ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.Справа № 922/2194/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання
Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Чугуївтепло", м. Чугуїв до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова, м. Харків про стягнення 60755,32
грн. за участю представників сторін:

позивача - Заварзіна Н.М. (дов. № 15 від
13.01.2014 р.)

відповідача - Кероп*ян С.Є. (дов. № 20 від
08.01.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство
"Чугуївтепло", звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова, в якій просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
договором № 30/13 про закупівлю теплової
енергії за державні кошти, укладеним
між сторонами 01.03.2013 року, у розмірі
60755,32 грн., у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань.

03.06.2014 р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
Харківської області справу № 922/2194/14
було призначено для розгляду судді
Шатернікову М.І.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.06.2014 р. справу
№ 922/2194/14, було призначено до розгляд у
судовому засіданні на 24 червня 2014 р. о
10:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.06.2014 р.
розгляд справи № 922/2194/14 було
відкладено на 08 липня 2014 р. о 10:15.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримує вимоги та просить
суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у наданому до суду відзиві
на позов (вх. 23261 від 08.07.2014 року) визнає
наявність заборгованості по договору
№ 30/13 у розмірі 54516,17 грн. та просить суд,
враховуючи майновий стан відповідача
та відсутність вини відповідача у
невиконанні зобов'язання, зменшити
розмір пені на 90%. В обґрунтування своїх
заперечень другий відповідач
посилається на той факт, що вина
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова в порушенні даного
зобов'язання відсутня, що виключає
цивільно-правову відповідальність та
зазначає, що Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Харкова є неприбутковою
установою та утримується за рахунок
коштів державного бюджету.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

01.03.2013 року між КП "Чугуївтепло"
(позивачем, постачальник) та
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Харкова (відповідач, споживач) був
укладений договір № 30/13 про закупівлю
теплової енергії за державні кошти,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався у період дії цього
договору поставити споживачу теплову
енергію в потрібних йому обсязі, а
відповідач зобов'язався прийняти і
оплатити теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом
даного договору за кодом 35.30.1
Державного класифікатора продукції та
послуг 016:2010 є "Пара та гаряча вода;
постачання пари та гарячої води", далі
по тексту - теплова енергія.

Згідно з п. 4.2 Договору розрахунковим
періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 4.5 Договору для
споживачів що не мають приладів обліку,
кількість фактично спожитої теплової
енергії визначається розрахунковим
методом згідно з договірними
навантаженнями з урахуванням
середньомісячних фактичних температур
навколишнього повітря і теплоносія від
теплових джерел постачальника, та
втрат тепла в мережах споживача.
Різниця між заявленою та фактично
спожитою тепловою енергією
сплачується, або зараховується (у разі
переплати) на наступний розрахунковий
період не пізніше 15-го числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.9 Договору визначений строк
поставки теплової енергії з 01.01.2013р. по
31.12.2013р.

Відповідно до п. 10.1 Цей Договір набирає
чинності з дати підписання та
скріплення печатками сторін, поширює
дію на відносини, що фактично склалися
між сторонами з 01.01.2013р., згідно ч. 3 ст. 631
ЦК України, і діє у частині поставки
теплової енергії до 31.12.2013р. включно, а в
частині розрахунків - до їх повного
здійснення.

Як свідчать матеріали справи, позивач
виконав свої договірні зобов'язання
належним чином, та здійснив відпуск
теплової енергії відповідачу у повному
обсязі, проте
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Харкова не виконано належним чином
взяті на себе зобов'язання щодо
своєчасного розрахунку за надані
позивачем послуги, що і стало причиною
звернення позивача до суду з позовом.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідач в порушення норм чинного
цивільного та господарського
законодавства України та умов спірного
договору, лише частково розрахувався
за поставлену теплову енергію, у
зв'язку з чим, у відповідача виникла
перед позивачем заборгованість за
період з січня 2013 року по грудень 2013
року в розмірі 54516,17 грн., з яких 48340,21
грн. - за о/р, 6175,98 грн. - за о/р 1724. Цей факт
підтверджується документально
матеріалами справи та визнається
представником відповідача.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Загальні умови виконання зобов'язання
встановлені ст. 526 ЦК України згідно
якої зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Наведені обставини свідчать про те, що
відповідач своєчасно не виконав
належним чином своїх обов'язків
передбачених договором №30/13 про
закупівлю теплової енергії за державні
кошти від 01.03.2013 року, у зв'язку з чим
порушив вимоги ст. 526 Цивільного
кодексу України.

Враховуючи доведеність факту
порушення відповідачем умов діючого
законодавства, не надання відповідачем
суду доказів про погашення боргу суд
знаходить позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в межах суми
основного боргу у розмірі 54516,17 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Позивачем, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК
України, здійснено нарахування 3%
річних у розмірі 1481,81 грн.

Перевіривши правильність нарахування
3% річних, суд дійшов висновку про те, що
дане нарахування відповідає вимогам
чинного законодавства України та
фактичним відносинам, що склалися між
сторонами, тому позовні вимоги в цій
частині є правомірними та
обґрунтованими, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлена до
стягнення сума пені за прострочення
виконання договірних зобов'язань, що
станом на 31.05.2014 року склала 4757,34 грн.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК
України. Відповідно до частини 1
вказаної статті, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

У відповідності до п. 7.2.2 спірного
договору сторонами передбачено, що за
несвоєчасне виконання розрахунків за
спожиту теплову енергію відповідачу
нараховується пеня в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення. Пеня нараховується,
починаючи з 16 числа місяця, наступного
за звітним.

Позивач надав обґрунтований
розрахунок пені, який відповідає
вимогам Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
відповідно якого належна до сплати
сума становить 4757,34 грн.

Дослідивши правильність нарахування
пені, суд вважає, що дане нарахування
відповідає вимогам чинного
законодавства, умовам Договору та
фактичним відносинам, що склалися між
сторонами, тому позовні вимоги в цій
частині також є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафних санкцій,
суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено,
що суд має право зменшити розмір
санкцій, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора. При цьому повинно
бути взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру неустойки, яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання, суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеня
виконання зобов'язань, причини
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Правовий аналіз названих статей
свідчить, що вони не є імперативними та
застосовуються за визначених умов на
розсуд суду (аналогічної позиції
дотримується й Вищий господарський суд
України в постанові від 09.11.2011р. по
справі №5021/785/2011).

Дослідивши матеріали справи та заяву
відповідача про зменшення пені,
заявленої позивачем до стягнення з
позивача, суд не вбачає винятковості
випадку, що зумовило б зменшення
штрафних санкцій, адже фінансування
діяльності відповідача з Державного
бюджету, на що посилався відповідач не
є винятковим випадком в контексті ст. 83
ГПК України.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для зменшення нарахованої позивачем
пені.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір в розмірі 1827,00 грн. покладається на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 611, 625 ЦК України, ст. 193 ГК
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 44, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України; -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул.
Пушкінська, 61, р/р 0219 ГУДКСУ у
Харківській області, МФО 851011, ) на користь Комунального
підприємства "Чугуївтепло" (63503, м.
Чугуїв, вул. Гагаріна, 15, , р/р 42 в філії ХОУ АТ
"Ощадбанк" в м. Харкові, МФО 351823) 54516,17
основного боргу, 4757,34 грн. пені, 1481,81 грн.
3% річних, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 14.07.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков