ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.07.14 № 910/13295/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Дарницької прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Публічного акціонерного
товариства "Завод "Маяк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРНІТ ЛТД"

про стягнення 14 883,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 1609 вих-14 від 02.07.2014 р. і
додані до неї документи, повертаються
без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції
України, на прокуратуру України
покладається представництво
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно із ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує їх
захист, а також орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Обов'язок зазначення в позовній заяві
наведених відомостей прямо
передбачений ст.ст. 2, 29, п. 5 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України. Визначення прокурором, в чому
полягає порушення інтересів держави, є
підставою для порушення провадження у
справі згідно з рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/99
від 08.04.1999 року.

Згідно із рішенням Конституційного
Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 зі
справи за конституційними поданнями
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа № 1-1/99 про
представництво прокуратурою України
інтересів держави в арбітражному суді),
положення абзацу четвертого частини
першої ст. 2 Арбітражного (нині
Господарського) процесуального
кодексу України в контексті пункту 2 ст.
121 Конституції України належить
розуміти так, що прокурори або їх
заступники подають до господарського
суду позови саме в інтересах держави, а
не в інтересах підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Відповідно до п. 2 рішення
Конституційного суду України від 08.04.1999
р. № 3-рп/99, під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у ч. 2 ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

В якості позивача Дарницькою
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері визначено
Публічне акціонерне товариство "Завод
"Маяк".

У позовній заяві вказано, що між
позивачем (Публічним акціонерним
товариством "Завод "Маяк") та
відповідачем (Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОРНІТ ЛТД") було
укладено Договір оренди № 195 від 01
травня 2013 р. (надалі - Договір оренди),
відповідно до якого позивач надав
відповідачу у строкове платне
користування (оренду) приміщення,
розташоване за адресою: м. Київ,
проспект Московський, 20-а. Загальна
площа орендованого приміщення складає
63,0 м кв. Згідно Договору оренди,
орендоване приміщення надавалося для
розміщення складу-магазину. Відповідно
до п. 1.3 Договору оренди, строк оренди
приміщення був встановлений з 01.05.2013р.
до 31.1 2.2013 р. Починаючи з жовтня 2013 р.
відповідач систематично порушував
строки оплати орендної плати,
сплачував частково, а з часом зовсім
перестав сплачувати. Заборгованість
відповідача за Догоовром оренди за
період жовтень - грудень 2013 р. становить
12620,59 грн.

На виконання вимог п. 2.2.10 Договору
оренди між позивачем та відповідачем
також було укладено Договір про
надання послуг № 195/1 від 01.01.2013р. (надалі
- Договір про послуги) відповідно до п.
1.1 та п. 1.1.1 якого, позивач надавав
відповідачу послуги по отриманню
лімітів на утилізацію побутового
сміття. З вересня місяця відповідач
перестав виконувати свої зобов'язання
по даному договору та сплачувати
грошові кошти, тим самим заборгував
позивачу кошти за послуги по отриманню
лімітів на утилізацію побутового
сміття у розмірі 800,00 грн., а саме за
період вересень -грудень 2013 р.

З позовної заяви вбачається, що
фактично позов поданий в інтересах
Публічного акціонерного товариства
"Завод "Маяк", яке не є органом державної
влади чи органом місцевого
самоврядування та позов стосується
здійснення ним не повноважень органу
виконавчої влади, а господарської
діяльності.

При цьому, інтереси держави Дарницькою
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері
обґрунтовуються наступним.

Відповідно до наказу Генерального
прокурора України від 12 квітня 2013 року
№ 12гн "Про особливості діяльності
прокуратур з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері" та
розпорядження прокурора Центрального
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
від 24 липня 2012 року № 24 "Про
розмежування повноважень Київської та
Дарницької прокуратур з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону України щодо
об'єктів оборонно-промислового
комплексу", Дарницька прокуратура з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері здійснює нагляд за
додержанням законів на підприємствах
оборонного комплексу, у тому числі, на
Публічному акціонерному товаристві
"Завод "Маяк".

Згідно Додатку до Постанови Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №
1221, Публічне акціонерне товариство
"Завод "Маяк" входить до складу
державних підприємств, що включені до
складу Державного концерну
"Укроборонпром". Оскільки указаний
концерн створено з метою підвищення
ефективності функціонування державних
підприємств, які провадять
господарську діяльність у сфері
розроблення, виготовлення, реалізації,
ремонту, модернізації та утилізації
озброєння, військової і спеціальної
техніки та боєприпасів і беруть участь
у військово-технічному
співробітництві з іноземними
державами, шкода, завдана підприємству,
є шкодою спричиненою державі, оскільки
під загрозу ставляться державні
інтереси в оборонній сфері.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГК України
державні підприємства самостійно
здійснюють свою господарську
діяльність та несуть відповідальність
за наслідки своєї діяльності.

Слід також звернути увагу, що спір
виник між Публічним акціонерним
товариством "Завод "Маяк" та
відповідачем, у зв'язку із неналежним
виконанням відповідачем умов
укладеного між Публічним акціонерним
товариством "Завод "Маяк" та
відповідачем Договору оренди та
укладеного між Публічним акціонерним
товариством "Завод "Маяк" та
відповідачем Договору про послуги, при
цьому вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості на
підставі вказаних договорів заявлені
саме на користь Публічного
акціонерного товариства "Завод "Маяк",
яке визначено в якості позивача.

Натомість, Публічне акціонерне
товариство "Завод "Маяк" не є органом
державної влади чи органом місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади,
та на який державою покладено обов'язок
щодо здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави в межах
даних спірних правовідносин щодо
надання даним підприємством послуг в
рамках його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 29 ГПК України,
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. У
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною третьою
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 23.03.2012 року "Про деякі питання
участі прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам",
господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, господарський суд на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК повертає таку позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

За таких обставин, при поданні
вказаного позову прокуратурою
неправильно визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, в інтересах якого
прокурор подає позов, що у
відповідності до вищенаведеного тягне
за собою повернення позовної заяви на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу і на
наступне.

Частиною 1 статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позовна заява подається
до господарського суду в письмовій
формі і підписується повноважною
посадовою особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК господарський суд
порушує справи за позовами прокурорів,
які звертаються до господарського суду
в інтересах держави.

Відповідно до частини першої статті 29
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) прокурор бере
участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступати за
своєю ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Як вказано у ст. 56 ЗУ "Про прокуратуру"
від 05.11.1991р. (в чинній редакції), під
поняттям "прокурор" у статті 8, частині
четвертій статті 9, частинах першій,
другій, третій статті 12, частині першій
статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах
першій, третій, п'ятій і сьомій статті 46,
статті 46 2, статтях 46 3, 46 4, частині
першій статті 47, статтях 48, 48 1, 49, 50, 50 1 та
55 цього Закону слід розуміти:
Генеральний прокурор України, перший
заступник, заступники Генерального
прокурора України, їх старші помічники
та помічники, прокурори Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя, спеціалізованих
прокуратур (на правах обласних), їх
перші заступники, заступники,
міжрайонні прокурори, прокурори міст,
районів, районів у містах та
прирівняних до них спеціалізованих
прокуратур, їх перші заступники і
заступники, начальники головних
управлінь, управлінь, відділів
прокуратур, їх перші заступники,
заступники, старші прокурори та
прокурори прокуратур усіх рівнів, які
діють у межах своєї компетенції.

Втім фактично позовна заява № 1609 вих-14
від 02.07.2014 р. подана Дарницькою
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, а підписана ВО
Дарницького прокуратура з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Фактично до позовної заяви додані
докази направлення копії позовної
заяви і доданих до неї документів лише
відповідачу, тоді як відповідні докази
про направлення копії позовної заяви і
доданих до неї документів іншій
стороні - позивачу, до даної позовної
заяви не додані, що є порушення
приписів ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України та
тягне за собою повернення позовної
заяви на підставі пункту 6 частини
першої статті 63 ГПК без розгляду.

Наведене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

З огляду на викладене, позовна заява №
1609 вих-14 від 02.07.2014 р. і додані до неї
документи підлягають поверненню
заявникові без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку, після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
Дарницькій прокуратурі з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
без розгляду.

Суддя
О.В. Гумега