номер провадження справи 19/53/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2014
Справа № 908/1996/14

За позовом Державного підприємства
«Новосанжарське лісове господарство»
(39300, Полтавська область, смт. Нові
Санжари, вул. Пролетарська, 3)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європрофіль плюс»
(69039, м. Запоріжжя, вул. Державіна, 13)

про стягнення 183200,00 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Корольов І.М. -
представник за довіреністю № б/н від
13.12.13.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 11.06.14. звернулось Державне
підприємство «Новосанжарське лісове
господарство» з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європрофіль плюс»
про стягнення 183200,00 грн. за Договором №
2905/2 від 25.05.13., з яких: 150200,00 грн. - сума
попередньої оплати, 33000,00 грн. - штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по поставці обладнання,
внаслідок чого позивач просить суд
стягнути з відповідача сплачену
Державним підприємством
«Новосанжарське лісове господарство»
попередню оплату та штраф.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.06.14. порушено
провадження у справі № 908/1996/14, справі
присвоєно номер провадження 19/53/14,
судове засідання призначено на 26.06.14. о
11-40.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 23.06.14. на
підставі ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
розгляд справи № 908/1996/14 перенесено на
04.07.14. о 12-40.

Представник позивача в судовому
засіданні 04.07.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Державного
підприємства «Новосанжарське лісове
господарство» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 04.07.14. не з'явився, письмового
відзиву на позов суду не подав, про час
та місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином.

Відповідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.11.
зазначено, що в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Ухвали господарського суду
Запорізької області у справі № 908/1996/14
надсилались на адресу відповідача, яка
зазначена у позовній заяві та витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців №
024285 від 01.07.14.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи і його неявка не
перешкоджала вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/1996/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

25.05.13. між Державним підприємством
«Новосанжарське лісове господарство»
(далі - Замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Європрофіль плюс» (далі -Постачальник)
укладено Договір № 2905/2 (далі - Договір).

У відповідності з цим Договором,
Постачальник зобов'язується
виготовити та передати у власність
Замовника лінію брикетування деревної
тріски (брикет нестро D=50 мм) (далі -
обладнання), а Замовник зобов'язується
прийняти та сплатити вказане
обладнання, згідно Додатку № 1, що є
невід'ємною частиною цього Договору (п.
1.1 Договору).

Найменування, кількість та загальна
вартість обладнання вказується в
Додатку № 1, що є невід'ємною частиною
цього Договору (п. 1.2 Договору).

Позивач посилається на те, що Державним
підприємством «Новосанжарське лісове
господарство» на виконання умов
Договору, було сплачено відповідачу
попередню оплату за обладнання в
розмірі 100200,00 грн., про що свідчить
платіжне доручення № 1600 від 07.10.13.,
належним чином завірена копія якого
міститься в матеріалах справи.

Згідно із п. 2.1 Договору сторонами
погоджено, що Постачальник
зобов'язується виготовити та передати
обладнання, вказане в Додатку № 1 до
цього Договору, Замовнику протягом 60
календарних днів, з дня надходження
100000,00 грн. попередньої оплати на
поточний рахунок Постачальника,
наступні 50000,00 грн. Замовник
зобов'язується перерахувати протягом 14
календарних днів після першого
платежу. Решта 180000,00 грн. сплачується
протягом трьох днів після першого
платежу або взаємозаліком готової
продукції брикет нестро
поліпропіленових мішках за ціною 700
грн. з ПДВ за тонну, при цьому до
кінцевого розрахунку за обладнання вся
продукція враховується в рахунок
погашення заборгованості за
обладнання.

Позивач зазначає, що Державне
підприємство «Новосанжарське лісове
господарство» перерахувало на рахунок
відповідача всього 150200,00 грн. оплати за
обладнання, що підтверджується
платіжним дорученнями: № 1600 від 07.10.13.
на суму 100200,00 грн., № 1804 від 08.11.13. на
суму 10000,00 грн., № 514 від 14.11.14. на суму
10000,00 грн., № 1934 від 29.11.14. на суму 10000,00
грн., № 1946 від 04.12.13. на суму 10000,00 грн., №
1950 від 04.12.13. на суму 10000,00 грн., належним
чином завірені копії яких міститься в
матеріалах справи.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що
Постачальник повідомляє Замовника про
готовність обладнання до
відвантаження (передачі) шляхом
направлення письмового повідомлення
засобами факсимільного зв'язку або
електронною поштою, а Замовник
зобов'язаний в день отримання такого
повідомлення підтвердити його
отримання шляхом направлення
письмового підтвердження
Постачальнику засобами факсимільного
зв'язку або електронною поштою.

Державне підприємство «Новосанжарське
лісове господарство» посилається на
те, що відповідач на виконання умов п. 2.1
Договору повинен був поставити
позивачу обладнання в строк до 05.12.13.,
але порушуючи умови п. 2.2 Договору,
станом на день подачі позову, не
повідомив про готовність обладнання до
відвантаження (передачі) та не поставив
оплачене обладнання позивачу.

В зв'язку з чим, Державним
підприємством «Новосанжарське лісове
господарство» було надіслано на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європрофіль плюс»
лист-претензію № 01-36/177 від 21.03.14.,
відповідно до якого позивач зазначив,
що в зв'язку з невиконанням
відповідачем умов Договору щодо
поставки обладнання Державне
підприємство «Новосанжарське лісове
господарство» відмовляється від
Договору та вимагає від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Європрофіль плюс» відшкодування
150200,00 грн. - попередньої оплати за
обладнання та 33000,00 грн. - штрафу.

Матеріали справи не містять відповіді
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європрофіль плюс»
на вказаний вище лист-претензію
позивача.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач не
поставив оплачене позивачем
обладнання, чим порушив умови Договору
та вимоги чинного законодавства
України, в зв'язку з чим зобов'язання
відповідача перед позивачем станом на
день звернення позивача до суду з даним
позовом не виконано, сума попередньої
оплати склала 150200,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню
повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно із п. 7.1 Договору передбачено, що
Договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.13.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договір № 2905/2 від 25.05.13. на час
виконання сторонами зобов'язань був
дійсним.

Крім того, частиною 4 ст. 631 Цивільного
кодексу України зазначено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Таким чином, закінчення 31.12.13. дії
Договору не звільняє Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Європрофіль плюс» від
відповідальності за його порушення.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивач виконав у повному
обсязі, а саме, ним перераховано
відповідачу, у відповідності до п. 2.1
Договору, 100200,00 грн. попередньої
оплати, що підтверджується платіжним
дорученням № 1600 від 07.10.13., належним
чином завірена копія якого міститься в
матеріалах справи.

Згідно із п. 2.1 Договору сторонами
погоджено, що Постачальник
зобов'язується виготовити та передати
обладнання, вказане в Додатку № 1 до
цього Договору, Замовнику протягом 60
календарних днів, з дня надходження
100000,00 грн. попередньої оплати на
поточний рахунок Постачальника,
наступні 50000,00 грн. Замовник
зобов'язується перерахувати протягом 14
календарних днів після першого
платежу. Решта 180000,00 грн. сплачується
протягом трьох днів після першого
платежу або взаємозаліком готової
продукції брикет нестро
поліпропіленових мішках за ціною 700
грн. з ПДВ за тонну, при цьому до
кінцевого розрахунку за обладнання вся
продукція враховується в рахунок
погашення заборгованості за
обладнання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
граничний строк виготовлення та
передачі обладнання - 05.12.13.

В подальшому позивачем на виконання
умов п. 2.1 Договору, було додатково
перераховано на адресу відповідача
50000,00 грн. оплати за обладнання, що
підтверджується платіжними
дорученнями: № 1804 від 08.11.13. на суму 10000,00
грн., № 514 від 14.11.14. на суму 10000,00 грн., №
1934 від 29.11.14. на суму 10000,00 грн., № 1946 від
04.12.13. на суму 10000,00 грн., № 1950 від 04.12.13. на
суму 10000,00 грн., належним чином завірені
копії яких міститься в матеріалах
справи.

Відповідач своє зобов'язання за
Договором не виконав, обладнання не
передав, матеріали справи не містять
жодного належного доказу, який би
підтверджував повідомлення позивача
про готовність обладнання до
відвантаження (передачі) та про
передачу обладнання Державному
підприємству «Новосанжарське лісове
господарство».

Таким чином, загальна сума, сплачена
Державним підприємством
«Новосанжарське лісове господарство»
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Європрофіль плюс»
за виготовлення та передачу
обладнання, склала 150200,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За таких обставин, судом встановлено,
що відповідач в порушення умов
Договору та вимог чинного
законодавства не поставив позивачу
обладнання, за яке позивачем було
внесено попередню оплату загальною
сумою 150200,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного
кодексу України, якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Належність доказів виконання
зобов'язання, про яке заявлено в
позовній заяві, відповідачем до
матеріалів справи не надано.

Таким чином, судом встановлено, що сума
попередньої оплати, яка підлягає
поверненню позивачу за неналежне
виконання умов Договору становить
150200,00 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 6.3
Договору просить суд стягнути з
відповідача 33000,00 грн. - штрафу.

Пунктом 6.3 Договору сторони
передбачили, що за односторонню
необґрунтовану відмову від виконання
зобов'язання протягом строку дії
Договору, винна сторона сплачує штраф в
розмірі 10 % від суми Договору.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню штраф в розмірі
33000,00 грн. (за обґрунтованим розрахунком
позивача).

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
позов Державного підприємства
«Новосанжарське лісове господарство»
є обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства
«Новосанжарське лісове господарство»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Європрофіль плюс» (69039, м. Запоріжжя,
вул. Державіна, 13, ) на
користь Державного підприємства
«Новосанжарське лісове господарство»
(39300, Полтавська область, смт. Нові
Санжари, вул. Пролетарська, 3, ) 150200 (сто п'ятдесят тисяч двісті)
грн. 00 коп. - суми попередньої оплати, 33000
(тридцять три тисячі) грн. 00 коп. -
неустойки, 3664 (три тисячі шістсот
шістдесят чотири) грн. 00 коп. - судового
збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.07.14.

Суддя
І.В.
Давиденко