КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р. Справа№ 6/152

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Авдеєва П.В.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання
Климович М.І.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю

від відповідача: Максименко С.П. - за
довіреністю

від третьої особи: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 року

у справі № 6/152 (суддя Спичак О.М.)

за заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

про зміну способу виконання рішення
Господарського суду міста Києва № 6/152
від 10.11.2011 року

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до відповідача: Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва

за участю третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Росичі"

про повернення вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва про повернення
майна (138 хутряних виробів), вилученого
на підставі протоколу огляду місця
події від 15.06.2006 р.

Рішенням Господарського суду міста
Києва суду від 10.11.2011 року позов
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було
задоволено частково. А саме, було
вирішено зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Оболонському
районі міста Києва у п'ятиденний строк
з моменту набрання рішенням суду
законної сили повернути суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_4
майно, вилучене на підставі протоколу
огляду місця події від 15 червня 2006 року,
а саме 123 (сто двадцять три) хутряні
вироби та стягнути з відповідача на
користь позивача 11183,4 грн. державного
мита та 208,15 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання рішення господарського
суду міста Києва від 10.11.2011 року у
справі № 6/152 судом 12.12.2011 року було
видано наказ.

Позивач звернувся до суду з заявою про
зміну способу виконання рішення суду,
відповідно до якого просив суд змінити
спосіб виконання рішення
господарського суду міста Києва від
10.11.2011 року у справі № 6/152, а саме:
стягнути з Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 1148618 (один мільйон
сто сорок вісім тисяч шістсот
вісімнадцять) гривень вартості 123 (сто
двадцяти трьох) хутряних виробів,
вилучених на підставі протоколу огляду
місця події від 15.06.2006 року. Заява була
вмотивована тим, що виконання
зобов'язання в натурі неможливе.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.08.2013 року у справі № 6/152
відмовлено Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4 у задоволенні заяви про зміну
способу та порядку виконання рішення
господарського суду міста Києва № 6/152
від 10.11.2011 року.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 року у
справі 6/152 апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишено без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду м. Києва від 08.08.2013 року у справі №
6/152 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.03.2014 року у справі 6/152
касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено
частково, постанову Київського
апеляційного господарського суду м.
Києва від 10.12.2013 року у справі № 6/152 та
ухвалу Господарського міста Києва від
08.08.2013 року у справі № 6/152 скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 року задоволено заяву
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
зміну способу виконання рішення
Господарського суду міста Києва № 6/152
від 10.11.2011 року та замінено спосіб
виконання рішення Господарського суду
міста Києва №6/152 від 10.11.2011 року, а саме:
стягнуто з Державної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 1148618,00 грн.

Цією ж ухвалою було змінено Державну
податкову інспекцію у Оболонському
районі міста Києва його
правонаступником - Держаною податковою
інспекцією у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
Державна податкова інспекція у
Оболонському районі міста Києва
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
про зміну способу та порядку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва № 6/152 від 10.11.2011 року, якою було
задоволено заяву позивача про
стягнення з відповідача 1148618,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.06.2014 року у
складі колегії суддів: головуючий
суддя - Гончаров С.А., судді - Самсін Р.І.,
Шаптала Є.Ю., апеляційну скаргу
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 02.07.2014 року.

У зв'язку з перебуванням суддів Самсіна
Р.І. та Шаптали Є.Ю. у відпустці,
розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 року, для
розгляду справи сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя:
Гончаров С.А.; судді Авдеєв П.В., Скрипка
І.М.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
відшкодування шкоди позивачу підлягає
за рахунок Державного бюджету України,
розпорядником якого є Державна
казначейська служба України. У зв'язку
з цим, вимоги про відшкодування шкоди
носять самостійний позовний характер і
не можуть бути розглянуті в рамках
зміни порядку і способу виконання
рішення.

Також апелянт зазначає, що в рішенні
господарського суду міста Києва від
10.11.2011 року в описовій частині
зазначалось про повернення 123 хутрових
виробів відповідно до переліку,
зазначеного у акті прийому - передачі
від 05.12.2006 року, але ніяким чином не
встановлено, що загальна вартість
хутряних виробів коштує саме 1148618,00 грн.

Третя особа до судового засідання, що
відбулось 02.07.2014 року, не з'явилась, хоча
була належним чином повідомлена про
дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що
неявка представників третьої особи не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги за наявними у справі
матеріалами, та, за таких обставин,
розгляд справи за відсутності третьої
особи є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представників учасників процесу, що
з'явились до судового засідання,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як зазначалось, рішенням
Господарського суду міста Києва суду
від 10.11.2011 року позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 було
задоволено частково.

На виконання рішення господарського
суду міста Києва від 10.11.2011 року у
справі № 6/152 судом 12.12.2011 року було
видано наказ.

Позивач звернувся до суду з заявою про
зміну порядку та способу виконання
рішення суду шляхом стягнення з
відповідача 1148618,00 грн., що є вартістю 123
хутряних виробів, оскільки виконання
зобов'язання в натурі неможливе.

Ухвалою суду від 08.08.2013 року у справі №
6/152 відмовлено Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 у задоволенні
заяви про зміну способу та порядку
виконання рішення господарського суду
міста Києва № 6/152 від 10.11.2011 року.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 року у
справі 6/152 апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишено без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду м. Києва від 08.08.2013 року у справі №
6/152 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.03.2014 року у справі 6/152
касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено
частково, постанову Київського
апеляційного господарського суду м.
Києва від 10.12.2013 року у справі № 6/152 та
ухвалу Господарського міста Києва від
08.08.2013 року у справі № 6/152 скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Судом першої інстанції, при прийнятті
оскаржуваної ухвали вірно встановлено,
що за наслідками проведення
реорганізації відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р.
№ 229 "Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів",
Державна податкова інспекція у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві є
правонаступником Державної податкової
інспекції у Оболонському районі м.
Києва.

Частиною 1 ст. 25 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі смерті
або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

З огляду на таке, судом перешої
інстанції було вірно замінено Державну
податкову інспекції у Оболонському
районі міста Києва його
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів.

Як вбачається з апеляційної скарги,
апелянтом не оскаржується ухвала від
22.04.2014 року № 6/152 в цій частині.

Скасовуючи ухвалу Господарського суду
міста Києва № 6/152 від 08.08.2013 р. та
постанову Київського апеляційного
господарського суду № 6/152 від 10.12.2013 та
направляючи справу на новий розгляд,
Вищий господарський суд України у
своїй постанові від 21.08.2012 року виходив
із того, що суди першої та апеляційної
інстанції, усупереч ст.ст. 4-3 43 ГПК
України, не встановили наявність або
відсутність, обставин на які посилався
позивач, щодо неможливості виконати
ухвалене по справі судове рішення; не
оцінили додані до заяви матеріали, які
останній додав на підтвердження цих
обставин; не зробили висновків чи
гарантує обраний позивачем спосіб
виконання судового рішення.

Згідно статті 11212 Господарського
процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Виконуючи вказівки Вищого
господарського суду України, які
містяться у постанові від 11.03.2014 року,
при новому розгляді даної справи судом
першої інстанції було вірно
встановлено, що в матеріалах справи
наявні докази того, що рішення
Господарського суду міста Києва від
10.11.2011 р. про повернення 123 (сто двадцять
трьох) хутряних вироби не може бути
виконано у зв'язку з відсутністю
зазначених хутряних виробів. Так
наведені обставини встановлені
рішенням Господарського суду м. Києва
від 24.10.2011 року по справі № 16/65 та
постановою відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 27.11.2012 року ВП № 34170436.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок його виконання.

Відповідно до п.п. 7.1.3 та 7.4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України", під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття господарським судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими.
Наприклад, зміна способу виконання
рішення можлива шляхом видозмінення
зазначеної у рішенні форми (грошової чи
майнової) виконання, тобто за
відсутності у боржника присудженого
позивачеві майна в натурі або грошових
коштів, достатніх для покриття
заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті.

Звернення стягнення на кошти за
відсутності у боржника майна
здійснюється у випадку, коли стягувачу
присуджено майно, визначене родовими
ознаками. За відсутності індивідуально
визначеного майна, присудженого
позивачу (за результатами розгляду
віндикаційного позову), зміна способу
виконання рішення шляхом звернення на
кошти неможлива, оскільки в такому разі
захист порушеного права власника майна
повинен здійснюватися шляхом подання
позову про стягнення збитків у вигляді
вартості майна та доходів, які власник
міг би одержати за весь час володіння
таким майном.

