника.

Представник заявника клопотання
стягувача про відкладення розгляду
заяви залишив на розсуд суду.

Розглянувши клопотання стягувача про
відкладення розгляду заяви, суд дійшов
висновку відсутності підстав для його
задоволення з огляду на наступне.

Нормами Господарського процесуального
кодексу України не визначено
вичерпного кола осіб, які можуть бути
представниками в господарському
процесі, а тому інтереси підприємства
мають право представляти як директор,
так і засновник, головний бухгалтер та
інші особи як з числа працівників, так і
з числа осіб, не пов'язаних з позивачем
трудовими відносинами. При цьому,
неможливість такої заміни
представника підлягає доведенню
учасником судового процесу на
загальних підставах (ст.ст.32-34 ГПК
України).

Стягувачем не подано належних доказів
неможливості явки в судове засідання
іншого представника, з числа як своїх
представників, так і осіб, не пов'язаних
з ним трудовими відносинами. Крім того,
у разі неможливості забезпечення явки
представника в судове засідання,
сторона у справі не позбавлена права
надавати свої вимоги і заперечення у
письмовому вигляді.

Як вбачається і наявного в матеріалах
справи поштового повідомлення
№ 685 від 13.06.2014р., ухвала
про призначення до розгляду заяви про
розстрочку виконання постанови
Львівського апеляційного
господарського суду України отримана
стягувачем 18.06.2014р., в той час як судове
засідання було призначено на 02.07.2014р.,
відтак у заявника було достатньо часу
для підготовки письмових пояснень.

Слід зазначити, що ухвалою суду від
13.06.2014р. явка стягувача не визнавалась
обов'язковою.

Стягувачем у клопотанні про
відкладення розгляду заяви не
наведено причини неможливості бути
присутнім на судовому засіданні
представника, не вказано поважність
причин, що завадили подати нормативно
та документально обґрунтовані
письмові пояснення та докази якими він
обгрунтовує свою позицію по заяві про
розстрочку виконання постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р.

Відкладення розгляду заяви при
належному повідомленні сторін є правом
суду, а не його обов'язком.

З огляду на вищезазначене суд не вбачає
підстав для задоволення клопотання
стягувача про відкладення розгляду
заяви.

Розглянувши заяву про розстрочку
виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
18.03.2014р., дослідивши докази подані в
підтвердження обставин, якими вона
обґрунтована, заслухавши представника
заявника, суд встановив:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 18.12.2013р. у справі
№914/1407913 позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ШВАРЦМЮЛЛЕР УКРАЇНА"
задоволено частково та стягнуто з
Приватного підприємства "Зелений гай"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шварцмюллер Україна"
основний борг в сумі 202 298,82 грн., 809,80 грн.
інфляційних втрат, 5 203,24 грн. три
проценти річних, 14 808,27 грн.
пені та 4 462,40 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р.
рішення господарського суду
Львівської області від 18.12.2013р. змінено
та викладено п.2. резолютивної частини
рішення господарського суду
Львівської області від 18.12.2013р. в
наступній редакції: "Стягнути з
Приватного підприємства "Зелений гай"
(81634, Львівська область, Миколаївський
район, с. Розвадів, вул. Сагайдачного, 72,
р/р 014 у Львівській філії АТ КБ
"Хрещатик", МФО 385468, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шварцмюллер Україна"
(08114, Київська область,
Києво-Святошинський район, с.Стоянки,
21-й кілометр Житомирського шосе, буд.11,
р/р 4509 в АТ "ОТП Банк" в м.Києві, МФО
300528, ), основного боргу в
сумі 165 340,00 грн., 661,86 грн. інфляційних
втрат, 4 253,54 грн. 3% річних, 12
400,50 грн. пені та 3 653,12 грн. судового
збору."

В решті рішення господарського суду
Львівської області від 18.12.2013 року у
справі № 914/4079/13 залишено без
змін.

На виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
18.03.2014р. господарським судом Львівської
області видано наказ від 27.03.2014р. (бланк
№0040333).

10.06.2014р. заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського РУЮ - Практикою А.Г.
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП №43640375) з
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області №914/4079/13 від 27.03.2014р., надано
боржнику у термін до 17.06.2014р. для
добровільного виконання.

Приватне підприємство "ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ"
користуючись своїм процесуальним
правом, наданим ст.121 ГПК України,
просить суд розстрочити виконання
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р.
строком на 12 місяців рівними
щомісячними платежами по 15 525,75 грн.
починаючи з червня місяця 2014р.

В обгрунтування підстав для розстрочки
виконання постанови заявник вказує на
важке фінансове становище, що
ускладнює своєчасне виконання
постанови суду у добровільному порядку
у строки надані державним виконавцем.

Заявник зазначає, що основним видом
його діяльності є здійснення
автомобільних вантажних перевезень у
міжнародному і внутрішньому
сполученні. Важкий фінансовий стан
обумовлений тим, що на даний момент з
причин проведення АТО зупинились
вантажні перевезення до підприємств
Донецької і Луганської областей,
зменшились вантажні перевезення до
підприємств Херсонської і
Миколаївської областей; порушенням
замовниками строків оплати, в
інтересах яких здійснені вантажні
перевезення; наявністю невиконаних
органами ДВС судових рішень про
стягнення боргу на користь заявника.

В підтвердження обставин наведених у
заяві боржник подав фінансовий звіт за
I квартал 2014р., розшифровку
дебіторської і кредиторської
заборгованості, договора-заявки про
перевезення вантажу в східні області
України, постанови органів ВДВС про
відкриття виконавчих проваджень на
користь заявника.

