м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія "УНІКА"
до приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
"Рітейл-Страхування"
про відшкодування шкоди 7 445,06 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Деревинська
О.М.(дов. від 28.02.2014)
Від відповідача не прибув
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія "УНІКА" (надалі -
страховик, позивач) звернулось до
господарського суду м. Києва із позовом
до приватного акціонерного товариства
"Рітейл-Страхування" (надалі -
відповідач) про відшкодування шкоди в
порядку регресу в сумі 7 445,06 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач, виплативши страхове
відшкодування власнику автомобіля,
дорожньо-транспортній пригоді, винним
у якій визнано водія іншого автомобіля,
отримав в силу приписів статті 27
Закону України "Про страхування" та
статей 993, 1191 Цивільного кодексу
України в межах виплаченого
відшкодування право зворотної вимоги
до відповідальної за збитки особи, якою
є відповідач як страховик цивільної
відповідальності винної у ДТП особи.
Спір виник внаслідок того, що позивачем
виконано свій обов"язок щодо виплати
страхового відшкодування, а відповідач
ухиляється від виконання свого
обов"язку здійснити регресну виплату.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.06.2014 порушено провадження у
розгляду на 03.07.2014.
Представник позивача в судове
засідання 03.07.2014 з'явився, дав пояснення
по справі, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.
Представник відповідача не з'явився в
судове засідання 03.07.2014, причин неявки
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
Ухвала суду від 17.06.2014 отримана
відповідачем 24.06.2014, що підтверджується
відміткою на звороті ухвали та
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 02 9 (в матеріалах
справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації -адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа розглянута за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складено
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вислухавши думку представника
позивача, Господарський суд міста
Києва -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2012 між ПрАТ СК "УНІКА" (далі -
страховик, позивач) та ОСОБА_2(далі -
страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу № 245002/4098/0000422
(надалі - "Договір"), об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем «Фольксваген»
реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок
настання страхових випадків, зокрема,
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.

Як свідчать матеріали справи, 26.10.2013 в м.
Києві по вул. Саксаганського сталася
ДТП за участі застрахованого
автомобіля «Фольксваген»
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіля марки «Ауді» реєстраційний
номер НОМЕР_2, а саме: порушення водієм
автомобіля «Ауді» реєстраційний номер
НОМЕР_2 Правил дорожнього руху України,
що спричинило механічні пошкодження
автомобілю страхувальника
«Фольксваген» реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Факт скоєння ДТП підтверджується
Довідкою ДАІ № 9290284 про
дорожньо-транспортну пригоду, копія
якої знаходиться в матеріалах справи.

ДТП сталася в результаті порушення
водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується Постановою
Голосіївського районного суду м. Києва
від 29.11.2013 у справі № 752/20311/13-п та
Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 29.11.2013 у справі №
752/20310/13-п, відповідно до яких ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 визнано винними у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

26.11.2013 на підставі заяви
страхувальника, рахунку ТОВ «Атлант-М
Лепсе» від 19.11.2013, страхового акту від
22.11.2013 у відповідності до розрахунку
суми страхового відшкодування та звіту
№ 2809/1700 від 06.11.2013 здійснив виплату
страхувальнику коштів у сумі 16 405,71 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 041648 від 26.11.2013.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Із постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 29.11.2013 у
справі № 752/20310/13-п вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль «Ауді»
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю «Фольксваген»
реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився
під керуванням ОСОБА_3

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних
норм, у відносинах між кількома
володільцями джерел підвищеної
небезпеки відповідальність будується
на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
автомобіль «Ауді» реєстраційний номер
НОМЕР_2 встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
«Ауді» реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована у приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія "Рітейл-Страхування" на
підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ/0189572, що
підтверджується матеріалами справи.

Вказаним договором (поліс №
АЕ/0189572) передбачено, що франшиза
становить 0,00 грн., а ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну - 50 000,00 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. За
змістом ст. 34 вказаного Закону розмір
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, може
бути визначено як експертом, так і
аварійним комісаром, визнання яких
містяться в п. 2 Типового положення про
організацію діяльності аварійних
комісарів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 р.
№8 та Положенні щодо укладення угоди на
проведення експертної оцінки майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 08.01.1998 №16.

Таким чином, належним доказом
розміру відновлювального ремонту з
урахування коефіцієнту фізичного
зносу є висновок особи, яка згідно
чинного законодавства України має
право на проведення експертної оцінки
майна (суб'єкт оціночної діяльності або
аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний звіт з
визначення вартості відновлювального
ремонту з урахуванням зносу, згідно з
якою вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Фольксваген»
реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 14
890,11 грн.

Нормою ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що матеріалами справи
підтверджено, що вартість
відновлювального ремонту
застрахованого транспортного засобу
складає 14 890,11 грн. та позивачем було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 16 405,71 грн.

Згідно з пунктом 37.1 статті 37 вказаного
Закону (в редакції, чинній на момент
направлення заяви) виплата страхового
відшкодування здійснюється протягом 90
днів з дня отримання страховиком
визначених у статті 35 цього Закону
документів.

Оскільки у вищезазначеній ДТП винними
визнано обох водіїв, то позивач просить
стягнути з відповідача 50% виплаченої
суми страхового відшкодування в
розмірі 7 445,06 грн.

Отже, дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до п.2 ст.12 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи визначені полісом №
АЕ/0189572 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, розмір
шкоди, право на зворотну вимогу якої
перейшло до позивача, а також розмір
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 7 445,06 грн.(з урахуванням 0,00 грн.
франшизи за полісом).

З матеріалів справи слідує, що позивач
з метою отримання коштів від
відповідача звернувся до останнього із
заявою від 27.02.2014 про виплату
страхового відшкодування. Дана
претензія із доданими до неї
документами, які необхідні для виплати
страхового відшкодування на користь
позивача. Проте відповідач на момент
падання позову платежу в повному
обсязі не здійснив.

Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" страхове
відшкодування (регламентна виплата) за
полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути
виплачена страховиком (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином та у
встановлений строк відповідно до
закону, інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Проте, відповідач після отримання
вищезазначеної заяви позивача у
встановлений пунктом 36.2 статті 36
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" строк суми
страхового відшкодування на користь
позивача не виплатив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
на цю сторону.

Тому, суд визнає за законні та
обґрунтовані вимоги позивача, а отже
позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам..

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія "УНІКА"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
"Рітейл-Страхування" (02081, м. Київ,
Дарницький район, вул. Здолбунівська,
буд. 7-д, корп. 3, ) на
користь приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія "УНІКА"
(01032, м. Київ, Голосіївський район, вул.
Саксаганського, буд. 70-а, ) суму страхового відшкодування у
розмірі 7 445 (сім тисяч чотириста сорок
п'ять) грн. 06 коп. та судовий збір у
розмірі 1 827(одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л. Д.

Дата підписання повного тексту
рішення: 08.07.2014