ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р.
Справа № 914/2861/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу
Національної спілки художників
України за № 04/06-14 від 04.06.2014р.

на ухвалу господарського
суду Львівської області від 26.05.2014р. про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 02.10.2013р.

у справі № 914/2861/13

за позовом: Національної
спілки художників України, м. Київ

до відповідача-1: товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
розвитку нерухомості" (надалі ТзОВ
"Центр розвитку нерухомості"), м. Львів

до відповідача-2: відділу
Державного земельного агентства у м.
Львові Львівської області, м. Львів

про визнання недійсним
та скасування реєстрації державного
акта на право власності на земельну
ділянку,

з участю учасників судового процесу:

від позивача: Яцишин А.В. - представник
(довіреність у матеріалах справи)

від відповідача-1: Ступінський Я.В. -
представник (довіреність у матеріалах
справи)

від відповідача-2: не з'явився

Учасникам судового процесу роз'яснені
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу від сторін
не поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 02.10.2013р. у справі
№914/2861/13 (суддя Запотічняк О.Д.)
відмовлено в задоволенні позову
Національної спілки художників
України до ТзОВ "Центр розвитку
нерухомості" та до Відділу Державного
земельного агентства у м. Львові
Львівської області про визнання
недійсним та скасування реєстрації
державного акта на право власності на
земельну ділянку (а.с. 143-146 том ІІ).

Дане рішення набрало законної сили.

08.04.2014р. Національною спілкою
художників України було подано заяву
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 02.10.2013р. у
справі № 914/2861/13, в якій просить
скасувати згадане рішення суду та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

Заява обґрунтована тим, що на час
прийняття судом рішення про відмову в
задоволенні позову, господарський суд
Львівської області виходив із
законності дій відповідачів, які
зареєстрували право власності на
земельну ділянку на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
05.03.2005р., укладеного між ТзОВ "Центр
розвитку нерухомості" та ВАТ
"Львівнафтопродукт", яке, в свою чергу,
придбало цю земельну ділянку у
Львівської міської ради по договору
купівлі-продажу від 29.08.2001р. Як
стверджує заявник, із листа Фонду
державного майна України від 13.03.2014р.
№24-2 йому стало відомо, що майно, яке
знаходилось на спірній земельній
ділянці станом на 2004 рік знаходилось у
державній власності, а відтак, і
земельна ділянка на АДРЕСА_1 належала
до земель державної власності і не
могла бути відчужена Львівською
міською радою ВАТ "Львівнафтопродукт".
На думку заявника, зазначена обставина
йому не була відома на час розгляду
справи, а відтак є нововиявленою і
такою, що може вплинути на результат
розгляду справи.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 26.05.2014р. у
справі2 № 914/2861/13 (суддя Березяк Н.Є.)
рішення господарського суду
Львівської області у справі № 914/2861/13
від 02.10.2013 року залишено без змін, а
заяву про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Не погодившись з ухвалою
господарського суду Львівської
області від 26.05.2014р. у справі № 914/2861/13,
Національна спілка художників України
звернулася до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій ухвалу суду
першої інстанції вважає прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, просить її скасувати та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги у повному обсязі.
Зокрема, скаржник не погоджується з
тим, що господарський суд називає лист
Фонду державного майна України від
13.03.2014р. №24-2 лише як інформаційним
листом. Зазначає, що даним листом чітко
встановлено приналежність нерухомого
майна - приміщень та фундаментів
окремої будівлі - пам'ятки історії та
культури за адресою: АДРЕСА_1 до
державної власності до моменту
передачі їх Національній спілці
художників України, відповідно
встановлено приналежність і земельної
ділянки за цією ж адресою до державної
власності, а тому Львівська міська рада
не мала права розпоряджатися нею. Дана
обставина стала відомою лише з моменту
отримання позивачем листа Фонду
державного майна України № 24-2 від
13.03.2014р. і є, на думку скаржника,
нововиявленою обставиною.

17.06.2014р. автоматизованою системою
документообігу суду дану справу
розподілено до розгляду
судді-доповідачу Кравчук Н.М.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
17.06.2014р. в склад колегії суддів для
розгляду справи №914/2861/13 введено суддів
Гнатюк Г.М. та Мирутенка О.Л.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014р.
відновлено строк на подання
апеляційної скарги та прийнято її до
провадження і призначено до розгляду
на 03.07.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав.

Представник відповідача-1 відзиву на
апеляційну скаргу не подав, в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечив.

