КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р. Справа№ 910/5585/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Гордовій Г.Л.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Костянецький М.В.,
представник за довіреністю б/н від
03.01.2014р..;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р. (підписано - 14.05.2014 р.)

у справі №910/5585/14 (cуддя: Грєхова О.А.)

за позовом Державного підприємства
«Донецька залізниця» в особі депо
Слов'янськ ДП «Донецька залізниця»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»

про стягнення 60 403,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Державне
підприємство «Донецька залізниця» в
особі депо Слов'янськ ДП «Донецька
залізниця» (надалі - позивач)
звернулось до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»
(надалі - відповідач) про стягнення
58111,95грн. вартості виконаних робіт за
Договором підряду №Д/В-037/6-ДР від
28.12.2012р. та 2291,80грн. пені за
прострочення виконання цього
зобов'язання за 68 днів станом на
26.03.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014р. позовну заяву
Державного підприємства «Донецька
залізниця» в особі депо Слов'янськ ДП
«Донецька залізниця» прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі №910/5585/14.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»
письмового відзиву на позовну заяву
господарському суду не надало,
представника для участі у судових
засіданнях першої інстанції не
направило.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р. у справі №910/5585/14
позов задоволено частково. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ» на
користь Державного підприємства
«Донецька залізниця» 58111 (п'ятдесят
вісім тисяч сто одинадцять) грн. 95 коп.
заборгованості, 1407 (одна тисяча
чотириста сім) грн. 42 коп. пені, та 1800
(одну тисячу вісімсот) грн. 26 коп. -
судового збору. В іншій частині позову
відмовлено.

Задовольняючи позов повністю у
частині примусового стягнення
вартості виконаних позивачем
підрядних робіт, місцевий
господарський суд виходив з того, що
обов'язок у замовника сплатити
вартість підрядних робіт виник у
зв'язку з виконанням цих робіт
підрядником , прийняття їх замовником
за актом приймання-здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих вагонів від 31.12.2013р. на
суму 94487,08грн. та актом прийому
виконаних робіт від 31.12.2013р. на суму
140,64грн. за Договором №Д/В-037/6-ДР від
28.12.2012р., а також витратами по сплаті
залізничного тарифу за прибуття на
станцію Слов'янськ одного з вагонів.

Встановивши, що замовник допустив
невиконання зобов'язань з оплати
прийнятих ним підрядних робіт, суд
першої інстанції, поряд з вимогою про
стягнення заборгованості , задовольнив
вимоги про стягнення пені у розмірі
1407,42грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило рішення
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014р. у справі №910/5585/14 скасувати та
прийняти нове, яким в позові відмовити
повністю.

У доводах апеляційного оскарження
скаржник вказував, що судом першої
інстанції прийнято рішення при
неповному з'ясуванні всіх обставин, що
мають значення для справи,
невідповідності висновків, викладених
у рішенні суду першої інстанції,
обставинам справи та неправильним
застосуванням господарським судом
норм матеріального та процесуального
права.

На думку скаржника, суд першої
інстанції неправомірно визнав
встановленими обставини вчасного та
якісного виконання позивачем робіт та
прийняття вказаних робіт замовником
без жодних зауважень, тоді як, за
твердженням скаржника, частина
виконаних робіт була неналежної
якості. Крім того, апелянт, посилаючись
на п. 4.5. Договору стверджує, що акт
виконаних робіт підрядником не
складався і на підпис замовнику не
надавався .

Поряд з цим, відповідач вважав, що
місцевим господарським судом порушені
приписи п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України,
оскільки позивачем не були надані
витребувані судом матеріали та не
забезпечено явку представника
останнього, а отже були підстави для
залишення позову без розгляду.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 06.06.2014р. для
розгляду вказаної апеляційної скарги
у справі №910/5585/14 сформовано колегію
суддів у складі головуючого судді
Кропивної Л.В., суддів: Алданової С.О.,
Дикунської С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.06.2014р. у
справі №910/5585/14 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Алданової С.О., Дикунської С.Я.)
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, а її судовий розгляд
призначено на 01.07.2014р.

Розпорядженням В.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
01.07.2014р. у зв'язку з перебуванням судді
Дикунської С.Я. у відпустці, здійснено
заміну у складі колегії суддів у даній
справі на наступний: головуючий суддя -
Кропивна Л.В., судді: Алданова С.О.,
Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014р. у
справі №910/5585/14 у складі колегії суддів:
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Алданова С.О., Шевченко Е.О. прийнято
вказану апеляційну скаргу до
провадження у визначеному складі
колегії суддів.

У судове засідання 01.07.2014р. представник
позивача не з'явився. Про причини
неявки суд не повідомив.

Судовою колегією встановлено , що
позивач був належним чином
повідомлений судом апеляційної
інстанції про час та місце розгляду
справи, і ця обставина
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
вх.№09-33/21805 від 23.06.2014р.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
від 04.11.1950, ратифікована Україною
17.07.1997р., кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи у продовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

Крім того, статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, явка сторін не
визнавалася обов'язковою судом
апеляційної інстанції, а участь в
засіданні суду (як і інші права,
передбачені статті 22 ГПК України) є
правом, а не обов'язком сторони,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов до висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги по суті в
судовому засіданні 01.07.2014р. за
відсутності представників позивача.

Представник відповідача у судовому
засіданні 01.07.2014р. підтримав доводи
апеляційного оскарження, просив
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 12.05.2014р. у справі
№910/5585/14 повністю та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
28.12.2012р. між Державним підприємством
«Донецька залізниця» (надалі - позивач,
підрядник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»
(надалі - відповідач, замовник)
був укладений Договір підряду
№Д/В-037/6-ДР (надалі - Договір),
відповідно до умов якого підрядник
зобов'язувався на свій ризик та за
завданням замовника виконати
деповський ремонт вантажних вагонів
(на піввагон) замовника силами та на
базі структурного підрозділу
підрядника - Вагонного депо Слов'янськ,
а замовник зобов'язувався прийняти та
оплатити виконану роботу (п. 1.1.
Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, він
вважається укладеним з моменту його
підписання вповноваженим
представниками сторін та проставляння
печаток сторін і діє до 31.12.2013р., а в
частині виконання зобов'язань - до
повного виконання сторонами свої
зобов'язань.

Згідно з пунктом 2.1. Договору замовник
надає вагони підряднику для виконання
робіт за цим договором, на коліях
залізничної станції Слов'янськ
Донецької залізниці, згідно із
Календарним планом проходження
деповського ремонту (Додаток № 1 до
цього договору), в кількості необхідній
підряднику для виконання робіт
протягом трьох діб. Підрядник та
замовник погодили номери вагонів,
найменування деталей вантажного
вагону, найменування ремонтопридатних
деталей вантажного вагону та інші
характеристики вагонів.

Відповідно до пункту 2.2. Договору
підрядник зобов'язався за рахунок
замовника, самостійно здійснити подачу
вагонів до ВЧД, виконати передбачені
цим договором роботи, оформити
документи для відправки вагонів з ВЧД і
відправити вагони на залізничну
станцію, зазначену у заявці замовника,
протягом двох робочих днів з моменту
надання замовником заявки з
реквізитами та перерахуванням
замовником коштів на поточний рахунок
структурного підрозділу підрядника в
порядку передбаченому п. 4.5, п. 4.6 цього
договору. В кожному окремому випадку
сторони вправі письмово погодити інші
строки виконання конкретного виду
робіт. Зазначені у пунктах 2.1, 2.2
договору витрати підрядника з
оформлення перевізних документів,
подачі, простою, відправки вагонів
оплачуються замовником, на підставі
окремого рахунку підрядника протягом
п'яти банківських днів з моменту
отримання рахунку замовником.

Відповідно до п. 4.1 Договору вартість
робіт по ремонту одного вагона за цим
договором визначається актом
виконаних робіт до фактично понесених
витрат, що визначаються калькуляціями
вартості ремонтних робіт під час
проведення ремонту, з урахуванням
прибутку від собівартості цих робіт у
розмірі 30%.

Згідно п. 4.5 Договору замовник здійснює
передоплату вартості робіт протягом
трьох банківських днів з моменту
отримання рахунку замовником, окремо
за кожний вагон (партію вагонів), що
надаються підряднику згідно п. 2.1 цього
договору для виконання робіт. Сума
передоплати визначається структурним
підрозділом підрядника - ВЧД, на
підставі даних про технічний стан
вагону замовника, розраховується
порядком згідно п. 4.1 договору,
становить 20640,30 грн. з урахуванням 20% ПДВ
за кожний вагон та не є остаточною
ціною ремонту вагону. Остаточна ціна
ремонту вагону визначається актами
виконаних робіт, порядком встановленим
п. 4.1 договору. Остаточний розрахунок за
цим договором між сторонами
проводиться протягом п'яти банківських
днів з дати підписання акту(ів)
виконаних робіт. Підрядник має право
притримувати (зупиняти експлуатацію)
вагони замовника до проведення
остаточного розрахунку за цим
договором.

З матеріалів справи вбачається, що
Вагонне депо Слов'янськ виконало
підрядні роботи, обумовлені Договором
підряду , Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЦЕНТРТРАНСКОМ»
прийняло роботи на загальну суму
94487,08грн., що підтверджується
двосторонньо підписаним та скріпленим
печатками обох сторін актом (а.с. 31, т. 1)
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів від 31.12.2013р., як це передбачено
п. 4.1. Договору та Додатком №1 до
Договору.

Доводи відповідача (апелянта) з
приводу того, що акт приймання-здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих вагонів від 31.12.2013р не
може ототожнюватися з актом
приймання виконаних робіт, судова
колегія оцінює критично, враховуючи
при цьому, що сторонами Договору
підряду передбачено альтернативне
складання або Актів приймання-здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих вагонів, або акту
виконаних робіт.

Так за змістом пункту 5.1.3. Договору,
замовник зобов'язується не пізніше 3
робочих днів з часу отримання від
підрядника відповідних актів
виконаних робіт (та/або Актів
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів), підписати та/або повернути
один примірник кожного підряднику, чи
надати підряднику свої обґрунтовані
заперечення до Акту виконаних робіт
(та/або Актів приймання-здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих вагонів).

За приписами частини 1 статті 853 ЦК
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Отже, наведена вище норма закону
встановлює обов'язок замовника
прийняти виконані підрядником роботи,
а у випадку виявлення недоліків робіт
негайно про них заявити. Невмотивована
відмова замовника від підписання
акта виконаних робіт не допускається.

Між тим, як вбачається зі змісту акту
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів від 31.12.2013р. прийняття
результату робіт здійснено замовником
без зауважень. Поряд з цим, в
матеріалах справи відсутні докази
виявлення відповідачем при прийнятті
робіт недоробок і дефектів виконаних
підрядних робіт .

Відповідно до ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Порядок оплати роботи передбачений
нормами частини 1 статті 854 Цивільного
кодексу України. За змістом вказаної
статті якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

В силу умов пункту 4.5. Договору та
змісту зобов'язань підряду (частина 1
ст.837 ЦК України) у підрядника виникло
право вимагати від замовника оплати
вартості виконаної підрядником роботи
після її прийняття замовником, а у
останнього - обов'язок розрахуватися з
підрядником протягом 5 банківських
днів з моменту підписання актів
приймання передачі.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Як слідує з матеріалів справи, замовник
частково оплатив виконані і
прийняті ним підрядні роботи у сумі
36515,77грн., в результаті чого утворилась
заборгованість у розмірі 58111,95грн.

Направлена підрядною організацією
замовнику претензія вих.№6-01/6-208 від
17.02.2014р. про сплату заборгованості за
Договором №Д/В-037/6-ДР від 28.12.2012р. (а.с.
33-34, т. 1), залишена замовником без
реагування та виконання.

За таких обставин справи судова
колегія погоджується з висновком
місцевого господарського суду про
наявність підстав для задоволення
позову про стягнення з замовника
заборгованості з оплати вартості
підрядних робіт у заявленому у
позові на суму 58111,95грн.

Пунктом 6.1 Договору замовник, в разі
несвоєчасного проведення платежів
передбачених цим договором, сплачує
підряднику, за весь час затримки
проведення платежів, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
протягом строку затримки, яка
обчислюється виходячи із загальної
суми несвоєчасно проведених платежів.

Встановивши, що відповідач є
боржником, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, виконання
якого забезпечено неустойкою (пенею),
кредитор вправі нарахувати пені у
розмірі, визначених у Договорі з
урахуванням частини шостої статті 232
Господарського кодексу України.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).

У частині 1 статті 546 ЦК України
зазначено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За приписом частини шостої статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Перевіривши виконаний позивачем
розрахунок заявлених до стягнення
пені, судова колегія погоджується із
висновком місцевого господарського
суду про часткове задоволення пені у
розмірі 1407,42грн. за 68 днів, починаючи з
наступного дня за днем, коли
зобов'язання мало бути виконане.

В свою чергу, апелянт, умотивовуючи
наявність підстав для скасування
прийнятого судом першої інстанції
рішення у даній справі, вказував про
незастосування судом приписів п. 5 ч. 1
ст. 81 ГПК України та розгляду спору по
суті ,тоді як позивач не надав
витребуваних судом матеріалів та не
забезпечив явку представника
останнього, що було підставою для
залишення його позову без розгляду.

Утім, колегія суддів не погоджується з
такими твердженнями апелянта, з огляду
на те, що у разі неподання оригіналів
документів, спір може бути вирішений
на підставі оцінки судом належним
чином завірених копій. Такі копії
знаходилися у матеріалах справи, були
достатньо повно досліджені судом
першої інстанції і їм надана вірна
правова оцінка.

Аналогічна правова позиці викладена
у п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», за змістом якого
"письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії
(стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають
значення для правильного вирішення
спору, і підписи на них виготовлені
стороною за допомогою будь-яких
технічних засобів, то такі документи
повинні прийматись господарським
судом як письмові докази,
досліджуватись та оцінюватись за
загальними правилами ГПК. Копії, які
видаються органами державної влади
України, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та їх
об'єднаннями усіх форм власності,
повинні бути засвідчені з додержанням
вимог пункту 5.27 Національного
стандарту України «Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 №55, а разі
якщо інструкціями з діловодства, які
діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

Згідно з п. 5.27 Державного стандарту
«Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого
наказом Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 07.04.2003 № 55 відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів «Згідно з оригіналом», назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

Таким чином, у розумінні ст. 36 ГПК
України, додані позивачем до
матеріалів позовної заяви належним
чином засвідчені копії документів
можуть вважатись письмовими доказами.

Крім того, відповідно до пункту 2.4.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у разі неподання
оригіналів документів на вимогу суду
справа розглядається за наявними
доказами, оцінка яких здійснюється
відповідно до вимог статей 32, 33, 43 ГПК.

Колегія суддів вважає неспроможними
доводи скаржника відносно того, що
місцевим господарським судом винесено
рішення 12.05.2014р., а не залишено позов
без розгляду згідно зі ст. 81 ГПК
України, тоді як, позивач не забезпечив
явку свого представника в судове
засідання 12.05.2014р., з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року №18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
неявка учасника судового процесу в
судове засідання не є підставою для
скасування судового рішення, якщо
ухвалу, в якій зазначено час і місце
такого засідання, надіслано йому в
порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1
підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З рекомендованих повідомлень про
вручення поштового відправлення
№447, №222 вбачається, що
представник позивача отримав ухвалу
Господарського суду міста Києва від
01.04.2014р. (а.с. 4-5, т. 1).

Враховуючи викладене, судова колегія
не вбачає підстав для зміни або
скасування законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції, у зв'язку з чим апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржений судовий акт - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача (апелянта).

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЦЕНТРТРАНСКОМ» на рішення
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014р. у справі №910/5585/14 залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 12.05.2014р. у справі
№910/5585/14 - без змін.

2.Матеріали справи №910/5585/14 повернути до
місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
С.О. Алданова

Е.О. Шевченко