Отже на думку заявника, розстрочка
виконання постанови суду дасть
можливість безперебійно проводити
підприємством свою господарську
діяльність, та відповідно зробить
реальною можливість повернення
заборгованості позивачу в повному
обсязі.

Розглянувши заяву, надавши оцінку
доказам долученим на підтвердження
обставин наведених у ній, заслухавши
представника заявника, суд дійшов
висновку підставності заяви до
задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.36 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Коли заяву про розстрочку подано
стороною, після прийняття постанови
апеляційною чи касаційною інстанцією,
питання про відстрочку або розстрочку,
зміну способу та порядку виконання
цієї постанови вирішує господарський
суд першої інстанції. Вказане
узгоджується з позицією Вищого
господарського суду України
викладеною в абзаці 2 п.п.7.8. п.7
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17.10.2012р. із змінами та
доповненнями.

Відповідно до статті 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час від
набрання рішенням законної сили до
його фактичного повного виконання.

При цьому під розстрочкою виконання
рішення суду слід розуміти виконання
рішення частками, встановленими
господарським судом, з певним
інтервалом у часі. Підставою для
розстрочки можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Питання задоволення заяви сторони у
справі про розстрочку виконання
рішення суду вирішується судом в
кожному конкретному випадку, виходячи
з особливого характеру обставин
справи, що унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення.

При цьому, норми чинного
господарського процесуального
законодавства не містять визначення
"винятковий випадок", тому це поняття є
оціночним, з огляду на ч.1 ст.43 ГПК
України, та з врахуванням всіх обставин
конкретної справи.

Як вказано у п.7.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Слід зазначити, що підприємницька
діяльність заявника пов"язана із
здійсненням автомобільних вантажних
перевезень. Як вбачається із наданих
заявником договорів-заявок, значна
частина цих перевезень здійснювалась у
східні області України. У зв"язку із
подіями в Україні, оплата за виконані
заявником перевезення не проведена у
повному обсязі, прийняття замовлень на
наступні перевезення у вказані області
зупинено.

З долучених заявником доказів, зокрема
із розшифровки дебіторської і
кредиторської заборгованості
вбачається, що заявник матиме реальну
можливість виконати постанову суду.
Так, станом на 01.06.2014р. дебіторська
заборгованість складає 5 844 674,08 грн.,
кредиторська заборгованість станом на
цю ж дату складає 5 481 268,63 грн.

Крім того, заявником вживаються заходи
щодо стягнення дебіторської
заборгованості у примусовому порядку,
через органи Державної виконавчої
служби, проводиться
претензійно-позовна робота з
дебіторами.

Отже, проведення подальшої
господарської діяльності, за
відсутності арешту на рахунках,
стягнення дебіторської заборгованості
дасть заявнику можливість сплачувати
частинами борг по постанові суду, а
також надасть змогу до надходження
додаткових коштів для погашення боргу
перед стягувачем. Виконання ж
постанови суду в примусовому порядку
призведе до блокування рахунків
підприємства, що утруднить здійснення
його господарської діяльності і як
наслідок, не буде ефективним засобом до
виконання постанови суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
боржник після прийняття постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р.
частково сплатив заборгованість в
розмірі 15 525,75 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №498 від 26.06.2014р. на
суму 15 525,75 грн.

Вказаний факт часткової оплати
заявником боргу свідчить про вчинення
ним дій для добровільного виконання
постанови суду.

Розглянувши подану заяву, дослідивши
обставини, які наведені заявником в
обгрунтування підстав для
застосування розстрочки, з метою
надання підприємству можливості
функціонувати і здійснювати поступове
погашення боргу стягнутого постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р., суд
вважає за можливе задоволити заяву
частково, водночас, враховуючи
часткову оплату боргу проведену у
червні місяці, розстрочити виконання
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р.
строком на 11 місяців рівними
щомісячними платежами по 15 525,75 грн.
починаючи з липня місяця 2014р.

Слід зазначити, що ухвала про
розстрочку виконання постанови
підлягає виконанню на підставі п.2 ч.2
ст.17 Закону України "Про виконавче
провадження", тому відповідний наказ у
такому випадку не видається.

Ухвала про розстрочку виконання
рішення має похідний характер від
рішення суду, яким справу вирішено по
суті, і є обов'язковою для державної
виконавчої служби при виконанні
відповідного судового наказу у межах
відкритого виконавчого провадження
(див. рішення Конституційного Суду
України від 26.06.2013 N 5-рп/2013 зі справи N
1-7/2013). Якщо виконавче провадження
відкривається після винесення ухвали
господарського суду про відстрочку чи
розстрочку виконання судового рішення,
то таке виконання має здійснюватися на
підставі та з урахуванням як раніше
виданого судом наказу, так і
відповідної ухвали. Вказане
узгоджується із позицією Вищого
господарського суду України
викладеною в абзаці 6 п.п.7.8. п.7
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України".

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.33, 43, 86, 121 ГПК України,
господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Заяву Приватного підприємства
"ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ" про розстрочку виконання
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. у
справі № 914/4079/13 задоволити
частково.

2. Розстрочити виконання постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. у
справі № 914/4079/13строком на 11 місяців
рівними щомісячними платежами по 15 525,75
грн. починаючи з липня місяця 2014р.

3. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані у ст.ст.91-93 ГПК України.

4. Згідно ст.87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
Сухович Ю.О.