ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.Справа № 915/351/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді Головея В.М.,

Суддів: Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від Прокурора - Пашаєв Г.В. (за
посвідченням),

від Міністерства аграрної політики та
продовольства України - не з'явився,

від Державної спеціалізованої
бюджетної установи Аграрний фонд
України - Аріков В.Г. (за посвідченням),

від СТОВ «Дружба» - Островський С.Б. (за
довіреністю), Ніколайцев С.І. (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Прокурора
Миколаївської області

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 30.05.2014р.

по справі №915/351/14

за позовом Прокурора Баштанського
району Миколаївської області в
інтересах держави - Міністерства
аграрної політики та продовольства
України в особі Державної
спеціалізованої бюджетної установи
Аграрний фонд України

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю «Дружба»

про стягнення 174 307,68 грн.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

Повна фіксація судового процесу
здійснювалась згідно ст. 129 Конституції
України та ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 08.07.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014р. Прокурор
Баштанського району Миколаївської
області (далі - прокурор) звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом, пред'явленим в
інтересах держави - Міністерства
аграрної політики та продовольства
України в особі Державної
спеціалізованої бюджетної установи
Аграрний фонд України (далі - позивач)
до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю «Дружба»
(далі - СТОВ «Дружба», відповідач) про
стягнення 174 307,68 грн., з яких: 115 901,29 грн.
- 20% штраф за невиконання контракту, 45
657,25 грн. - борг за користування коштами
та 12 749, 14 грн. - пені за непоставлений
товар, а також прокурор просить
стягнути з відповідача в доход держави
судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на невиконання
відповідачем умов біржового контракту
укладеного між сторонами щодо обсягів
поставки товару.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 30.05.2014р.
(суддя Гриньова-Новицька Т.В.)
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Прокурора Баштанського району
Миколаївської області в повному
обсязі.

Рішення суду першої інстанції
вмотивоване відсутністю достатніх
правових підстав для застосування до
відповідача відповідальності за
невиконання умов форвардного
біржового контракту № 302Ф, оскільки
таке невиконання відбулось внаслідок
дії обставин непереборної сили
(форс-мажор) та відсутністю вини
відповідача в цьому.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
Прокурор Миколаївської області
звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати, прийняти нове, яким
задовольнити позов прокурора в повному
обсязі. Скаржник вважає, рішення
незаконним та таким, що прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, із неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи.

03.07.2014р. до Одеського апеляційного
господарського суду від СТОВ «Дружба»
надійшов відзив на апеляційну скаргу,
згідно якого, відповідач доводи
апеляційної скарги не визнав,
оскаржуване рішення вважає законним,
обґрунтованим та таким, що винесено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу
прокурора без задоволення.

Представник Міністерства аграрної
політики та продовольства України
належним чином повідомлений про час,
дату та місце розгляду апеляційної
скарги, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення
від 26.06.2014р., проте в судове засідання
він не з'явився, про поважні причини
неявки суд не повідомив та правами,
наданими ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України, не
скористався.

Прокурор та представник Державної
спеціалізованої бюджетної установи
Аграрний фонд України в судовому
засіданні 08.07.2014р. доводи апеляційної
скарги підтримали, просили скаргу
задовольнити.

Представники відповідача 08.07.2014р.
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, підтримали доводи
викладені у відзиві та вважають
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, заслухавши
представників сторін, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено господарським судом,
25.02.2013р. між Аграрним фондом України
(покупець) та СТОВ «Дружба» (продавець)
укладено Форвардний біржовий контракт
на закупівлю Аграрним фондом зерна
№302Ф (Контракт), за умовами якого
продавець зобов'язався передати
покупцю у власність товар: пшеницю
м'яку 3 класу, що відповідає ДСТУ 3768:2010, у
кількості 1000 тон, а покупець - прийняти
товар та оплатити його. Поставка мала
бути здійснена в термін до 01.10.2013 (п. 13
Контракту). Згідно з п. п. 1.5., 1.10. ціна
Контракту - 1 800 000,00 грн.; авансовий
платіж - 50 відсотків вартості зерна.
Обов'язок позивача перерахувати
відповідачу 50% вартості зерна протягом
п'яти робочих днів з моменту укладання
Контракту, встановлена також пунктом
5.1. Контракту.

Згідно п. п. 7.2., 7.6. Контракту за
невиконання відповідачем зобов'язань
щодо обсягів поставки, ним сплачується
штраф у розмірі 20% вартості
непоставленого товару та пеня у
розмірі 0,1% вартості непоставленого
товару за кожен день прострочення.

Розділом 8 Контракту сторони
встановили, що вони звільняються від
відповідальності за неналежне
виконання зобов'язань унаслідок
обставин непереборної сили (форс-мажор)
за умови, що дані обставини сталися не з
вини сторін та безпосередньо вплинули
на своєчасне виконання договірних
зобов'язань. У цьому разі термін
виконання зобов'язань переноситься
відповідно до терміну дії зазначених
обставин, про що укладається
відповідний договір. Сторона, для якої
склалися такі умови, повинна в короткий
строк, але не пізніше 5 днів, повідомити
іншу сторону про настання і припинення
обставин, які перешкоджають виконанню
договірних зобов'язань. Неповідомлення
або несвоєчасне повідомлення про
настання або припинення даних обставин
непереборної сили позбавляє сторону
права посилатися на дані обставини.
Якщо обставини непереборної сили діють
більше трьох місяців, то такий факт
підтверджується довідкою
Торгово-промислової палати України.

Згідно з п. 10.3. Контракту він діє до
31.12.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
платіжним дорученням №778 від 26.02.2013р.
позивач перерахував відповідачу
авансовий платіж в сумі 900 000,00 грн..

У зв'язку із здійсненням часткової
поставки товару, 15.08.2013р. сторони уклали
додатковий договір №1 до Контракту,
яким визначили середньозважені ціни
рівноваги на пшеницю м'яку 3 класу в
кількості 526 277 тонн - 1 553,57 грн. за тонну
та пшеницю м'яку 5 класу в кількості 118,092
тонн - 1 380,93 грн. за тонну.

Зобов'язання за Контрактом відповідач
виконав частково: за актами
передавання-приймання зерна від
15.08.2013р. передав позивачу 118,092 тонн
пшениці 5 класу врожаю 2013 року по ціні 1
276,55 грн. за тонну на загальну суму 150
750,34 грн. та 526,277 тонн пшениці 3 класу
врожаю 2013 року по ціні 1 431,17 грн. за
тонну на загальну суму 753 191,85 грн..
Таким чином, загальна сума часткового
виконання відповідачем свого
зобов'язання за Контрактом склала 903
942,19 грн.

Для повного виконання своїх
зобов'язань за Контрактом відповідач
повинен був передати позивачеві у
термін до 01.10.2013р. пшеницю 3 класу врожаю
2013 року на суму 896 057,81 грн., однак у
встановлений строк відповідач своїх
зобов'язань не виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Приписи статті 610 ЦК України
встановлюють, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 617 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили.

Отже, в силу вказаних норм, для
звільнення від відповідальності особи,
яка допустила порушення зобов'язання,
ця особа повинна довести, що таке
порушення сталося не з її вини, а в
даному випадку внаслідок непереборної
сили.

Контрактом (п. п. 8.1., 8.4.) встановлено, що
сторони звільняються від
відповідальності за неналежне
виконання зобов'язань унаслідок
обставин непереборної сили (форс-мажор)
за умови, що дані обставини сталися не з
вини сторін та безпосередньо вплинули
на своєчасне виконання договірних
зобов'язань; якщо обставини
непереборної сили діють більше трьох
місяців, то такий факт підтверджується
довідкою Торгово-промислової палати
України.

Таким чином, відповідно до вказаних
правових норм та умов контракту,
звільнення сторони від
відповідальності в разі настання
обставин непереборної сили (форс-мажор)
відбувається за умови якщо, по-перше
дані обставини сталися не звини сторін,
по-друге, такі обставини безпосередньо
вплинули на своєчасне виконання
договірних зобов'язань.

