м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/8717/14 10.07.14
За позовом Приватного підприємства
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укртехпромлізинг»
про стягнення заборгованості
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Ксьондзик П.Г.
від відповідача: не з'явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне підприємство
«Інсталпласт-ХВ» звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укртехпромлізинг»
про стягнення 139 968,00 грн. основного
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
переданого товару згідно договору
купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2011 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 р. (суддя Дупляк О.М.)
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 09.06.2014 р.
Ухвалою суду від 20.05.2014 р. виправлено
описку в ухвалі про порушення від 12.05.2014
р. у зазначенні дати судового
засідання, замість « 09.06.2014 о 14:20»
виправлено на « 16.06.14 о 14:20».
Розпорядженням Керівника апарату
Господарського суду міста Києва від
12.06.2014 р., у зв'язку із тривалим
лікарняним судді Дупляк О.М. проведено
повторний автоматичний розподіл
справи, справу №910/8717/14 передано на
розгляд судді Бондарчук В.В.
Ухвалою суду від 13.06.2014 р. суддя
Бондарчук В.В. прийняла справу № 910/8717/14
провадження та призначила до розгляду
на 10.07.2014 р. за участю представників
13.06.2014 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав клопотання про відкладення
розгляду справи, призначений на 16.06.2014р.
через неможливість забезпечення явки
представника у судове засідання.
10.07.2014 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
повторно подав клопотання про
відкладення розгляду справи,
призначений на 10.07.2014р. через
неможливість забезпечення явки
представника у судове засідання.
З приводу поданої заяви суд відзначає
Згідно зі ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.
Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.
Таким чином, юридична особа не обмежена
колом осіб, які можуть представляти її
інтереси в суді, а зазначені в заяві
обставини не є підставою для її
задоволення, тому суд відмовляє у
задоволенні заяви про відкладення
розгляду справи.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, проте був
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином, що
підтверджується поданим клопотанням
про відкладення розгляду справи.
Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 10.07.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2011 р. між Приватним підприємством
«Інсталпласт-ХВ» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укртехпромлізинг» укладено договір
купівлі-продажу №02/12, умовами якого
передбачено, що в порядку та на умовах,
визначених цим договором, позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача наступний товар: Труба
захисна ребриста ПВТ-40 в кількості 48 000
м/п, муфта 40 в кількості 192 шт.
відповідно до додатку який є
невід'ємною частиною даного договору, а
відповідач зобов'язався прийняти товар
від позивача та оплатити його.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна
сума договору складає 503 039,23 грн.

Згідно п. 4.1. договору оплата товару,
який визначений цим договором, має бути
здійснена в українських гривнях шляхом
безготівкового перерахування на
розрахунковий рахунок позивача
наступним чином: - 363 071,23 грн.
оплачується відповідачем після
доставки відповідної партії товару на
місце доставки та надання сертифікатів
якості товару на відповідну партію
товару в цілому протягом 7 банківських
днів з дати отримання відповідачем
оригіналу рахунку-фактури позивача;

- решта 139 968,00 грн. оплачується
відповідачем після доставки
відповідної партії товару на місце
доставки на надання сертифікатів
якості товару на відповідну партію
товару в цілому протягом 90 банківських
днів з дати отримання відповідачем
оригіналу рахунку-фактури позивача.

Пунктом 5.1. договору визначено, що товар
вважається переданим позивачем та
прийнятим відповідачем: за якістю -
згідно із сертифікатом якості, за
кількістю - відповідно до кількості
місць та ваги, зазначених у
транспортних документах.

Відповідно до п. 5.2. договору передача
товару/партії товару від позивача до
відповідача оформлюється актом
прийому-передачі товару.

З матеріалів справи вбачається, що
02.12.2011 р. позивачем було поставлено
відповідачеві товарів на загальну суму
503 039,23 грн., що підтверджується
видатковими накладними №24580 та №24583
від 02.12.2011 р., які від відповідача
підписані ОСОБА_2 (копії в матеріалах
справи).

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укртехпромлізинг»
було видано довіреність №789 на ім`я
ОСОБА_2 на отримання матеріальних
цінностей від Приватного підприємства
«Інсталпласт-ХВ» за договором №02/12 від
02.12.2011 р.

Також позивачем було виставлено
відповідачеві рахунок на оплату №7814
від 02.12.2011 р. та податкові накладні на
суму 503 039,23 грн.

При цьому, відповідачем було оплачено
поставлений товар лише на суму 363 071,23
грн., що підтверджується копією
банківської виписки з рахунку позивача
(копія в матеріалах справи).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
поставленого товару згідно договору
купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2011 р., в
результаті чого за останнім утворилась
заборгованість у сумі 139 968,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу
№02/12 від 02.12.2011 р., суд дійшов висновку,
що за своєю правовою природою він і є
договором купівлі-продажу.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договором
належним чином, поставив відповідачеві
товарів на загальну суму 503 039,23 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №24580 та №24583 від 02.12.2011 р.,
який був прийнятий уповноваженою
відповідачем особою.

При цьому, суд відзначає, що якість
поставленого товару підтверджується
паспортами якості та сертифікатами
відповідності на поставлений товар
(копії в матеріалах справи).

Також судом було встановлено, що
відповідач за поставлений товар
розрахувався частково, в сумі 363 071,23
грн. та заборгував позивачеві 139 968,00
грн.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання своїх
зобов'язань щодо оплати поставленого
товару на суму 139 968,00 грн., суд дійшов
висновку, що відповідачем було
порушено умови договору
купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2011 р.,
положення ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, а тому підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення 139 968,00 грн. заборгованості.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
підприємства «Інсталпласт-ХВ»
задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укртехпромлізинг»
(02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська,
буд. 1-А, оф. 309, ідентифікаційний код -
34615340) з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Приватного підприємства
«Інсталпласт-ХВ» (81500, Львівська обл.,
Городоцький р-н., м. Городок, вул.
Львівська, буд. 163, ідентифікаційний код
- 20818151) 139 968 (сто тридцять дев'ять тисяч
дев'ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. -
заборгованості та 2 799 (дві тисячі
сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 36 коп. -
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 15.07.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.