ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.07.2014
Справа № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11

м. Запоріжжя

Господарський суд, у складі: суддя
Гончаренко С.А.,

розглянувши скаргу відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України та
матеріали справи

за позовом: Відкрите акціонерне
товариство «Запоріжжяобленерго»
(вул.Каховська, буд. 26, м. Запоріжжя,
Запорізька область, 69096; вул.Сталеварів,
буд. 14, м. Запоріжжя, Запорізька область,
69035, код. ),

до відповідача: Державне підприємство
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат» (вул. Теплична, буд. 18,
м. Запоріжжя, Запорізька область, 69600,
),

про стягнення 105120777,85грн.

за участю: відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України (вул. Артема, буд. 73, м.
Київ, 04053)

відомості про представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача (скаржник): Дамірова Н.Н. -
дов. № 21 від 31.12.2013р.;

від відповідача: Козаченко Н.В. - дов. №
61 від 01.11.2013р.;

від ВДВС: Жученко І.Ю. - дов. № 44/03/44/1859
від 24.12.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням по даній справі від 27.12.2011
стягнуто з відповідача на користь
позивача суму 97265749,72 грн.
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію (із них: 25068348,46 грн. -
заборгованість за квітень 2011, 27793576,85
грн. - заборгованість за травень 2011,
26848187,53 грн.- заборгованість за червень
2011, 17555636,88 грн. - заборгованість за
липень 2011), 6256052,06 грн. пені, 197539,15 грн.
інфляційних нарахувань, 1241754,98 грн. - 3%
річних, 25500 грн. витрат на державне мито,
236 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.
Виконання рішення в частині погашення
боргу за спожиту активну електричну
енергію в липні 2011 року, пені,
інфляційних нарахувань та 3% річних
розстрочено на 24 місяці.

11.01.2012 на виконання рішення виданий
наказ.

До суду звернулось відкрите акціонерне
товариство «Запоріжжяобленерго» із
скаргою на дії відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, в якій просить визнати
незаконними дії відділу щодо
повернення наказу господарського суду
Запорізької області від 11.01.2012 у справі
№13/5009/5894/11-200/5009/5894/11 та визнати
недійсною постанову від 23.04.2014 (ВП
№33149921) про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Скарга вмотивована тим, що державний
виконавець виніс постанову про
повернення наказу, розцінивши згоду на
розстрочку діями, які перешкоджають
виконавчому провадженню. На думку
позивача, дії державного виконавця є
незаконними та порушують законні
інтереси стягувача.

Відповідач у відзиві на скаргу
погодився з доводами позивача, щодо
незаконності оскаржуваної постанови
та дій державного виконавця, оскільки
надання розстрочки виконання рішення
передбачена як нормами Господарського
процесуального Кодексу України так і
Закону України «Про виконавче
провадження». Повідомив, що належним
чином виконує рішення суду, сплачує
заборгованість відповідно до
встановленого графіку.

Представник відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України вважає оскаржувану
постанову законною з огляду на пункт 4
частини 1 статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження», який
передбачає, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо,
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій. Перешкоджання
виконавчим діям полягає у підтриманні
представником стягувача - ВАТ
«Запоріжжяобленерго» письмових
доводів щодо заяви про розстрочку
виконання наказу господарського суду
Запорізької області №
13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, виданого 11.01.2012.

Крім того, зазначив, що у разі
прострочення ДП «ЗТМК» сплати коштів
на користь ВАТ «Запоріжобленерго»,
встановленої ухвалою господарського
суду Запорізької області від 27.11.2013 по
справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, стягувач
позбавлений права знову пред'явити
виконавчий документ на виконання.

В ході розгляду скарги судом було
встановлено, що 20.06.2012 державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкрито виконавче
провадження ВП № 33149921 з виконання
наказу господарського суду
Запорізької області №
13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, виданого 11.01.2012.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.11.2013 по
справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, розстрочено
виконання наказу господарського суду
Запорізької області №
13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, виданого 11.01.2012, в
частині стягнення 104945595,91 грн. із яких:
97250249,72 грн. основного боргу, 6256052,06 грн.
пені, 197539,15 грн. інфляційних нарахувань
та 1241754,98 грн. - 3% річних на вісімдесят
п'ять місяців шляхом погашення: сплати
до 30 (31) числа кожного місяця, починаючи
з грудня 2013 року по грудень 2020 року
включно, згідно графіку.

23.04.2014, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві. В основу
постанови покладена згода
представника стягувача - ВАТ
«Запоріжжяобленерго» на надання
розстрочки виконання наказу
господарського суду Запорізької
області № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 від 11.01.2012.

Господарський суд не погоджується з
доводами представника відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо законності прийнятої 23.04.2014р.
постанови виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального Кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Право сторони, державного виконавця та
прокурора на звернення до суду з заявою
про надання розстрочки виконання
рішення може бути реалізоване ними у
будь-який час після набрання рішенням
законної сили і до його фактичного
повного виконання, в межах строку
пред'явлення наказу до виконання.

Згідно ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання (ч. 1).
Відповідно до ч. 4 даної статті Закону
рішення про розстрочку виконується в
частині та у строки, встановлені цим
рішенням.

Таким чином, розстрочення виконання
рішення не унеможливлює провадження
виконавчих дій, а встановлює певний
порядок як виконання цього рішення
самостійно боржником, так і порядок
вчинення виконавчих дій органом ДВС у
разі невиконання рішення боржником.

Крім того, даною нормою Закону
передбачено право звернення до суду із
заявою про розстрочку виконання як
сторонами виконавчого провадження, так
і державним виконавцем за власною
ініціативою чи за заявою сторін.

Отже, реалізація боржником свого права
на розстрочення виконання рішення суду
та надання стягувачем згоди на таке
розстрочення, в порядку передбаченому
ст. 121 Господарського процесуального
кодексу України, не може свідчити про
перешкоджання стягувачем провадженню
виконавчих дій по примусовому
виконанню рішення суду.

Крім того, відповідно до рішення
Конституційного Суду України N 5-рп/2013
від 26.06.2013, ухвала господарського суду
про розстрочку виконання рішення
спрямована на забезпечення повного
виконання рішення суду і відповідного
судового наказу та є допоміжним
процесуальним актом (документом)
реагування суду на перешкоди, які
унеможливлюють або ускладнюють
виконання його рішення. Така ухвала має
похідний характер від рішення суду,
яким справу вирішено по суті, і є
обов'язковою для державної виконавчої
служби при виконанні відповідного
судового наказу у межах відкритого
виконавчого провадження.

Викладене підтверджує, що зазначена в
оскаржуваній постанові підстава для
повернення виконавчого документа - п. 4
ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» - у зв'язку з наданням
згоди на розстрочення виконання
рішення є незаконною.

Таким чином, вимоги, викладені у скарзі
«ВАТ «Запоріжжяобленерго», про
визнання незаконними дій відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо повернення наказу господарського
суду Запорізької області від 11.01.2012 у
справі №13/5009/5894/11-200/5009/5894/11 та визнання
недійсною постанови від 23.04.2014 (ВП
№33149921) про повернення виконавчого
документа стягувачеві заявлені
правомірно та обґрунтовано, скарга
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального Кодексу України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ВАТ «Запоріжжяобленерго», про
визнання незаконними дій відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо повернення наказу господарського
суду Запорізької області від 11.01.2012 у
справі №13/5009/5894/11-200/5009/5894/11 та визнання
недійсною постанови від 23.04.2014 (ВП
№33149921) про повернення виконавчого
документа стягувачеві задовольнити.

Визнати незаконними дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо повернення наказу господарського
суду Запорізької області від 11.01.2012 у
справі №13/5009/5894/11-200/5009/5894/11 стягувачу -
ВАТ «Запоріжжяобленерго».

Визнати недійсною постанову відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 23.04.2014 (ВП №33149921) про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Копію ухвали надіслати сторонам у
справі та відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

Суддя
С.А. Гончаренко