ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.14р. Справа № 904/3925/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Державного підприємства "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат", м.
Жовті Води

про стягнення 8192,86 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Станішевський І.С.,
довіреність №14-69 від 22.03.2013 року,
представник;

Від відповідача: Сорокін О.Г.,
довіреність №18/1239 від 13.02.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ звернулось
до господарського суду із позовом про
стягнення з Державного підприємства
"Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" основної заборгованості у
розмірі 6 737, 63 грн. договору
№12/1075-ТЕ-1012/03-18 від 15.10.2012 року купівлі -
продажу природного газу протягом
листопада - грудня 2012 року; пені у
розмірі 494, 89грн. інфляційних втрат у
розмірі 237, 84 грн., 3% річних у розмірі 250,
86 грн., 7% штрафу 471, 63 грн., та судові
витрати у розмірі 1 827, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором №12/1075-ТЕ-1012/03-18 від 15.10.2012 року
купівлі - продажу природного газу.

Ухвалою господарського суду від 11.06.2014
року порушено провадження у справі,
розгляд справи призначено на 02.07.2014
року.

01.07.2014 року до канцелярії
господарського суду від відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку із зайнятістю
представника відповідача в іншому
судовому засіданні (а.с. 45-46).

Ухвалою господарського суду від 02.07.2014
року розгляд справи відкладено на
16.07.2014 року, за клопотанням відповідача.

09.07.2014 року від Відповідача до
господарського суду надійшов відзив на
позовну заяву № 18/4619 від 04.07.2014 року (а.с.
54-56) в якому останній просить суд
зменшити розмір штрафних санкцій, у
зв'язку з тим, що підприємство на
сьогодні знаходиться у скрутному
фінансово - економічному становищі.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 16.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, оцінивши
надані до матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(далі - Позивач/Продавець) та Державним
підприємством "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
- Відповідач/Покупець) було укладено
Договір №12/1075-ТЕ-1012/03-18 купівлі-продажу
природного газу (далі - Договір),
відповідно до п. 1.1 якого Продавець
зобов'язався передати у власність
Покупцю у 2012 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити цей природний газ
(надалі - газ) на умовах цього Договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (п.1.2
Договору).

Згідно п.2.1 Договору Продавець передає
Покупцеві з 01.10.12 року по 31.12.12 року газ
обсягом до 33,5 тис.куб.м., у тому числі по
місяцях кварталів (тис.куб.м.):

- жовтень 6,5;

- листопад 10,00;

- грудень 17,00;

ІV квартал - 33,5.

Обсяги газу, що планується передати за
цим договором (далі - плановий обсяг),
можуть змінюватись сторонами протягом
місяця продажу в установленому порядку
(п.2.1.1 Договору).

Продавець передає покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі Покупця. Право власності на
газ переходить від Продавця до Покупця
в пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
Покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність пов'язану з
правом власності на газ (п.3.1 Договору).

Згідно п.3.3 Договору,
приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показників комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п.5.1 Договору ціна
(граничний рівень ціни) на газ та
послуги з його транспортування
установлюються Національною комісією
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ).

Ціна за 1000 куб.м. природного газу
становить 1 091,00 грн. з урахуванням збору
у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000 куб.м. природного газу - 1 091, 00 грн.,
крім того ПДВ - 20% - 218, 20 грн., всього з ПДВ
- 1 309, 20 грн. (п.5.2 Договору).

Згідно п. 5.5 Договору загальна вартість
газу за цим договором складається із
сум вартості місячних поставок газу.

Договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками Сторін, поширює дію
на відносини, що фактично склалися між
Сторонами з 01.10.2012 року і діє в частині
поставки газу до 31.12.2012 року, а в частині
розрахунків - до їх повного здійснення
(п.11.1 Договору).

На виконання умов Договору Продавець
поставив протягом листопада - грудня 2012
року, а Покупець прийняв природний газ
на загальну суму 31 737, 63 грн., що
підтверджується Актами
приймання-передачі природного газу
(а.с. 39-40):

- від 30.11.2012р. (за листопад 2012р.) на суму 14
157, 69 грн.;

- від 31.12.12р. (за грудень 2012р.) на суму 17 579,
94 грн.

Відповідно до п.6.1 Договору оплата за
газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Державне підприємство "Східний гірничо
- збагачувальний комбінат" своєчасно не
здійснило розрахунки за природний газ,
у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість за Договором
№12/1075-ТЕ-1012/03-18 від 15.10.2012 року в сумі 6 737,
63 грн., що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п.1 ст.193
Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного
кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача
суму основного боргу за поставлений
природний газ у розмірі 6 737, 63 грн.

З огляду на положення п.6.1 Договору,
строк оплати поставленого природного
газу є таким, що настав. Відповідач
доказів оплати природного газу в сумі 6
737, 63 грн., не надав.

За викладеного, є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
основного боргу в сумі 6 737, 63 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону
Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 3% річних за період з 14.01.13
року по 11.04.14 року в сумі 250, 86 грн. та
збитки від інфляції за період січень 2013
року по березень 2014 року в сумі 237, 84 грн.
(розрахунок - а.с. 32).

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.32),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 3% річних
за період з 14.01.13 року по 11.04.14 року в
сумі 250, 86 грн. та збитки від інфляції за
період січень 2013 року по березень 2014
року в сумі 237, 84 грн. є обґрунтованими,
оскільки прострочення виконання
зобов'язання має місце, тому позовні
вимоги в даній частині підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу
України виконання господарських
зобов'язань забезпечується заходами
захисту прав та відповідальності
учасників господарських відносин,
передбаченими цим Кодексом та іншими
законами. До відносин щодо
забезпечення виконання зобов'язань
учасників господарських відносин
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми не своєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст. 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.2 Договору у разі
невиконання Покупцем умов пункту 6.1
цього Договору Продавець має право не
здійснювати поставку газу Покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору,
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

За несвоєчасну оплату природного газу
позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню за період з 14.01.13 оку
по 11.04.14 року у сумі 494, 89 грн. та за
прострочення понад 30 днів штраф у
розмірі 7 % на загальну суму 471, 63 грн.
(розрахунок - а.с. 32). Перевіривши
розрахунок Позивача, та вивчивши умови
Договору, господарський суд прийшов до
висновку, що Відповідач неналежним
чином виконав свої договірні
зобов'язання перед Позивачем,
допустивши прострочення виконання
грошових зобов'язань, тому позовні
вимоги щодо стягнення пені у розмірі 494,
89 грн. та 7% штрафу у розмірі 471, 63 грн. є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

У відзиві на позов (а.с. 54-56) Відповідач
визнав заборгованість у сумі 6 737, 63 грн.,
але просить суд зменшити розмір
штрафних санкцій. В обґрунтування
вимог щодо зменшення суми штрафних
санкцій Відповідач зазначає, що
підприємство на сьогодні знаходиться у
скрутному фінансово - економічному
становищі, що не дає можливості плідно
співпрацювати з іншими підприємствами
та своєчасно здійснювати розрахунки.

Суд не вбачає підстав для задоволення
клопотання відповідача щодо зменшення
суми штрафних санкцій з огляду на
наступне.

Статтею 83 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд,
приймаючи рішення, має право, зокрема,
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно до статті 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій.

Пунктом 4.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 року "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" встановлено, що
сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом),
так само як й інфляційні нарахування,
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

Посилання Відповідача на те, що на
даний час підприємство має велику
дебіторську заборгованість у сумі
780960054 грн., та знаходиться у скрутному
фінансово - економічному становищі, що
не дає можливості плідно співпрацювати
з іншими підприємствами та своєчасно
здійснювати розрахунки суд зазначає,
що ці обставини є звичайними
обставинами при веденні господарської
діяльності Відповідачем, яку він
здійснює. Таким чином, господарський
суд вважає, що Відповідач не надав
достатніх доказів підтвердження
виняткових обставин.

З урахуванням викладеного, суд не
вбачає наявність виключних обставин,
які б дозволили зменшити заявлений
Позивачем розмір санкцій, які
узгоджені сторонами в договорі.

Згідно зі статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи встановлені обставини
справи та вищезазначені норми закону,
господарський суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
Відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43-45, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Державного підприємства
"Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" (52210, Дніпропетровська
область, місто Жовті Води, вулиця
Горького,2, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (01001, місто Київ,
вулиця Б. Хмельницького, 6, ) основної заборгованості у
розмірі 6 737, 63 грн., пені у розмірі 494, 89
грн. інфляційних втрат у розмірі 237, 84
грн., 3% річних у розмірі 250, 86 грн., 7%
штрафу 471, 63 грн., та судові витрати у
розмірі 1 827, 00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти

днів з дня його оголошення, а у разі
якщо в судовому засідання було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21.07.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин