ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.07.14р. Справа № 904/4309/14

За позовом Прокурора Довгинцівського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України

в особі Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль", м. Кривий
Ріг

до Житлово-будівельного кооперативу
"ВОСТОК-37", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від прокуратури: Масенко А.О., посв. №
024234

від позивача: Павленко В.В., дов. від
13.01.14р.

від відповідача: Бардіна А.О., дов. від
01.07.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рога Дніпропетровської
області звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" з позовом до
Житлово-будівельного кооперативу
"ВОСТОК-37" про стягнення заборгованості
у розмірі 74 220,58грн., пені у розмірі 2
750,09грн., 7% штрафу в розмірі 5 195,40грн., 3%
річних у розмірі 533,48грн. та інфляційних
у розмірі 3 104,71грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним
виконанням відповідачем умов договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді №545 від 08.10.2013р.,
укладеного між позивачем та
відповідачем, в частині повної та
своєчасної оплати поставленої
теплової енергії.

03.07.2014р. позивач - Державне підприємство
"Криворізька теплоцентраль" подало до
суду квитанцію про сплату відповідачем
після подачі позовної заяви до суду 31
500,00грн., у зв"язку з чим заборгованість
складає 42 720,58грн.

Відповідач - Житлово-будівельний
кооператив "ВОСТОК-37" позовні вимоги
визнає у повному обсязі, 03.07.2014р. подав
до суду клопотання про зменшення
штрафних санкцій у зв"язку із тим, що
він є збитковим підприємством,
оскільки, здійснюючи обслуговування
членів кооперативу, він не ставить за
мету отримання прибутку та прямо
залежить від сплати коштів членами ЖБК
"ВОСТОК-37" за спожиті
житлово-комунальні послуги.

03.07.2014 року по даній справі
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши прокурора та представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2013р. між Державним підприємством
"Криворізька теплоцентраль"
(теплопостачальна
організація-продавець) та
Житлово-будівельним кооперативом
"ВОСТОК-37" (споживач-покупець) був
укладений договір купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді №545, за
умовами якого теплопостачальна
організація-продавець взяв на себе
зобов'язання постачати
споживачеві-покупцю теплову енергію в
потрібних йому обсягах, а останній
зобов'язався оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Згідно п.10.1. договору договір набуває
чинності з моменту фактичного
надання послуг з теплопостачання та
діє до 07.10.2014р., керуючись ч.3 ст. 631
Цивільного кодексу України.

За п.2.1. договору теплова енергія
постачається споживачу-покупцю в
обсягах згідно з додатком 1 до цього
договору в гарячій воді на такі
потреби: опалення та вентиляцію - в
період опалювального періоду; гаряче
водопостачання - протягом року. Облік
споживання теплової енергії
проводиться за приладами обліку, у разі
їх відсутності - розрахунковим
способом (п.5.1. договору).

Згідно п.4.2.5. договору теплопостачальна
організація-продавець зобов"язаний
виписувати рахунки
споживачеві-покупцю для оплати
спожитої ним теплової енергії у
звітному періоді не пізніше 10 числа
місяця, наступного за звітним, а також
направляти акти здачі-прийняття
послуг, які підтверджують обсяг
отриманої теплової енергії та які
повинні бути повернуті в підписаному
або в не підписаному вигляді до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Позивач поставив відповідачу
теплову енергію за період з жовтня 2013р.
по березень 2014р. на загальну суму 82
732,24грн., що підтверджується актами
здачі-прийняття робіт за №65 від
31.10.2013р., за №444 від 30.11.2013р., за №1191 від
31.12.2013р., за №97 від 31.01.2014р., за №1347 від
28.02.2014р. та за №2782 від 31.03.2014р., підписані
сторонами без зауважень (а.с.14-19).

Згідно п.6.3. договору оплата за
теплову енергію здійснюється
споживачем-покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів, шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення споживання.
Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії сплачується
споживачем-покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії.
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту споживачем-покупцем теплову
енергію здійснюється до 20-го числа
місяця, наступного за місяцем
споживання теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач оплату за відпуск теплової
енергії здійснив частково у розмірі 8
511,66грн., а також після подачі позову до
суду у розмірі 31 500,00грн., що
підтверджується квитанцією №3792з10 від
01.07.2014р. (а.с.41).

Заборгованість відповідача перед
позивачем за поставлену теплову
енергію за період з жовтня 2013р. по
березень 2014р. становить 42 720,58грн., що
підтверджується матеріалами справи, в
т.ч. актом звірки від 02.07.2014р.,
підписаного сторонами (а.с.40).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За ст. 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов"язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки (ст.
611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.7. договору передбачено, що за
порушення строків сплати за отриману
теплову енергію стягується пеня у
розмірі не більше подвійної облікової
ставки НБУ, за які допущено
прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
календарних днів додатково стягується
штраф у розмірі 7% вказаної суми. Період,
за який нараховуються штрафні санкції,
становить три роки.

Згідно наданого позивачем розрахунку
сума пені за загальний період з 21.11.2013р.
по 22.05.2014р. становить 2 750,09грн. та
підлягає до стягнення.

Згідно наданого позивачем розрахунку
сума штрафу становить 5 195,40грн. та
підлягає до стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку
сума 3% річних за загальний період з
21.11.2013р. по 22.05.2014р. становить 533,48грн. та
підлягає до стягнення.

Згідно наданого позивачем розрахунку
сума інфляційних за загальний період з
грудня 2013р. по квітень 2014р. складає 3
104,71грн. та підлягає до стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Господарського
кодексу України у разі, якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може, з урахуванням інтересів боржника,
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

03.07.2014р. відповідач подав до суду
клопотання про зменшення штрафних
санкцій у зв"язку із тим, що він є
збитковим підприємством, оскільки,
здійснюючи обслуговування членів
кооперативу, він не ставить за мету
отримання прибутку та прямо залежить
від сплати коштів членами ЖБК
"ВОСТОК-37" за спожиті
житлово-комунальні послуги.

Розглянувши подане клопотання, суд не
знаходить підстав для його
задоволення, оскільки відповідач не
надав суду належних і достатніх
доказів, які б підтверджували його
скрутне фінансове становище.

На підставі викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги прокурора підлягають
частковому задоволенню - стягненню з
відповідача на користь позивача
заборгованості за теплову енергію у
розмірі 42 720,58грн., пені у розмірі 2
750,09грн., 7% штрафу в розмірі 5 195,40грн., 3%
річних у розмірі 533,48грн. та інфляційних
у розмірі 3 104,71грн., а в частині
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 31 500,00грн. суд
вважає за необхідне провадження у
справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80,
ст.ст.82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "ВОСТОК-37" (50093, м. Кривий
Ріг, вул. Лісового, 30, ) на
користь Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль" (50014, м.
Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, , р/р3 у філії Жовтневе
відділення №7714 ВАТ "Ощадбанк", МФО 805012)
заборгованість за теплову енергію у
розмірі 42 720,58грн. (сорок дві тисячі
сімсот двадцять грн. 58коп.), пеню у
розмірі 2 750,09грн. (дві тисячі сімсот
п"ятдесят грн. 09коп.), 7% штрафу в розмірі
5 195,40грн. (п"ять тисяч сто дев"яносто
п"ять грн. 40коп.), 3% річних у розмірі
533,48грн. (п"ятсот тридцять три грн. 48коп.),
інфляційні у розмірі 3 104,71грн. (три
тисячі сто чотири грн. 71коп.)

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "ВОСТОК-37" (50093, м. Кривий
Ріг, вул. Лісового, 30, ) в
дохід Державного бюджету України в
особі Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 у
Відділенні банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
бюджетної класифікації доходів 22030001) 1
827,00грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) судового збору.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 31 500,00грн. на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 08.07.2014р.

Суддя В.І. Петрова