ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Справа № 905/1124/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. -
доповідача у справісуддівГольцової
Л.А. Кочерової Н.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Добропільська ЦЗФ"на рішення від та на
постанову відгосподарського суду
Донецької області 19.03.2014 Донецького
апеляційного господарського суду
28.04.2014у справі господарського суду№
905/1124/14 Донецької областіза
позовомДержавного підприємства
"Придніпровська
залізниця"доПублічного акціонерного
товариства "ДТЕК Добропільська
ЦЗФ"простягнення 36 340,00 грн.за участю
представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Добропільська ЦЗФ" 36 340,00 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 19.03.2014 у справі №
905/1124/14 (суддя Матюхін В.І.) позов
задоволено; стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Добропільська ЦЗФ" на користь
Державного підприємства
"Придністровська залізниця" 36 340,00 грн.
штрафу, 1 827,00 грн. на відшкодування
витрат по оплаті судового збору.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 28.04.2014 у справі
№ 905/1124/14 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя Татенко В.М., судді
Радіонова О.О., Зубченко І.В.) за
наслідками розгляду апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"
рішення господарського суду Донецької
області від 19.03.2014 залишено без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
Добропільська ЦЗФ", посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, а саме: ст. 129 Статуту залізниць
України, ст.ст. 33, 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України, п.п. 4, 6,
9, 12 Правил складання актів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2002 № 334,
просить скасувати рішення
господарського суду Донецької області
від 19.03.2014 та постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
28.04.2014 у справі № 905/1124/14 і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція перевіряє
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
на підставі встановлених фактичних
обставин справи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25.08.2013 зі станції
Добропілля Донецької залізниці на
станцію призначення Бурштин
Львівської залізниці Публічним
акціонерним товариством "ДТЕК
Добропільська ЦЗФ" (вантажовідправник)
на адресу Бурштинської ТЕС ПАТ "ДТЕК
Західенерго" (вантажоодержувач) у
напіввагоні № 56965551 за залізничною
накладною на групу вагонів № 51534642
відвантажило вантаж - вугілля кам'яне.
За накладною вага нетто у вагоні - 69 000
кг, брутто - не зазначено, тари - 22 000 кг.

При проходженні вагонів через станцію
Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці було
проведено переважування маси вантажу у
вагонах, відправлених за вказаною
накладною на справних 150-тонних
вагонних електронно-тензометричних
вагах станції, повірених 07.02.2013.

За результатами переважування
встановлено, що фактична вага вантажу у
напіввагоні № 56965551 не відповідає масі,
зазначеній у накладній. При цьому
виявлено, що маса нетто складає 70 800 кг,
замість 69 000 кг, що більше
вантажопідйомності вагону та
зазначених у залізничній накладній
даних на 1 800 кг.

27.08.2013 та 26.08.2013 було складено акти за
формами № 1300/ваги та № 2176т відповідно.
Крім того, 27.08.2013 було складено
комерційний акт серії АА № 010944/648,
підписаний заступником начальника
станції, прийомоздавальником та
приймальником потягів, яким
підтверджується неправильне
зазначення маси вантажу.

Надлишки вантажу у кількості 1 800 кг
були перевантажені у вагон № 66685371 та
відправлені на станцію призначення за
досилочною накладною № 45561768, який був
отриманий одержувачем вантажу.

При прибутті вагону на станції
призначення - Бурштин Львівської
залізниці у комерційному акті АА №
010944/648/64 від 27.08.2013 у розділі Є здійснена
відмітка: "Під час перевірки різниці
проти цього акта не виявлено".
Комерційний акт підписаний належними
особами.

Посилаючись на неправильне зазначення
у накладній маси вантажу, Державне
підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулось до суду з позовом
про стягнення 36 340,00 грн. штрафу.

Рішення суду першої інстанції та
постанова апеляційного господарського
суду мотивовані посиланням на ст.ст. 908,
909 Цивільного кодексу України, ст. 307
Господарського кодексу України, ст.ст.
2, 5, 6, 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць,
Правила оформлення перевізних
документів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 № 644. При цьому суди попередніх
інстанцій виходили з неправильного
зазначення відповідачем відомостей
щодо маси вантажу, на підтвердження
чого було складено комерційний акт.

Колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №
457 вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, при проходженні вагонів
через станцію Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці було
проведено переважування маси вантажу у
вагонах, за результатами якого
встановлено, що фактична вага вантажу у
вагоні № напіввагоні № 56965551 не
відповідає зазначеній у накладній,
виявлено, що маса нетто складає 70 800 кг,
замість 69 000 кг, що більше ніж зазначено
у накладній та вантажопідйомність
вагону на 1 800 кг.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначені у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць
України за пред'явлення вантажу, який
заборонено до перевезень або який
потребує під час перевезення особливих
заходів безпеки, та з неправильним
зазначенням його найменування або
властивостей з відправника, крім
заподіяних залізниці збитків і витрат,
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

У розгляді справ про стягнення цього
штрафу господарським судам слід
виходити з того, що неправильно
вказаною має бути хоча б одна
відомість; при цьому неправильне
зазначення коду та адреси
вантажоодержувача вважаються окремими
порушеннями. Підставою для покладення
на відправника відповідальності за
неправильне зазначення ним
відповідних відомостей є акт загальної
форми або комерційний акт, складений у
випадках, передбачених статтею 129
Статуту. У застосуванні статей 118 та 122
Статуту слід враховувати, що штраф
підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
зазначених порушень, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитки (п.п. 6.1., 6.2. роз'яснення
Президії Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" від
29.05.2002 № 04-5/601).

Згідно з п. 5.5. Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 № 644 (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 № 138) та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 24.11.2000 за № 863/5084
якщо під час перевезення вантажу або на
станції його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Статтею 6 Статуту залізниць України
визначено, що накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача. Накладна
одночасно є договором на заставу
вантажу для забезпечення гарантії
внесення належної провізної плати та
інших платежів за перевезення.
Накладна супроводжує вантаж на всьому
шляху перевезення до станції
призначення;

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до накладної
провізна плата складає 7 268,00 грн.

Статтею 129 Статуту залізниць України
визначено, що обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Судами встановлено, що 27.08.2013 на
підтвердження неправильності
зазначення маси вантажу складено
комерційний акт АА № 010944/648, який
підписаний заступником начальника
станції, прийомоздавальником,,
приймальником потягів. Крім того, 27.08.2013
та 26.08.2013 було складено акти загальної
форми № 1300/ваги та № 2176т відповідно.
При прибутті вагону на станцію
призначення - Бурштин Львівської
залізниці у комерційному акті АА №
010944/648/64 від 27.08.2013 у розділі Є здійснена
відмітка: "Під час перевірки різниці
проти цього акта не виявлено".

З огляду на наведене та враховуючи
встановлені судами попередніх
інстанцій факти неправильного
зазначення відповідачем у накладній
маси вантажу (на 1 800 кг більше), колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для стягнення з відповідача 36
340,00 грн. штрафу.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів у справі
(комерційного акту № 010944/648 від 27.08.2013,
акту загальної форми № 1300/ваги від
27.08.2013), проте згідно з імперативними
приписами ч. 2 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція не має права
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Зважаючи на наведене, виходячи із
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи, з
урахуванням того, що господарські суди
у порядку ст.ст. 43, 47, 43, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України всебічно і повно дослідили
подані сторонами докази,
проаналізували відносини сторін та
правильно застосували до спірних
правовідносин норми матеріального і
процесуального права, відсутні
підстави для зміни або скасування
прийнятих у цій справі судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Добропільська ЦЗФ" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 19.03.2014 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 28.04.2014 у справі
№ 905/1124/14 залишити без змін.

Головуючий суддя
Саранюк В.І.

Судді
Гольцова Л.А.

Кочерова Н.О.