ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

07 липня 2014 року
Справа № 913/1355/14

Провадження №5/913/1355/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Восток-Бетон», м.
Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛугБур», м. Брянка
Луганської області

про стягнення 15106 грн. 47 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Гуленко
К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Варакута О.О.,
представник за довіреністю від 21.05.2014 №
б/н;

від відповідача - представник не
прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення заборгованості за
договором від 22.04.2013 № 35 в сумі 14190 грн. 87
коп. та пені в сумі 915 грн. 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом
невиконання відповідачем договірних
зобов'язань в частині оплати за
поставлений товар у сумі 14190 грн. 87 коп.
Крім суми основного боргу позивачем
нараховано та заявлено до стягнення з
відповідача пеня в сумі 915 грн. 60 коп.

Позивачем подано заяву про відмову від
позову в частині стягнення пені в сумі
915 грн. 60 коп.

Вказана заява прийнята судом до
розгляду.

Відповідач правом на участь свого
представника у судовому засіданні не
скористався, хоча про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення.

При цьому, відповідач не заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи з наведенням відповідного
обґрунтування необхідності такого
відкладення та доданням доказів
поважності неприбуття у дане судове
засідання.

Відзив на позовну заяву та інші
витребувані судом матеріали
відповідачем не надані, тому на
підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані
докази, суд встановив такі фактичні
обставини.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Восток-Бетон», як
постачальником, та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЛугБур»,
як покупцем, 22.04.2013 укладено договір
поставки № 35 (далі - договір, а.с.9-10).

Предметом вказаного договору є
правовідносини, за якими постачальник
в порядку та на умовах, визначених в
даному договорі, зобов'язується
передати у власність покупця
продукцію, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити продукцію (п. 1.1
договору).

Відповідно до п. 4.3 договору оплата
вартості продукції здійснюється
шляхом перерахування передплати,
погодженої сторонами та в порядку,
передбаченому п 1.2, 4.2 договору, на
розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно із п. 6.4 договору у випадку
порушення строків оплати продукції,
покупець сплачує постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від неоплаченої в строк суми за кожен
день прострочки.

За умовами п. 3.5 договору передбачена
можливість надання постачальником
послуг бетононасосу. Вартість таких
послуг не включено до вартості бетону.

Позивач поставив відповідачу
продукцію на загальну суму 15282 грн. 73
коп., що підтверджується накладними №
РН-000001033 від 21.11.2013, № РН-000001063 від 29.11.2013,
№ РН-000001085 від 09.12.2013, доданими до
матеріалів справи.

Відповідач грошові зобов'язання зі
сплати за одержану продукцію не
виконав у повному обсязі.

Разом з тим. позивачем складено акт про
надання послуг бетононасосу № ОУ-0000635.

Позивач 28.02.2014 пред'явив відповідачу
письмову вимогу, оформлену претензією
№ 7, зокрема, про сплату за надані
послуги бетононасосу згідно акту №
ОУ-0000635 на суму 400 грн. 00 коп. (а.с. 17-18).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язань з оплати
отриманого товару та наданих послуг за
ним станом на день подачі позову до
суду утворився борг.

У зв'язку з викладеним, позивач
звернувся за захистом своїх прав та
охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
часткову обґрунтованість позовних
вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За приписами частини першої ст. 656
Цивільного кодексу України предметом
договору купівлі-продажу може бути
товар, який є у продавця на момент
укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому.

Позивач виконав свої зобов'язання до
отримання передплати.

Поставлена позивачем продукція була
прийнята відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк
не встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу
України виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання.

Так, у даному випадку поставка
продукції є зустрічним виконанням
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 даної статті при
зустрічному виконанні зобов'язання
сторони повинні виконувати свої
обов'язки одночасно, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства, не випливає
із суті зобов'язання або звичаїв
ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не
зможе виконати свого обов'язку, повинна
своєчасно повідомити про це другу
сторону.

Згідно ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу
України якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до приписів ст. 901
Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за
плату, замовник зобов'язаний оплатити
надану йому послугу в розмірі, у строки
та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, як неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням вказаної події.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Строк виконання обов'язку відповідача
по оплаті наданих послуг на день
звернення із позовом до суду настав,
враховуючи направлення позивачем
відповідачу вимоги про оплату наданих
послуг.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог даного Кодексу і
інших актів законодавства. Аналогічна
за змістом норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу
України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами доведено факт виконання
позивачем взятих на себе за договором
зобов'язань.

З урахуванням викладеного, вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 14190 грн. 87 коп. є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Позивачем подано заяву про відмову від
позову в частині стягнення пені в сумі
915 грн. 60 коп.

Відмова позивача від позову
приймається судом, оскільки такі дії не
суперечать законодавству та не
порушують права та охоронювані законом
інтереси.

За наведених обставин, провадження у
справі підлягає припиненню на підставі
п.4 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України.

У випадках припинення провадження у
справі повторне звернення до
господарського суду зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав не допускається (ч. 2 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України).

Таким чином, позов підлягає
задоволенню частково та з відповідача
на користь позивача слід стягнути борг
в сумі 14190 грн. 87 коп. Провадження у
справі в частині стягнення пені слід
припинити.

Відповідно до приписів ст. 49
Господарського кодексу України
судовий збір слід покласти на
відповідача пропорційно розмірі
позовних вимог в сумі 1716 грн. 28 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Восток-Бетон» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛугБур»
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛугБур», м. Брянка
Луганської області, вул. Щетиніна, б. 2
«А», ідентифікаційний код за , на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Восток-Бетон», м.
Луганськ, вул. Петровського, б. 78,
ідентифікаційний код за ,
борг в сумі 14190 грн. 87 коп. та судовий
збір у сумі 1716 грн. 28 коп., видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. Прийняти відмову від позову в частини
стягнення пені в сумі 915 грн. 60 коп.

4. Провадження у справі в частині
стягнення пені в сумі 915 грн. 60 коп.
припинити.

У судовому засіданні 07.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано -
07.07.2014.

Суддя
С.В.
Вінніков