За відсутності у відповідача
присудженого позивачеві майна в
натурі, засвідченої державним
виконавцем (наприклад, його постановою
про повернення виконавчого документа з
підстави відсутності майна),
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
стягнення вартості цього майна. При
цьому господарський суд повинен
виходити з вартості майна, визначеної
ним у рішенні про його передачу
(повернення).

Постановою відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 "Про
виконавче провадження" винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві ВП № 34170436 від
27.11.2012 р. з огляду на те, що згідно
повідомлення ДПІ у Оболонському районі
м. Києва встановлено, що 123 хутряних
вироби, які підлягають поверненню
згідно даного рішення у суду відсутні,
так як були передані на відповідальне
зберігання ТОВ "Крона-33". Рішенням
Господарського суду м. Києва від 24.10.2011
р. по справі № 16/65 стягнуто з ТОВ
"Крона-33" вартість втрачених хутрових
виробів в кількості 123 штуки на користь
ДПІ у Оболонському районі м. Києва, з
огляду на відсутність даних хутрових
виробів.

Тобто з матеріалів справи вбачається
відсутність у боржника спірного майна.
З огляду на таке, зважаючи на викладені
вище положення законодавства,
апеляційний суд доходить до висновку,
що виконання боржником зобов'язання в
натурі щодо повернення 123-х хутрових
виробів є неможливим, що є підставою
для зміни способу виконання рішення
господарського суду міста Києва від
10.11.2011 року у справі №6/152.

Апелянт в поданій апеляційній скарзі
зазначає про незрозумілість позицій
позивача щодо стягнення з Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва суми в розмирі саме
1148618,00 грн.

З цього приводу апеляційний суд
зазначає наступне.

Резолютивна частина рішення від 10.11.2011
року у справі №6/152 містить у собі
перелік 123-х хутрових вироба із
зазначенням вартості кожного з них.
Така вартість відповідає матеріалам
справи та не підлягає у даному випадку
перегляду у зв'язку з чинністю рішення.

Апеляційним судом встановлено, що сума
в розмірі 1148618,00 грн., яка зазначена
позивачем в поданій заяві про зміну
способу виконання рішення як вартість
123-х хутрових виробів, знаходиться в
межах суми, визначеної судом шляхом
арифметичного підрахування зазначених
в резолютивній частині рішення
вартостей 123-х хутряних виробів.

Визначення позивачем суми, яка
вимагається ним до стягнення з
відповідача в меншому розмірі ніж та,
яка підлягає стягненню, є правом
позивача та жодним чином не порушує
прав апелянта.

При цьому, з огляду на зміст
резолютивної частини рішення та з
огляду на встановлені судом обставини,
спростовуються твердження апелянта
про те, що позивачем самостійно
встановлено вартість хутряних виробів.

Враховуючи викладене, способ виконання
рішення Господарського суду міста
Києва суду від 10.11.2011 року у справі №6/152
підлягає зміні шляхом стягнення з
відповідача суми, визначеної
заявником.

Доводи апелянта про те, що вимоги про
відшкодування шкоди носять
самостійний позовний характер судом до
уваги не приймаються, оскільки у даному
випадку стягнення з відповідача
вартості майна, яке було зобов'язано
повернути згідно рішенням
Господарського суду міста Києва суду
від 10.11.2011 року у справі №6/152, є
процесуальною дією, вчинення якої
передбачено ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, а саме
зміна способу виконання рішення.

З огляду на таке, заява позивача про
зміну способу виконання рішення є
такою, що вірно задоволено судом першої
інстанції.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та виніс
законну та обґрунтовану ухвалу у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

При цьому, доводи Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва, викладені в апеляційній скарзі,
не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а підстави для скасування ухвали
господарського суду відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що в
задоволенні апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 22.04.2014 року у справі № 6/152 слід
відмовити, а оскаржувану ухвалу -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
22.04.2014 року у справі № 6/152 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 року у справі № 6/152 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 6/152 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
С.А. Гончаров

Судді
П.В. Авдеєв

І.М. Скрипка