ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без
розгляду

"04" липня 2014 р.
Справа № 911/2637/14

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні
матеріали

за позовом Вишгородського
районного комунального підприємства
«Комунальник» (07300, Київська обл., м.
Вишгород, вул. Набережна, буд. 8-А, )

до відповідача ФОП ОСОБА_1 (07363,
АДРЕСА_1)

про стягнення 14 414,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач - Вишгородське районне
комунальне підприємство
«Комунальник», м. Вишгород, звернулось
до господарського суду Київської
області з позовом від 24.06.2014р. №133 до
відповідача - ФОП ОСОБА_1, с. Осещина
Вишгородського району, в якому просить
суд стягнути з відповідача 14 414,20 грн.
заборгованості за договором від
01.08.2009р. оренди індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого)
майна , що є спільною власністю
територіальних громад сіл, селища,
міста району.

Згідно із пунктами 2, 3, 4, 6 частини
першої ст. 63 ГПК України суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо: у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін,
їх поштових адрес; не вказано обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми; до позовної заяви не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі та не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

За приписами пункту 2 частини другої ст.
54 ГПК України позовна заява повинна
містити найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по
батькові за його наявності для
фізичних осіб) сторін, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

В порушення зазначених вимог закону,
подана позовна заява не містить
ідентифікаційного номеру відповідача,
що унеможливлює видачу за результатами
розгляду справи виконавчого документу,
оскільки ідентифікаційні коди
боржника та стягувача є обов'язковими
реквізитами виконавчого документу
згідно вимог Закону України «Про
виконавче провадження». Зазначене є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 2
частини першої ст. 63 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що подана позовна заява не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України виходячи з наступного.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору; письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії
(стаття 36 ГПК України). Копії, які
видаються органами державної влади
України, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та їх
об'єднаннями усіх форм власності,
повинні бути засвідчені з додержанням
вимог пункту 5.27 Національного
стандарту України «Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.23р. №55, а у
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог. Подані сторонами копії
документів, виготовлені з
використанням технічних засобів
(фотокопій тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності). У разі
невідповідності наданих суду копій
документів згаданим вимогам вони не
вважаються належними та допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору (пункт 2.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

В порушення вищезазначених норм,
позивачем подано копії документів, які
взагалі не засвідчені, а відтак, не
можуть вважатись належними та
допустимими доказами, та як наслідок є
підставою для повернення позовної
заяви згідно пункту 3 частини першої ст.
63 ГПК України.

Згідно пункту 3 частини першої ст. 57 ГПК
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно частини першої, підпункту 1
пункту 2 частини 2 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір справляється із позовних заяв
майнового характеру, що подаються до
господарських судів, - 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати
встановленому законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява подається до суду, а із позовних
вимог немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.
Відповідно до Закону України від
06.12.2012р. №5515-VІ «Про державний бюджет
України на 2013 рік» станом на 1 січня 2014
року (з 01.12.2013р.) місячний розмір
мінімальної заробітної плати
становить 1 218,00 грн.

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяв, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (пункт 2.21
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України»).

За змістом частини другої ст. 34 ГПК
України єдиним належним доказом сплати
позивачем судового збору є оригінал
платіжного доручення із
засвідчувальним написом про
зарахування коштів до державного
бюджету такого змісту: "Зараховано в
дохід бюджету____ грн. (дата)", скріпленим
першим і другим підписами посадових
осіб і відтиском печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання
платіжного доручення.

Судовий збір сплачується до
територіальних органів Державної
казначейської служби України. Платники
судового збору у платіжних документах
на перерахування судового збору
повинні в рядку "одержувач" зазначити
найменування територіального органу
казначейської служби за місцем
знаходження господарського суду, який
розглядає справу.

Судовий збір з позовної заяви, що
подається до господарського суду
Київської області, сплачується на
наступні реквізити:

Отримувач: Головне управління
державної казначейської служби
України у Київській області (ГУ ДКСУ у
Київській області)

Код

Банк отримувача: Головне управління
державної казначейської служби
України у Київській області (ГУ ДКСУ у
Київській області)

Рахунок: 3001

Код банку отримувача (МФО): 821018

Призначення платежу: 22030001; судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050, символ звітності 206; згідно
пункту…(вказати пункт статті 4 Закону
України "Про судовий збір").

Позивачем заявлено вимогу майнового
характеру(стягнення 14 414,20 грн.). Таким
чином, поданий позов мав бути оплачений
судовим збором, відповідно до частини 1
та пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", в сумі 1 827,00 грн.,
оригінал платіжного доручення мав бути
доданий до позовної заяви. Проте, як
вбачається з матеріалів позовної
заяви, в порушення вищезазначених
вимог, позивачем до позову не додано
доказів сплати судового збору, що є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 4
частини першої статті 63 ГПК України.

Відповідно до вимог частини першої ст.
56 ГПК України позивач зобов'язаний при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів листом з описом
вкладення. Відповідно до пункту 2
частини першої ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів. Таким чином,
за змістом частини другої ст. 34 ГПК
України єдиним належним доказом
направлення сторонам копії позовної
заяви є опис вкладення в лист.

На доказ надсилання Вишгородським
районним комунальним підприємством
«Комунальник» копії позовної заяви з
додатками відповідачу - ФОП ОСОБА_1,
позивачем надано фіскальний чек
"Укрпошти" від 24.06.2014р. №5164, який не
засвідчує вмісту поштового
відправлення. Відповідно до
вищевикладеного, доданий позивачем до
позовних матеріалів фіскальний чек
"Укрпошти" не може бути прийнятий судом
в якості належного та допустимого
доказу надіслання відповідачу копії
позовної заяви з додатками.

За таких обставин, суд робить висновок
про те, що позивачем не подано належних
та допустимих доказів надсилання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів, що є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 6
частини першої статті 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
пунктами 2, 3, 4, 6 частини першої,
частиною третьою статті 63, статтею 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 24.06.2014р. №133
Вишгородського районного комунального
підприємства «Комунальник» разом з
доданими до неї матеріалами (всього на
22 аркушах, в тому числі оригінали:
поштового конверту від 10.01.2014р.
№078, рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення №078, претензії від
09.01.2014р. №5, витягу серії АГ №126790 з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
фіскального чеку «Укрпошти» від
24.06.2014р. №5164 та поштового конверту від
24.06.2014р. №405, в якому надійшли
позовні матеріали) повернути заявнику
без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Конюх О.В.