ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.
Справа № 922/2425/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.
, суддя Білецька А.М.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Здєльник С.І. дов. № 1601 від
26.06.2014 року, Пуги Г.Г. дов. б/н від 01.07.2013
року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Балмолоко", м. Балаклія Харківської
області (вх. №1095Х/3-10)

на рішення господарського суду
Харківської області від 01.04.2014 по
справі №922/2425/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дігріма", с. Артільне
Лозівського району Харківської
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко", м.
Балаклія Харківської області

про стягнення 110414,73 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01.04.2014 по
справі №922/2425/13 (суддя Денисюк Т.С.)
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІГРІМА" 94719,80 грн.
основної заборгованості, 13079,11 грн.
пені, 2615,82 грн. річних та 2208,28 грн.
судового збору.

Відповідач з рішенням господарського
суду Харківської області від 01.04.2014 по
справі № 922/2425/13 не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

23.05.2014 року представник позивача надав
до суду відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить залишити рішення
господарського суду Харківської
області по справі № 922/2425/13 від 01.04.2014
року без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

27.05.2014 року представник
відповідача надав клопотання про
перенесення судового розгляду на іншу
дату, у зв'язку з перебуванням
представника на час розгляду справи за
межами Харківської області.

Представники позивача в судовому
засіданні заперечували щодо
відкладення розгляду апеляційної
скарги, вбачаючи в заявленому
відповідачем клопотанні мотиви
затягування розгляду справи.

Колегія суддів залишає надане
відповідачем клопотання без
задоволення, оскільки відповідач не
був позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника, згідно з частинами
першою-четвертою статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції створено всі необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, вжито заходи для
неналежного повідомлення сторін про
час та місце розгляду справи, а також з
огляду на те, що явку представників
сторін у дане судове засідання не
визнано обов'язковою, позицію
відповідача викладено в апеляційній
скарзі, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу без участі
представника відповідача за наявними у
ній матеріалами у відповідності до
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши уповноважених
представників позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
наявні у справі матеріали на предмет їх
юридичної оціни судом першої
інстанції, проаналізувавши
правильність застосування
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню зважаючи на таке.

Вирішення спору і кваліфікація
правовідносин по справі здійснені
колегією суддів з додержанням принципу
змагальності, передбаченим статтями
4-3,33 та частиною 2 статті 82
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, на підставі і в обсязі
наданих сторонами доказів.

Як свідчать матеріали справи та було
встановлено судом першої інстанції,
01.06.2012 року між Товариством з обмеженої
відповідальністю "БАЛМОЛОКО" та TOB
"ДІГРІМА було укладено договір про
надання послуг № 01/06.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пунктом 1.1 договору замовник доручає, а
виконавець зобов'язується надати
послуги по організації заготівлі,
охолодженню молока та зберіганню до
відправки на підприємство замовника,
на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 2.2. договору
замовник зобов'язаний оплачувати
надані послуги відповідно до умов
договору.

У відповідності до п. 3.1. договору,
вартість послуг виконавця за цим
договором вказується у протоколах
узгодження ціни, які являються
невід'ємною частиною даної угоди.

Як було встановлено господарським
судом, та підтверджено матеріалами
справи, TOB "ДІГРІМА" надав послуги TOB
"БАЛМОЛОКО" по організації заготівлі,
зберіганню та охолодженню молока на
загальну суму (з урахуванням ПДВ) - 94719,80
грн., у тому числі за червень 2012 року -
49514,50 грн. ( з урахуванням ПДВ).

Вказане підтверджується актом
виконаних робіт № 06/1 від 30.06.2012 року, та
за липень 2012 року - 45205,30 грн., згідно
акта виконаних робіт № 07/1 від 31.07.2012
року.

За своєю структурою договір № 01/06 від 01
червня 2012 року має характер складного
договору, та містить у собі більш
прості договори про оренду
транспортних засобів, оренду вагового
господарства, оренду охолоджувального
пункту, та послуги зі збирання молока.

Даний договір за правовою природою має
форму агентського договору, за яким
виконавець отримував винагороду у
розмірі 0,70 грн. за кожен охолоджений
кілограм молока.

Як вірно встановлено господарським
судом, відповідачем не було виконано у
повному обсязі умови п. 2.2.2., п. 3.3.
договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк
(стаття 530 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки господарського суду
Харківської області щодо вимог
позивача про стягнення заборгованості
є обґрунтованим та підтверджується
матеріалами справи.

У разі прострочення оплати послуг, які
надаються за договором, замовник
сплачує виконавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми належної до сплати за кожен день
прострочення (пункт договору 4.3.).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ст. 549
ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 624
ЦК України, якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

У відповідності до ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
стягнення з ТОВ "БАЛМОЛОКО" на користь
ТОВ "ДІГРІМА" коштів за надані послуги
по організації заготівлі, зберіганню
та охолодженню молока у розмірі 110414,73
грн., з урахуванням неустойки (пені) у
розмірі 13079,11 грн., штрафу у розмірі три
проценти річних від простроченої суми,
у розмірі 2615,82 грн.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду першої інстанції,
колегія суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Харківської
області від 01.04.2014 року по справі №
922/2425/13 прийняте без порушень норм
матеріального та процесуального права,
а апеляційна скарга відповідача
позбавлена фактичного та правового
обґрунтування на її підтвердження, в
зв'язку з чим доводи з яких вона подана,
не можуть бути підставами для
скасування рішення у справі.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Балмолоко", м. Балаклія Харківської
області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 01.04.2014 року по
справі № 922/2425/13 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови підписано 02
червня 2014 року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Білецька А.М.