В підтвердження відсутності вини
відповідача, а саме факт складних
погодних умов (посуха) та їх вплив на
стан посівів на території Баштанського
району протягом трьох місяців (з квітня
2013 року) в матеріалах справи наявні
наступні належні та допустимі докази,
зокрема: Протокол засідання комісії з
питань техногенно-екологічної безпеки
та надзвичайних ситуацій при
Баштанській райдержадміністрації №6
(позачерговий) від 09.07.2013р.; акт про
пошкодження посівів від 20.06.2013р.,
затверджений начальником управління
агропромислового розвитку
райдержадміністрації; лист
Баштанської метеорологічної станції
від 25.06.2013р. №145. Існування
форс-мажорних обставин підтверджено
висновком Торгово-промислової палати
України від 18.07.2013 №1510/05-4, отримавши
який, відповідач негайно сповістив про
це позивача (лист №177 від 18.07.2013р. з
позначкою позивача про отримання
18.07.2013р. за вхідним №3878).

Надавши правову оцінку вказаним вище
обставинам, суд першої інстанції вірно
визнав наведені несприятливі погодні
умови, що спричинили пошкодження
посівів озимої пшениці на площах СТОВ
«Дружба» в 2013 році, в якості
форс-мажорних обставин.

Настання форс-мажорних обставин
безпосередньо вплинули на своєчасне
виконання відповідачем договірних
зобов'язань, а тому безпідставні
посилання прокурора на відсутність
причинно-наслідкового зв'язку між
цими обставинами та неможливістю
виконання зобов`язань за контрактом.

Крім цього, з матеріалів справи
вбачається, що з метою належного
виконання зобов'язань за Контрактом,
25.02.2013р. відповідач уклав з ПрАТ
«Українська аграрно-страхова
компанія» договір №МВ-АФУ13/111-27
комплексного (мультиризикового)
страхування майбутнього врожаю
сільськогосподарських культур (далі -
Договір страхування). Об'єктом
страхування стали
сільськогосподарські культури,
зазначені в додатку №1 до Договору
страхування - поля №№2 - 4, 7 загальною
площею 513 га. Вигодонабувачем за цим
договором є Аграрний фонд України
(позивач у справі).

З заявою-повідомленням про страховий
випадок позивач звернувся до
страховика 14.06.2013р., однак суму
страхового відшкодування останній
позивачеві не виплатив, посилаючись на
розділ 6 Договору страхування, згідно з
яким франшиза встановлена в розмірі 50%
від страхової суми.

Зібраного з 513 га застрахованих полів
врожаю відповідачу вистачило для того,
щоб виконати зобов'язання за
Контрактом на загальну суму 903 942,19 грн.

Таким чином відповідач вжив усіх
можливих заходів для недопущення
господарського правопорушення, а це,
згідно зі ст. 218 ГК, є підставою для
звільнення особи від відповідальності.

Щодо решти зібраного у 2013 році врожаю
слід зазначити, що по-перше - він
зібраний з інших полів й по-друге - був
цільове та підставно спрямований
відповідачем на виконання зобов'язань
за іншими договорами і контрактами, про
що детально, з наданням належних
доказів викладено в поясненнях
відповідача.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач вжив всіх можливих і
залежних від нього заходів щодо
попередження порушення умов контракту.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що місцевий суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог прокурору.

Наведені скаржником у апеляційній
скарзі доводи, не спростовують
висновків місцевого суду та не
доводять їх помилковість, а тому не
можуть бути підставою для скасування
судового рішення.

Перевіряючи згідно приписів ст.101 ГПК
України законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в повному
обсягу, тобто не тільки на підставах
викладених у апеляційній скарзі,
судова колегія не встановила будь-яких
порушень норм матеріального і
процесуального права з боку місцевого
суду і вважає, що зроблені судом
висновки відповідають фактичним
обставинам справи, наявним в ній
доказам та приписам чинного
законодавства.

З огляду на викладене судова
колегія не вбачає будь-яких
передбачених ст.104 ГПК України правових
підстав для скасування рішення
місцевого суду.

Керуючись cm.cm. 99, 101- 105 ГПК України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 30.05.2014р.
залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 09.07.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Суддя
Мирошниченко М.А.

Суддя
Шевченко В.В.