Відповідач-2 участі свого представника
в судовому засіданні не забезпечив, про
причини відсутності суду не повідомив,
хоча належним чином був повідомлений
про дату, час і місце розгляду справи,
відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про відсутність
підстав для скасування оскаржуваної
ухвали місцевого господарського суду з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Національна спілка художників України
17.07.2013р. звернулася до господарського
суду з позовом до ТзОВ "Центр розвитку
нерухомості" та до Відділу Державного
земельного агентства у м. Львові
Львівської області про визнання
недійсним Державного акту серії ЯА
№422460 від 04.04.2005р. на право власності на
земельну ділянку площею 0,1090 га, виданий
ТзОВ "Центр розвитку нерухомості", та
скасування його реєстрації.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що
в період з 19.04.2011р. по 03.06.2011р. позивач
був власником нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На
підставі договору купівлі-продажу від
03.06.2011р. він відчужив приміщення та
фундамент за адресою: АДРЕСА_1
громадянину ОСОБА_5 Проте, позивач не
зміг скористатись своїм правом на
отримання земельної ділянки за даною
адресою для обслуговування належної
йому нерухомості, оскільки та
перебувала у власності ТзОВ "Центр
розвитку нерухомості" на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку ЯА №422460 від 04.04.2005р.,
тим самим було порушено його право (а.с.
7-10 том І).

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Львівської
області від 02.10.2013р. у справі №914/2861/13
(суддя Запотічняк О.Д.) відмовлено в
задоволенні позову Національної
спілки художників України до ТзОВ
"Центр розвитку нерухомості" та до
Відділу Державного земельного
агентства у м. Львові Львівської
області про визнання недійсним та
скасування реєстрації державного акта
на право власності на земельну ділянку
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 143-146 том ІІ).

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013р. та
постановою Вищого господарського суду
України рішення господарського суду
Львівської області від 02.10.2013р. у справі
№ 914/2861/13 залишено без змін (а.с. 180-184,
240-248 том ІІ).

При розгляді справи і прийнятті
рішення суд виходив із обставин, які
встановлені рішеннями судів, що
набрали законної сили. Так, рішення
мотивоване тим, що спірна земельна
ділянка на АДРЕСА_1 перебувала в
комунальній власності, тому Львівська
міська рада мала право розпоряджатися
нею на свій розсуд.

Зокрема, судом першої інстанції було
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що господарським
судом міста Києва розглядалась справа
№3/215 за позовом ТзОВ "Центр розвитку
нерухомості" до Фонд державного майна
України, треті особи які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Львівська міська
рада, Обласне підприємство Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки",
Управління охорони історичного
середовища Львівської міської ради,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на стороні
відповідача: Національна спілка
художників України, Регіональне
відділення фонду державного майна
України по Львівській області,
Львівська обласна організація
Національної спілки художників
України, Державна служба охорони
культурної спадщини при Міністерстві
культури і туризму України, про
визнання недійсним наказу ФДМУ № 338 від
24.02.2004р. щодо передачі Львівського
художньо-виробничого комбінату
Художнього фонду УРСР у власність
Національної спілки художників
України (а.с. 180-186 том І).

24.07.2008р. у даній справі було прийнято
рішення, яким позов задоволено та
визнано недійсним наказу ФДМУ № 338 від
24.02.2004р. Дане рішення залишено без змін
апеляційною та касаційною інстанціями
(а.с. 187-190, 193-197 том І).

Зі змісту судових рішень у справі №3/215
вбачається, що ухвалою №378 від 26.06.1996р.
Львівська міська рада народних
депутатів внесла зміни до пункту 2
своєї ухвали від 09.02.1995р. та зняла з
балансу Львівського
художньо-виробничого комбінату Спілки
художників України будинок АДРЕСА_1 з
передачею цього будинку у
встановленому порядку на баланс ДКП
"Айсберг" Галицького району. На
виконання цієї ухвали № 378 від 26.06.1996р.
Львівським МБТІ 17.05.1997р. здійснено
перереєстрацію будинку АДРЕСА_1 за ДКП
"Айсберг" Галицького району на праві
особистої власності. Таким чином, з
26.06.1996р. будинок на АДРЕСА_1 не належить
Львівському художньо-виробничому
комбінату Спілки художників України, а
тому його не може бути зареєстровано за
Львівською спілкою художників та
передано їй у власність.

Також судом встановлено, що станом на
1999 рік будинку АДРЕСА_1 не існувало,
оскільки він був повністю зруйнований.

В межах розгляду справи №22/8, рішенням
господарського суду Львівської
області від 16.04.2009р. було відмовлено у
задоволенні позовних вимог
Національної спілки художників
України до Львівської міської ради, ВАТ
"Львівнафтопродукт" та ТОВ "Центр
розвитку нерухомості", за участі третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: Фонду
державного майна України, Державної
служби з питань охорони культурної
спадщини про визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки на АДРЕСА_1 від 29.08.2001р.,
укладеного між Львівською міською
радою та ВАТ "Львівнафтопродукт", а
також про визнання недійсним договору
купівлі-продажу вказаної земельної
ділянки від 25.03.2005р., укладеного між ВАТ
"Львівнафтопродукт" та ТОВ "Центр
розвитку нерухомості". Відмовляючи в
позові, судом досліджено обставини, на
які посилався позивач щодо порушення
речового права на об'єкт нерухомості,
що заходився на земельній ділянці, щодо
якої укладено оспорюванні договори.
При цьому судом встановлено, що на
момент укладення оспорюваних
договорів об'єкт нерухомості було
знесено за рішенням Львівської міської
ради. Дане рішення набрало законної
сили (а.с. 220-234 том ІІ).

Як вбачається з матеріалів справи,
04.04.2005р. ТОВ "Центр розвитку
нерухомості" було видано Державний акт
серії ЯА № 422460 на право власності на
земельну ділянку, який видано на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 05.03.2005р. ВОА №
719460, на земельну ділянку площею 0,1090 га,
із цільовим призначенням
(використанням) земельної ділянки -
будівництво та обслуговування
адміністративно - торгового центру, яка
розташована: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 15).

Враховуючи викладене, при розгляді
справи № 914/2861/13 суди прийшли до
висновку, що право Національної спілки
художників України оспорюваним
Державним актом серії ЯА №422460 від
04.04.2005 р. на право власності на земельну
ділянку площею 0,1090 га, виданий ТОВ
"Центр розвитку нерухомості" жодним
чином не порушені.

Слід також зазначити, що прийнятті
рішення від 02.10.2013р. по справі № 914/2861/13
господарським судом взято до уваги
договір купівлі-продажу від 03.06.2011р.
згідно з яким позивач відчужив
приміщення та фундамент за адресою:
АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_6, тобто на
день звернення до суду позивач не був
власником цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 ГПК України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду
судового рішення господарського суду
за нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст.
112 ГПК України).

Згідно постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №17 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами", з
наступними змінами та доповненнями, до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Таким чином, обов'язковими умовами, за
одночасної наявності яких суд може
визнати ту чи іншу обставину, яка була
невідома заявнику, нововиявленою, є
наявність цієї обставини на момент
прийняття рішення по суті спору,
об'єктивна неможливість заявника знати
про таку обставину та її істотність для
даної справи.

Отже, важливим та першочерговим є
надання правової оцінки зазначеним
заявником обставинам, тобто,
встановлення наявності чи відсутності
необхідних ознак нововиявлених
обставин, оскільки їх відсутність,
відповідно, виключає можливість
здійснення перегляду судового рішення
за нововиявленими обставинами.

Як зазначалося вище, в обґрунтування
поданої заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами,
Національна спілка художників України
покликається на лист Фонду державного
майна України від 13.03.2014р. № 24-2, згідно
якого майно Львівського
художньо-виробничого фонду УРСР на
момент передачі у власність
Національної спілки художників
України знаходилось у державній
власності (а.с. 22-24 том ІІІ). На думку
Національної спілки художників
України дана обставина є істотною та
такою, що містить ознаки нововиявленої
обставини згідно з ст.112 ГПК України.

Проте, суд апеляційної інстанції
зазначає, що питання щодо права
власності на зруйнований будинок, що
знаходився за адресою: АДРЕСА_1
досліджувалося судом в ході первинного
розгляду справи № 914/2861/13, зокрема, що з
26.06.1996р. будинок на АДРЕСА_1 не належить
Львівському художньо-виробничому
комбінату Спілки художників України, а
тому він не міг бути переданий у
власність Львівській спілці
художників.

Таким чином, позивач не є власником
об'єкту нерухомості за вказаною
адресою, його претензії на земельну
ділянку є безпідставними.

Відтак, лист ФДМУ від 13.03.2014р. № 24-2, на
який покликається заявник, як на
новивиявлену обставину, суперечить
матеріалам справи, не є належним і
допустимим доказом, що встановлює чи
змінює право власності на об'єкт
нерухомого майна.

Отже, право власності на зазначений
об'єкт встановлено судовими рішеннями,
що набрали законної сили, відтак, в
розумінні ч.2 ст.35 ГПК України не
підлягають доведенню при вирішенні
інших спорів.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України та з
урахуванням того, що вказана
інформація стала відома позивачу саме
з відповіді на запит останнього, ним не
обґрунтовано причин, які перешкоджали
отримати таку інформацію на час
вирішення спору по суті.

З огляду на викладене, обставина, на яку
посилається заявник, не має ознак
нововиявлених, а тому не може
покладатися в основу перегляду рішення
за нововиявленими обставинами.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що ухвалу місцевого
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105, 114
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу господарського суду
Львівської області від 26.05.2014р. у справі
№ 914/2861/13 залишити без змін, апеляційну
скаргу Національної спілки художників
України без задоволення.

2. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття, може бути
оскаржена в касаційному
порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК
України.

3. Справу передати до
господарського суду Львівської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.