ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.
Справа № 911/2134/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «УніКредит Лізинг»

до Фермерського
господарства «Ісіда»

про стягнення 68 425,13грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Просалова О.Є.
(довіреність б/н від 14.10.2013);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю «УніКредит Лізинг»
(далі - ТОВ «УніКредит Лізинг»)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Фермерського господарства «Ісіда»
(далі - ФГ «Ісіда») про стягнення 68
425,13грн, що складається з:

- основної заборгованості з лізингових
платежів за березень-травень 2014 року у
розмірі 66 817,15грн;

- пені у розмірі 1 388,54грн за період з
02.04.2014 по 29.05.2014;

- процентів у розмірі 219,44грн за період
з 02.04.2014 по 29.05.2014.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на порушення
відповідачем зобов'язань за договором
фінансового лізингу № 3883L12/00-LD від
25.05.2012 в частині сплати лізингових
платежів у встановлений договором
строк (а.с.3-7).

Відповідач у справі - ФГ «Ісіда»
відзиву на позов суду не надало.

Розгляд справи здійснювався без
повноважного представника
відповідача, за відсутності його
відзиву на позовну заяву, за наявними у
справі документами відповідно до ст. 75
ГПК України з наступних підстав:

- копія ухвали від 03.06.2014 про
порушення провадження у даній справі,
направлена на адресу відповідача,
вказану у спеціальному витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 16.06.2014 (а.с.32-34), та отримана
відповідачем 17.06.2014, що підтверджується
накладною кур'єрської служби доставки
№ 15-1093-4062 від 11.06.2014 (а.с.55);

- копія ухвали від 17.06.2014 про
відкладення розгляду справи
направлена відповідачу 07.07.2014 , що
підтверджується накладною №15-1093-4117
(а.с.53);

- адреса відповідача, за якою
направлялись відповідні поштові
відправлення, відповідає адресі,
вказаній у спеціальному витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 16.06.2014, отже, відповідач є
таким, що належним чином повідомлений
про час і місце засідання суду в силу ч.1
ст.64 ГПК України.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивча, суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2012 між сторонами у справі ТОВ
«УніКредит Лізинг» (далі -
лізингодавець) та ФГ «Ісіда» (далі -
лізингоодержувач) укладено договір №
3883L12/00-LD фінансового лізингу (а.с. 10-14,
далі - договір).

Укладений сторонами договір є
підставою для виникнення у його сторін
господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань в
силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, лізингодавець
приймає на себе зобов'язання придбати у
власність покупця, що обраний
лізингоодержувачем, предмет лізингу
відповідно до встановлених
лізингоодержувачем умов придбання та
технічних характеристик
(специфікацій), та передати його у
користування лізингоодержувачу на
строк та на умовах, визначених
договором; лізингоодержувач
зобов'язується прийняти предмет
лізингу у користування та оплачувати
лізингодавцю лізингові платежі,
комісії, які зазначені у додатку
(тарифи) до договору, який є його
невід'ємною частиною, інші комісії, що
передбачені договором, а також
виконувати інші обов'язки, передбачені
договором та чинним законодавством
(пункт 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.1.1 договору,
визначення предмету лізингу, його
технічних характеристик, вартості
предмета лізингу, графіку лізингових
платежів, дати та місця поставки
предмета лізингу, а також інших умов, що
мають безпосереднє відношення до цього
договору, визначаються у додатках до
договору.

Пунктом 1.2.1 договору передбачено, що
строк лізингу починається з дати
передачі предмету лізингу у
користування лізингоодержувачу, що
підтверджується підписанням
відповідного акту приймання-передачі
предмета лізингу.

Як визначено п.5.1 договору,
лізингоодержувач зобов'язаний
сплачувати лізингові платежі, розмір
яких, а також їх складових частин та
дати платежів визначаються у графіку
платежів, що міститься у додатку(-ах) до
договору. При цьому, розмір лізингових
платежів та їх складові частини
виражається у іноземній валюті (долар
США, Євро або інша валюта) та підлягає
сплаті у національній валюті - гривні
за курсом, визначеним договором.

Відповідно до п. 8.1 договору, по
закінченню строку такого договору та
за умови одночасного виконання вимог,
визначених п.8.1 договору, право
власності на предмет лізингу
переходить до лізингоодержувача, про
що сторони складають акт про передачу
предмета лізингу у власність
лізингоодержувачу.

Умовами договору визначено, що у
будь-який час дії або після настання
випадку невиконання, лізингодавець на
власний розсуд може, направивши
письмове повідомлення
лізингоодержувачу, відмовитись від
цього договору в односторонньому
порядку (підпункт «d» п.11.2 договору).

Як визначено п.9.1 договору, у випадку
дострокового припинення дії договору
або у випадку повернення предмета
лізингу лізингодавцю з будь-якої іншої
причини, лізингоодержувач зобов'язаний
передати предмет лізингу та всі
необхідні документи, які вимагаються
лізингодавцем, у місці, визначеному
лізингодавцем у межах України,
протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати
відповідної вимоги лізингодавця, якщо
інше не буде зазначено у відповідному
повідомленні лізингодавця (п. 9.1
договору).

Даний договір, що передбачено п.15.1,
вступає у дію з моменту підписання його
уповноваженими представниками сторін
та діє до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань по ньому.

У подальшому сторонами вносились зміни
до відповідного договору додатковими
угодами. Зокрема, додатковими угодами
№1 від 01.06.2012, №2 від 31.10.2013 (а.с.18-22)
сторонами змінювались умови договору,
у т.ч. щодо вартості предмета лізингу,
графіку сплати лізингових платежів та
їх розміру тощо.

Як встановлено під час розгляду справи,
01.06.2012 на виконання умов договору, ТОВ
«УніКредит Лізинг» (лізингодавець)
передано ФГ «Ісіда» (лізингоодержувач),
про що сторонами договору спільно з ТОВ
«Новофарм» підписано акт
приймання-передачі, комбайн New Holland CX 8080,
2011 р.в. у комплекті із зерновою жаткою NH
24GVFP (7.3m Varifeed), заводський номер - 311784009,
номер двигуна - 018312, заводський номер
жатки - 249973071 (а.с.20).

Як встановлено під час розгляду даної
справи, у зв'язку з не виконанням
зобов'язань з оплати лізингових
платежів, позивачем - ТОВ «УніКредит
Лізинг» 05.05.2014 надіслано відповідачу -
ФГ «Ісіда» повідомлення № 3984 від 05.05.2014
про відмову від договору фінансового
лізингу № 3883L12/00-LD від 25.05.2012 з вимогою
повернути предмет лізингу (а.с.40).

Відповідно до зазначеного
повідомлення, ТОВ «УніКредит Лізинг»
повідомило відповідача про наявність
простроченої заборгованості у розмірі
58 376,03грн за вищевказаним договором та
відмову від договору з 08.05.2012, у зв'язку
з тим, що таке прострочення триває
більше 30днів.

Вказане повідомлення, про що свідчить
накладна №15-6109-5459, отримано
відповідачем 08.05.2014 (а.с.41).

В силу п. 1.2.2 (d) договору строк лізингу
закінчується у день, визначений у
повідомленні про відмову від договору
за ініціативою лізингодавця або
лізингоодержувача у випадках,
передбачених цим договором та/або
чинним законодавством.

Отже, враховуючи умови договору,
відповідний договір припинив свою дію
08.05.2014, як узгоджено сторонами умовами
договору.

Звертаючись до суду, ТОВ «УніКредит
Лізинг» зазначено, що ФГ «Ісіда» не
виконано взяті на себе зобов'язання зі
сплати лізингових платежів за березень
2014 року у розмірі 28 762,27грн, за квітень
2014 року у розмірі 28 924,37грн та за травень
2014 року у розмірі 9130,51грн.

Предметом спору у даній справі є
виконання відповідачем зобов'язань за
договором в частині сплати лізингових
платежів, а також застосування до нього
відповідальності, встановленої чинним
законодавством та умовами договору за
порушення відповідного зобов'язання.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України,
що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами договору, розрахунки за цим
договором здійснюються відповідно до
графіку лізингових платежів,
викладеному у додатковій угоді № 2 від
31.10.2013 до договору фінансового лізингу
№ 3883L12/00-LD (п. 6.1 договору).

Як вбачається з відповідної додаткової
угоди, лізингові платежі №№22,23 мали
бути сплачені відповідно 01.04.2014 - 1
823,86євро, що складає 28762,27грн та 01.05.2014 - 1
813,86євро, що становить 28 924,37грн.

Однак, відповідні зобов'язання не
виконані відповідачем, що ним не
спростовано під час розгляду справи
шляхом надання доказів суду.

Окрім того, враховуючи припинення дії
договору, позивач просив стягнути з
відповідача частину лізингового
платежу №24, повний розмір якого
визначений рівним 1 803,02євро, а саме
541,87євро. За умовами договору,
лізинговий платіж №24 має бути
сплачений 01.06.2014.

Проте, суд не може погодитись з
твердженнями позивача щодо існування
заборгованості ФГ «Ісіда» за травень
2014 року у розмірі 541,87євро з огляду на
таке.

У відповідності до узгодженого
сторонами графіку лізингових платежів
за травень 2014, відповідач мав сплатити 1
803,02євро, проте, враховуючи припинення
дії договору з 08.05.2014, належна до сплати
сума лізингового платежу за травень 2014
року складає 58,16євро, що на момент
платежу становить 7 840,23грн (1803,02/31*8).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За таких обставин, заявлені вимоги в
частині заборгованості зі сплати
лізингових платежів підлягають
частковому задоволенню, а саме у
розмірі 65 526,87грн основної
заборгованості (28762,27+28924,37+7840,23); в
частині стягнення 1 290,28грн основної
заборгованості слід відмовити.

Задовольняючи заявлені у відповідній
частині вимоги, суд також виходив з
того, що не зважаючи на припинення дії
договору та виникнення обов'язку
повернути об'єкт лізингу, повернення
будь-яких сплачених платежів або
скасування сплати лізингових платежів,
що мають бути сплачені відповідачем
позивачу до моменту такого повернення
не передбачається, про що сторони
домовились, включивши відповідну умову
до п.12.1.2 договору.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 1 388,54грн пені, нарахованої
за періоди з:

- 02.04.2014 по 29.05.2014 на суму 28 762,27грн у
розмірі 806,92грн;

- 02.05.2014 по 02.06.2014 на суму 28 924,37грн у
розмірі 481,81грн;

- 09.05.2014 по 29.05.2014 на суму 9 130,51грн у
розмірі 99,81грн;

Відповідно до п. 12.3 договору, у випадку
несплати лізингоодержувачем в
належний термін будь-якої суми, яка має
бути сплачена за цим договором,
лізингоодержувач сплачує лізингодавцю
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки, встановленої Національним
банком України, яка діяла протягом
періоду прострочення, за кожен день
прострочення.

Однак, розмір пені, за розрахунком суду
за заявлений позивачем період, складає
1371,44грн, а саме за періоди з:

- 02.04.2014 по 29.05.2014 на суму 28 762,27грн у
розмірі 806,92грн;

- 02.05.2014 по 02.06.2014 на суму 28 924,37грн у
розмірі 481,81грн;

- 09.05.2014 по 29.05.2014 на суму 7840,23грн у
розмірі 85,71грн.

Таким чином, вимоги щодо стягнення пені
підлягають задоволенню у розмірі
1371,44грн; в частині стягнення 14,10грн пені
суд у позові відмовляє.

Крім того, позивачем нараховано
проценти у загальній сумі 424,59грн., а
саме за періоди з:

- 02.04.2014 по 29.05.2014 на суму 28 762,27грн у
розмірі 137,11грн;

- 02.05.2014 по 02.06.2014 на суму 28 924,37грн у
розмірі 66,57грн;

- 09.05.2014 по 29.05.2014 на суму 9 130,51грн у
розмірі 15,76грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, заявлені вимоги про стягнення
процентів є обґрунтованими.

Проте, розмір процентів, за розрахунком
суду за заявлений позивачем період,
складає 217,21грн, а саме за періоди з:

- 02.04.2014 по 29.05.2014 на суму 28 762,27грн у
розмірі у розмірі 137,11грн;

- 02.05.2014 по 02.06.2014 на суму 28 924,37грн у
розмірі 66,57грн;

- 09.05.2014 по 29.05.2014 на суму 7840,23грн у
розмірі 13,53грн;

Таким чином, вимоги щодо стягнення
процентів підлягають задоволенню у
розмірі 217,21грн; в частині стягнення
2,23грн пені суд у позові відмовляє

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати, понесені позивачем у зв'язку з
оплатою позову судовим збором,
підлягають частковому відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача, а саме
пропорційно розміру задоволених вимог,
що складає 1792,83грн.

В судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення; повне
рішення складено 14.07.2014.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства
«Ісіда» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «УніКредит
Лізинг» 65 526,87грн основної
заборгованості, 1 371,44грн пені, 217,21грн
процентів, а також 1 792,83грн в рахунок
відшкодування витрат, понесених на
оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 1 290,28грн основної
заборгованості, 14,10грн пені та 2,23грн
процентів відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ейвазова А.Р.