ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.07.14№910/14282/14 Суддя Підченко Ю.О.,
розглянувши

позовну заявуФізичної
особи-підприємця ОСОБА_1доТовариства з
обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ
- 2010"простягнення 23 597,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "АВТОРИТЕТ
- 2010" про стягнення 23 597,64 грн.

Позовна заява не може бути прийнята до
розгляду з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Разом з тим, позивачем в якості доказу
відправлення відповідачу поштової
кореспонденції подано незавірені
ксерокопії опису вкладення та
фіскальних чеків №6706, №6707 від 14.07.2014 р.,
що є порушенням норм ГПК України.

Вказану правову позицію викладено в
постановах Вищого господарського суду
України від 26.09.2012 р. №05-5-45/2793, №5017/606/2012
від 29.05.2012 р. та №910/3651/13 від 28.05.2013 р.

Таким чином, в суду відсутня можливість
встановити факт направлення
відповідачу позовної заяви та доданих
до неї документів.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Враховуючи викладене, позовна заява
підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Крім того, при повторному зверненні з
даною позовною заявою до суду, позивачу
необхідно подати докази зарахування
сплаченого платіжним дорученням №1163
від 14.07.2014 р. судового збору в розмірі 1
827,00 грн. в доход спеціального фонду
Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ст.
ст. 56, 57 Господарського процесуального
кодексу України, враховуючи, що приписи
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України носять імперативний
характер, суд дійшов висновку, що
викладені обставини є підставою для
повернення позовної заяви відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Повернення позовної заяви без розгляду
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку, після усунення
вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
документи на 26 аркушах (в т.ч. платіжне
доручення №1163 від 14.07.2014 р.) повернути
заявнику без розгляду.

Суддя
Ю.О. Підченко