ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
Справа № 925/832/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Буднік А.М., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Вольво
Україна», м. Київ, Кільцева дорога,
20/1-А (для листування: 01024, м. Київ,
вул. Шовковична, 22, оф.3)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
Черкаська область, Черкаський район, с.
Білозір'я, вул. Урицького, 9а

про стягнення 49 018,70 грн. заборгованості
та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Павлов Р.І. - за
довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - адвокат, за
довіреністю.

ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво
Україна» звернулось з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 49 018,70 грн. заборгованості та
санкцій за придбане рухоме майно - два
сідельні тягачі «Вольво». Суду подано
заяву про зменшення позовних вимог до
43455,15 грн. з мотивів пропуску строку
позовної давності та визначення
моменту порушення права - з 03 лютого
2013р. Заяву відповідно положень ст. 22 ГПК
України прийнято до розгляду судом.

Представник позивача вимоги підтримав
та просив їх задовольнити. Вказує на
наявний борг по оплаті. За твердженням
представника, це не курсова різниця в
платежах чи збитки, а пряма
заборгованість за договором.

Представник відповідача вимоги
заперечив частково. Стверджує
наявність боргу в 197 Євро станом на
03.06.2014р. по розрахунках перед позивачем
і заперечує нарахування позивачем пені
з мотивів пропуску строку позовної
давності. Подано посвідчені банком
копії платіжних доручень на виконання
умов договору.

На вимогу суду між сторонами
проведено звірку заборгованості по
платежах. Акт підписано та подано суду.

Інших доказів не подано. Сторони
не заявили клопотань про необхідність
витребування додаткових доказів від
сторін.

Судом встановлено такі
взаємовідносини сторін:

19.10.2011р. між сторонами укладено
договір №UKR 55/1011VU купівлі-продажу
товару в кредит з відстроченням
платежу (далі - Договір, а.с. 10-16),
предметом якого є продаж позивачем у
власність відповідачу 2 одиниці нових
сідельних тягачів Volvo FH 4х2, за ціною
1015986,38 грн. (з ПДВ) за одиницю, що в
еквіваленті складає 92470 Євро за одиницю
на момент закриття торгів УМВР на дату,
що передує даті підписання договору - п.
1.1. договору (а.с. 10).

Загальна сума договору становить
2031972,76 грн. (з ПДВ), що еквівалентно 184940
Євро по курсу торгів УМВР на дату, що
передує даті підписання договору, та
включає поставку Обладнання, митне
оформлення, передпродажну підготовку -
п. 1.2 договору.

Договором визначено порядок
оплати майна:

Згідно п. 2.1.1. договору покупець
сплачує авансовий платіж у розмірі 10%
від суми договору, визначений в п. 1.2., -
до 04 листопада 2012р., що становить 203197,28
грн., що на момент укладення договору
еквівалентно 18494 Євро по
курсу УМВР.

Згідно п. 2.1.2. договору покупець сплачує
авансовий платіж у розмірі 20% від суми
договору, визначений в п. 1.2. - протягом 5
банківських днів після отримання
письмового повідомлення від продавця
про готовність обладнання до поставки,
що становить 406394,55 грн., що на момент
укладення договору еквівалентно 36988
Євро по курсу УМВР.

Згідно п. 2.1.3. договору покупець сплачує
відстрочений платіж у розмірі 70% від
суми договору, визначений в п. 1.2., що
становить 1422380,93 грн., що на момент
укладення договору еквівалентно 129458
Євро по курсу УМВР, що підтверджується
датою підписання Акту
приймання-передачі обладнання, та має
бути сплачений в порядку та строки,
зазначені в графіку платежів -
додаток№4 до договору. При цьому
відстрочений платіж має бути сплачений
повністю в строк не пізніше 10 лютого
2013р.

П.2.2. договору визначено, що сторони
зобов'язані перед оплатою провести
перерахунок ціни обладнання,
зазначеного в п. 1.2. договору, оскільки в
ціні придбаного обладнання є імпортна
складова.

У разі зміни курсу УМВР на день, що
передує оплаті, ціна обладнання буде
переглянута пропорційно зміни курсу
Євро.

Базою для перерахунку ціни обладнання
є курс продажу Євро на УМВР на день, що
передує дню оплати.

П. 2.4. договору визначено, що покупець
здійснює оплату обладнання в
безготівковій формі виключно в
національній валюті України на рахунок
продавця.

П. 2.7. договору визначено, що датою
оплати обладнання вважається дата
надходження грошових коштів на рахунок
продавця.

За період з 25.10.2011р. по 28.09.2012р.
відповідачем сплачено
1932717 грн., що по курсу Євро складає 184940
Євро з урахування зміни курсу гривні.

Позивач стверджує, що передав у
власність покупця обладнання вартістю
1970877,64, що становить 184940 Євро, а тому
заборгованість відповідача складає
38160,64 грн., на які він нараховує
інфляційні та неустойку. За
твердженням позивача, саме наявність
боргу стала причиною звернення
позивача до суду для захисту
порушеного права та примусового
стягнення боргу.

Відповідач категорично заперечує
наявність боргу перед позивачем на
момент розгляду спору, оскільки він
достроково та повністю провів
розрахунок з продавцем з урахуванням
курсу Євро.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представників сторін, суд вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають
до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має ґрунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини оплатної поставки
товару на підставі письмового
строкового оплатного двостороннього
консенсуального договору. Сторони за
договором є суб'єктами господарювання
та самостійними юридичними особами, що
підтверджено витягом з єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської
діяльності сторін відповідає місцю їх
реєстрації згідно даних ЄДРПОУ -
положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір від
19.10.2011р. №UKR 55/1011VU є договором
купівлі-продажу товару в кредит з
відстроченням платежу і відповідає
вимогам статті 655 глави 54 ЦК України.

Відносини купівлі-продажу
урегульовані Главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві) та отримати
розрахунок, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору.
Договір від 19.10.2011р. №UKR 55/1011VU не
заперечений сторонами, не визнаний
судом недійсним та не розірваний в
установленому порядку. Дія договору
припинена внаслідок його виконання.

Суд виходить з презумпції
правомірності правочину, що
передбачено ст. 204 ЦК України.

За спірним договором Продавець
передає, а Покупець приймає й оплачує
дві одиниці сідельних тягачів Вольво
за ціною, у кількості та якості, що
вказується у специфікації - п. 1.1.
Договору. Позивач 02.02.2012р. поставив
Відповідачу два сідельні тягачі Вольво
(а.с. 26-28). Претензій щодо стану,
кількості, якості, комплектності
рухомого майна сторонами не заявлено.
Спору в цій частині немає.

02.02.2012р. підписано графік платежів (а.с.
25), згідно якого останній платіж має
бути проведений 02.02.2013р. Сума платежу
складає 1370877,64 грн., що в
еквіваленті становить 129311 Євро.

В засіданнях суду 03.06.2014р., 18.06.2014р.
позивач категорично заперечував
наявність в ціні товару імпортної
складової та стверджував про ухилення
відповідача від проведення розрахунку
за отримане рухоме майно.

Проведена на вимогу суду звірка
заборгованості, що оформлена
двостороннім письмовим актом з
урахуванням курсу Євро, засвідчила про
повну сплату відповідачем ціни за
майно з урахуванням курсу Євро та змін
ціни при коливанні курсу гривні.
Представник позивача не погоджується з
наданим розрахунком відповідача з
урахуванням зміни курсу Євро, але не
спростовує розрахунок відповідача
належними та допустимими доказами в
розумінні положень ст.ст. 33, 34 ГПК
України (а.с. 163-237).

Відповідач надав розрахунок
проведених оплат з урахуванням змін
курсу Євро, що відповідає вимогам п. 2.2
договору про проведення перерахунку
ціни при зміні курсу Євро. Неврахування
позивачем змін курсу Євро при
проведенні оплат відповідачем суд
розцінює як зловживання позивачем
своїм правом, що прямо заборонено
положеннями ст. 13 ЦК України, оскільки
позивач не зупинив (не виконав
«сторно») жодного платежу відповідача,
де курс Євро по відношенню до гривні
був більший за 10,98 грн., що не відповідає
п. 2.4. договору, на чому наполягає
позивач.

Суд враховує також дострокове
проведення оплати відповідачем -
28.09.2012р. позивачем зараховано останній
проведений платіж відповідача (за
договором останній платіж - до 02.02.2013р.).

Договором не передбачена залежність
оплат від не проведення перерахунку
курсу Євро продавцем (позивачем).
Договір не містить заборони
самостійного обрахунку відповідачем
платежу з урахуванням курсу Євро.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, тому суд вважає
необґрунтованим та недоведеним право
Позивача на стягнення з Відповідача
суми заборгованості за поставлений
товар у розмірі 38160,64 грн.

Суд враховує припинення зобов'язання
його належним виконанням. Суд вважає,
що відповідач належним чином провів
розрахунок за отримане рухоме майно.
Сторони в договорі не встановили
обов'язкового двостороннього
перерахунку ціни товару при зміні
курсу Євро по відношенню до гривні.
Одностороннє ухилення позивача від
проведення такого перерахунку суд
розцінює як ризики господарської
діяльності позивача.

Суд враховує відсутність правової
підстави нарахування інфляційних
збитків відповідачу при закладенні
імпортної складової в ціну обладнання
та при проведенні розрахунків в
еквіваленті Євро, оскільки не
відбувається знецінення майна при
інфляційних процесах в державі.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення винною особою зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Штрафними санкціями у відповідності з
ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 8.4. Договору за
прострочення строків оплати товару,
встановлених в договорі Покупець
сплачує Постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки від суми
несплаченого платежу за кожний день
прострочення.

У відповідності до п. 8.4 Договору та
положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України
позивач нараховує відповідачу:

6830,23 грн. пені за період прострочення
платежів з 02.02.2013р. по 12.05.2014р.

Відповідачем подано заяву про
застосування судом строку позовної
давності на стягнення санкцій (а.с. 48-50).
Позовна давність може бути застосовна
судом за заявою сторони лише до
прийняття рішення по суті спору, чим
скористався відповідач та його
представник.

Суд враховує, що момент порушення прав
позивача за договором від 19.10.2011р. №UKR
55/1011VU слід визначити з 03.02.2013р., а
позивач звернувся до суду в травні 2014р.
Заяв про поновлення строку позовної
давності чи про наявність поважних
причин для захисту порушеного права
позивача суду не надав.

Суд враховує положення п. 6 ст. 232 ЦК
України, оскільки сторони є суб'єктами
господарювання, та з посиланням на
положення ст. 267 ЦК України відмовляє
позивачу у задоволенні вимоги про
стягнення неустойки.

Доводи позивача на його право
стягувати неустойку за один рік з
моменту звернення до суду, що викладені
в письмових поясненнях (а.с. 81-84) - судом
не можуть бути взяті до уваги при
прийнятті рішення як такі, що не
ґрунтуються на вимогах закону.

Суд відмовляє також у стягненні 3%
річних 1458,47 грн. у зв'язку з відмовою у
стягненні основного боргу по грошових
зобов'язаннях.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні
його позовних вимог з мотивів
безпідставності та недоведеності.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на позивача та не
стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 07.07.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба