КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р. Справа№ 911/700/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Гордовій Г.Л.

за участю представників:

від позивача: Зикін Д.Т., представник за
довіреністю №1-77 від 11.04.2014р.;

від відповідача: Лопатюк М.С., керівник,
Наказ №39/1 від 12.11.2010р.;

Розглянувши апеляційну Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз»

на рішення Господарського суду
Київської області від 24.04.2014р.

у справі №911/700/14 (cуддя: Кошик А.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз»

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Бровари-Молоко»

про стягнення 9 400,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз»
(надалі-позивач) звернулось до
Господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Бровари-Молоко»
(надалі-відповідач) про стягнення
боргу у розмірі 9 400,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неоплатою
відповідачем, у строки, визначені
умовами п.п. 4.3.1 п. 4.3 Договору підряду
№10 від 25.04.2012р., вартості прийнятих
ним за актом прийому-передачі
підрядних робіт по реконструкції
вузла обліку на суму 8931,00грн. У зв'язку з
простроченням грошових зобов'язань по
оплаті виконаних робіт позивач
також просив стягнути з відповідача
469,24 грн. 3% річних на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України за період з
01.05.2012 року по 31.01.2014 року.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 05.03.2014р. позовну заяву
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі №911/700/14.

Товариство з додатковою
відповідальністю «Бровари-Молоко»
позов не визнало, пославшись на
неякісне виконання робіт. За
твердженням відповідача, Броварська
філія по експлуатації газового
господарства (виконавець робіт),
перерізавши газопровід, не зробила
змін в соосності флянців, що призвело
до відмови представника ПАТ
«Київоблгаз» у наданні дозволу на
опломбування лічильника РГк-250 та на
початок його роботи. Відповідач
зазначив, що недоліки, які були
допущені підрядником, були усунуті
силами самого замовника. Прийняття
підрядних робіт і підписання ним
акту виконаних робіт від 28.04.2012 року
відповідач заперечив.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 24.04.2014р. у справі
№911/700/14 (суддя - Кошик А.Ю.) у
задоволенні позову відмовлено у
зв'язку з недоведеністю позивачем
виконання підрядником робіт у
повному обсязі та наявністю
заперечень відповідача про їх
виконання підрядником. Як зазначив
суд першої інстанції , визначені
Договором роботи фактично не були
виконані, відтак Акт виконаних робіт не
підписувався зі сторони Замовника.

До такого висновку суд першої
інстанції прийшов на підставі наявних
у справі письмових пояснень ОСОБА_4,
який в 2012 році був начальником
Броварської філії по експлуатації
газового господарства і який у своїх
поясненнях, серед іншого, підтвердив,
що Акт виконаних робіт не підписувався
керівником ТДВ "Бровари-молоко".

Не погоджуючись із мотивами та
висновками прийнятого судом рішення ,
Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» звернулося до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги.

У доводах апеляційного оскарження
скаржник вказував на невідповідність
висновків, викладених у рішенні суду
першої інстанції, обставинам справи. До
того ж апелянт звертав увагу суду
апеляційної інстанції на ту обставину,
що письмові пояснення ОСОБА_4 та
головного бухгалтера ОСОБА_5 долучені
до матеріалів справи з порушенням
процесуального порядку їх отримання
і тому не підлягали судовій оцінці.
На думку скаржника, пояснення,
долучені до матеріалів справи
господарським судом, не були належним
чином засвідчені відповідачем; заяви
та пояснення начебто ОСОБА_4 та
головного бухгалтера ОСОБА_5 були
прийняті судом, без встановлення
особи останніх в судовому засіданні, на
вказаних документах відсутні
резолюції судді, відсутнє зазначення
про це в протоколі відповідного
судового засідання, а також відсутня
подальша їх реєстрація в канцелярії
суду.

На думку позивача, суд першої інстанції
не дав належної правової оцінки акту
виконаних робіт, який підписаний з боку
відповідача, оскільки ні договір
підряду, ні акт виконаних робіт
відповідач не оскаржував, відсутнє
будь-яке рішення компетентних органів
про визнання даних документів
недійсними, скасованими, а також не
надав доказів викрадення (втрати)
печатки підприємства. Між тим, акт
виконаних робіт у відповідності до ч. 1
ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність» є належним
доказом виконання робіт з боку
позивача, а висновки місцевого
господарського суду з приводу того, що
печатку на акті виконаних робіт було
поставлено головним бухгалтером
відповідача у зв'язку з необізнаністю
є необґрунтованими.

В обґрунтування доводів для скасування
рішення місцевого господарського суду,
позивач зазначав, що пояснення
громадянина ОСОБА_4
неправомірно взято до уваги судом
першої інстанції, оскільки на момент
розгляду спору вказана особа не
перебувала у трудових відносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бровари-Молоко», не
був працівником чи посадовою особою
відповідача, а тому пояснення
останнього не можуть бути належним та
допустимим доказам письмового
пояснення працівника відповідача , як
це передбачено статтею 30 ГПК України.

Одночасно скаржник в апеляційній
скарзі просив суд поновити строк на
апеляційне оскарження рішення
Господарського суду Київської області
від 24.04.2014р.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014р. у
справі №911/700/14 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя - Кропивна Л.В.
(доповідач), судді: Смірнова Л.Г., Чорна
Л.В.) клопотання Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» про поновлення строку на
апеляційне оскарження рішення
Господарського суду Київської області
від 24.04.2014р. задоволено, відновлено
Публічному акціонерному товариству по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» пропущений з поважних
причин процесуальний строк на
апеляційне оскарження, вказану
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, а її судовий розгляд
призначено на 09.07.2014р.

03.07.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому останній просив суд відмовити в
задоволенні апеляційної скарги, а
оскаржуваний судовий акт - залишити без
змін. Відповідач зазначав, що акт
виконаних робіт за квітень 2012 року не є
допустимим доказом в розумінні ч. 2 ст. 34
ГПК України, адже вказані документи
складені з порушенням п. 2.5 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого Наказом Міністерству
фінансів України №88 від 24.05.1995р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2014р. у
зв'язку з перебуванням судді
Чорної Л.В. у відпустці, здійснено
заміну у складі колегії суддів у даній
справі на наступний: головуючий суддя -
Кропивна Л.В., судді: Андрієнко
В.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2014р. у
складі колегії суддів: головуючий
суддя - Кропивна Л.В., судді:
Андрієнко В.В., Смірнова Л.Г. прийнято
вказану апеляційну скаргу на рішення
Господарського суду Київської області
від 24.04.2014р. у справі №911/700/14 до свого
провадження.

У судове засідання 09.07.2014р. з'явились
представники сторін.

У судовому засіданні 09.07.2014р.
представник позивача підтримав доводи
апеляційного оскарження, просив
скасувати Господарського суду
Київської області від 24.04.2014р. у справі
№911/700/14 та прийняте нове рішення, яким
задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні 09.07.2014р.
представник відповідача просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуваний судовий
акт залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи,
25.04.2012р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» (надалі -
позивач, підрядник) та Товариством з
додатковою відповідальністю
«Бровари-Молоко» (надалі - відповідач,
замовник) був укладений Договір №10
підряду на роботи по реконструкції
вузла обліку (надалі - Договір), за
умовами якого підрядник зобов'язувався
виконати роботи по реконструкції вузла
обліку виробничого приміщення, що
належить відповідачу, а замовник
зобов'язувався прийняти та оплатити
зазначені роботи.

Відповідно до пункту 2.1. Договору
підрядник зобов'язується закінчити
роботи у строк до 1 червня 2012 року.

Згідно з пунктом 3.1. Договору після
закінчення робіт по реконструкції
вузла обліку та проведення замовником
повної оплати виконаних робіт,
передати об'єкт замовнику за актом про
приймання в експлуатацію закінченого
об'єкта.

Відповідно до п. 4.1. Договору
передбачено, що вартість робіт по
роботи по реконструкції вузла обліку
виробничого приміщення ТДВ
«Бровари-молоко» по вулиці Боженка, 5 в
м. Бровари Київської області, згідно з
проектно-кошторисною документацією
становить 8931,00грн., в т.ч. -1488,50грн.

Згідно з пп. 4.3.1. п. 4.3. Договору замовник
здійснює оплату на рахунок підрядника
згідно договірної ціни у розмірі
8931,00грн., в т.ч. -1488,50грн. для виконання
робіт по реконструкції вузла обліку
протягом 3-х календарних днів з дня
підписання Акту приймання-передачі
виконаних робіт.

Локальним кошторисом № 6-1- визначено
характер та вид робіт по
реконструкції вузла обліку газу
виробничого приміщення ТОВ
"Бровари-молоко" по вул. Боженка в м.
Бровари Київської області ( а.с. 12-13).

Позивач разом з позовною заявою на
підтвердження обставин виникнення у
нього права вимоги до відповідача про
оплату виконаних робіт у
відповідності до Договору надав акт
виконаних будівельних робіт за
квітень 2012р., підписаний та
скріплений печатками підрядника та
замовника 28.04.2012р.

У своїх поясненнях господарському
суду відповідач стверджував, що
позивачем у квітні 2012р. не були
виконані роботи, передбачені
локальним кошторисом до Договору
підряду, акт приймання-передачі
виконаних робіт керівник замовника не
підписував, а печатка підприємства
проставлена помилково бухгалтером
підприємства. Поряд з цим, відповідач
зазначав, що роботи були виконані не
у квітні, а у травні 2012 року, із значними
недоліками, виправленими силами
самого підприємства.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач зазначав, що не оскаржував
у суді акт виконаних робіт від
28.04.2012р., вважаючи, що такий не має
юридичної сили, оскільки на ньому
відсутній підпис керівника
Товариством з додатковою
відповідальністю «Бровари-Молоко» або
особи, уповноваженої на його
підписання з боку замовника.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що вид, характер та
вартість робіт за Актом від 28.04.2012р.
відповідали локальному кошторису.

Заперечуючи прийняття ним робіт та
виникнення зобов'язань з їх оплати,
відповідач вказував, що підпис на
Акті зі сторони замовника не належить
керівнику підприємства, а підрядник
повинен був привести трубопровід у
соосність між флянцями, до яких
прикріплено лічильник, чого не зробив.
Інший довід, яким відповідач
заперечує вимоги позивача,
стосується виправлення недоліків,
які були допущені підрядником, силами
самого замовника.

Судова колегія відхиляє такі
твердження відповідача за їх
недоведеністю ,з наступних мотивів.

У відповідності до ч. 3 та 4 ст. 849 ЦК
України, які підлягають застосуванню
і до договорів будівельного підряду в
силу ч. 3 ст. 875 цього Кодексу , якщо під
час виконання роботи стане очевидним,
що вона не буде виконана належним
чином, замовник має право призначити
підрядникові строк для усунення
недоліків, а в разі невиконання
підрядником цієї вимоги - відмовитися
від договору підряду та вимагати
відшкодування збитків або доручити
виправлення роботи іншій особі за
рахунок підрядника. Замовник має право
у будь-який час до закінчення роботи
відмовитися від договору підряду,
виплативши підрядникові плату за
виконану частину роботи та
відшкодувавши йому збитки, завдані
розірванням договору.

Право замовника на здійснення
контролю і технічного нагляду за
відповідністю обсягу, вартості і якої
виконаних робіт проектам і
кошторисам, а також ходу і якості
робіт та матеріалів, які
використовуються, передбачене п. 3.4.
Договору.

Утім, матеріалами справи не
підтверджується виявлення
відповідачем у ході виконання
підрядником робіт істотних
відступів від умов договору підряду, і
про характер цих відступів та строк
їх виправлення замовник заявив
підряднику.

Відповідачем документально не
підтверджено, що допущені підрядником
недоліки у роботі були виправлені
силами замовника або силами
залучених ним до виконання цих
робіт інших організацій.

Відповідач не довів, що до закінчення
роботи підрядник відмовився від
Договору або розірвав Договір з
підстав, передбачених частинами 2 та
3 ст. 849 та статті 852 Цивільного
кодексу України.

Доводи відповідача про те, що
передбачені умовами Договору та
локальним кошторисом підрядні роботи
полягали лише у приведенні
трубопроводу у соосність між флянцями,
до яких прикріплено лічильник,
спростовуються локальним кошторисом
до Договору, у якому сторони узгодили
вид та характер робіт , які мав
виконати підрядник.

До того ж , вартість встановлення
лічильника, порівняно із загальною
вартістю всіх робіт за Договором ,
становила 215 грн. проти 8931грн.

Відповідно до частин 1. та 2 статті 875 ЦК
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

У пункті 6 Оглядового листа Вищого
господарського суду України «Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду» від
18.02.2013р. №01-06/374/2013 викладено правову
позицію з приводу застосування
частини 4 статті 882 ЦК України таким
чином : "передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими."

На доведення своїх заперечень про те,
що Акт приймання-передачі виконаних
підрядних робіт від 28.04.2012 р. зі
сторони замовника не був підписаний
директором ТДВ "Бровари-молоко" М.С.
Лопатюком, Відповідач посилався
на наявні у справі письмові
пояснення ОСОБА_4, у яких останній
підтвердив, що акт виконаних робіт не
підписувався керівником ТДВ
«Бровари-молоко».

Не підписання замовником акту
виконаних робіт, або невмотивована
його відмова від підписання, при
відсутності заяви про відступи у
роботі або інші недоліки, допущені
підрядником, не звільняє замовника
від оплати виконаних підрядником
робіт.

Відповідно п. 5.2. Договору, якщо
замовник не повертає підряднику акт
приймання - передачі об'єкта
газопостачання або не надає свої
письмові зауваження, об'єкт
газопостачання вважається прийнятим
замовником, а акт, підписаний
підрядником , є підставою для
проведення розрахунків.

У цьому зв'язку судова колегія вважає,
що посилання відповідача на
пояснення фізичних осіб з приводу
обставин, які стосуються засвідчення
печаткою відповідача акту
приймання-передачі, та підпису від
імені замовника невстановленої
особи, окремого правого значення не
мають і до уваги не приймаються.

Статтями 32, 33, 34 ГПК України
передбачено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються судом письмовими
та речовими доказами, поясненнями
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь у судовому процесі.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належність доказів - спроможність
фактичних даних містити інформацію
щодо обставин, що входять до предмета
доказування, слугувати аргументами
(посилками) у процесі встановлення
об'єктивної істини. При цьому питання
про належність доказів остаточно
вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до Пленуму ВГС України
від 23.03.2012 року № 6 рішення
господарського суду повинно
прийматися у цілковитій відповідності
з нормами матеріального та
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки належних та допустимих
доказів у конкретній справі. Рішення
має ґрунтуватися на повному з'ясуванні:
чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
справі та якими доказами вони
підтверджуються, чи не виявлено в
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин, тощо.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач належним чином
виконав роботи у відповідності до умов
Договору вартістю 8931,00грн. без
зауважень і застережень замовника
щодо якості та своєчасності виконання
робіт.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення.

Згідно з пп. 4.3.1. п. 4.3. Договору замовник
здійснює оплату на рахунок підрядника
згідно договірної ціни у розмірі
8931,00грн., в т.ч. -1488,50грн. для виконання
робіт по реконструкції вузла обліку
протягом 3-х календарних днів з дня
підписання Акту приймання-передачі
виконаних робіт.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
відсутні докази сплати відповідачем
заборгованості у розмірі 8931,00грн. за
виконані позивачем роботи згідно
Договору підряду №10 від 25.04.2012р., судова
колегія визнає позовні вимоги у
частині стягнення вартості виконаних
підрядних робіт обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання). У
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК
України).

Крім того, згідно зі статтею 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший процент
не встановлений договором або законом.

Згідно з інформаційним листом
Верховного Суду України №3.2-2005 від
15.07.2005р. грошовими зобов'язаннями
боржника перед кредитором є грошова
сума, що визначена з урахуванням
встановленого індексу інфляції та
трьох процентів річних. Оскільки
інфляційні втрати пов'язані з
інфляційними процесами в державі та за
своєю правовою природою є компенсацією
за понесені збитки, спричинені
знеціненням грошових коштів, а три
проценти річних - платою за
користування коштами, що не були
своєчасно сплачені боржником, то ні три
проценти річних, ні індекс інфляції не
можна розцінювати як заходи
відповідальності за порушення
зобов'язань.

Таким чином, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши виконаний позивачем
розрахунок заявлених до стягнення 3
процентів річних, колегія суддів
задовольняє вимоги про стягнення з
відповідача як з боржника, який у
період з 01.05.2012р. по 31.01.2014р. прострочив
виконання грошового зобов'язання,
469,24грн. річних у заявленому
позивачем до стягнення розмірі.

Визнавши обґрунтованими заявлені
позовні вимоги, апеляційний
господарський суд дійшов до висновку
про те, що місцевий господарський суд
неповно з'ясував усі обставини справи,
а наявним у справах доказам належної
правової оцінки не надав, відтак,
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» підлягає задоволенню, а
рішення Господарського суду Київської
області від 24.04.2014р. у справі №911/700/14 -
скасуванню з прийняття нового рішення
про задоволення позову про стягнення 9
400,24грн. повністю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача.

З огляду на те, що рішення першої
інстанції підлягає скасуванню, а тому,
аналогічним чином підлягають
розподілу витрати по сплаті судового
збору за розгляд справи у суді першої
інстанції, тобто судовий збір
покладається на відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» на рішення
Господарського суду Київської області
від 24.04.2014р. у справі №911/700/14.

2.Скасувати рішення Господарського
суду Київської області від 24.04.2014р. у
справі №911/700/14 і прийняти у справі
нове судове рішення.

3. Задовольнити повністю позов
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» до Товариства з
додатковою відповідальністю
«Бровари-Молоко» про стягнення
основного боргу у сумі 8931,00грн., 3 %
річних у розмірі 469,24грн.

4.Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю
«Бровари-Молоко» (07400, Київська обл., м.
Бровари, вул. Боженка, буд. 5, ) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» (08150, Київська обл., м.
Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ) 8931 (вісім тисяч дев'ятсот тридцять
одна) гривня 00 копійок основного боргу,
3 % річних у розмірі 469 (чотириста
шістдесят дев'ять) гривень 24 копійок.

5.Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю
«Бровари-Молоко» (07400, Київська обл., м.
Бровари, вул. Боженка, буд. 5, ) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» (08150, Київська обл., м.
Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) гривень 00 копійок судового збору
за розгляд в суді першої інстанції.

6.Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Бровари-Молоко» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул. Боженка,
буд. 5, ) на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» (08150, Київська обл., м.
Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ) 913 (дев'ятсот тринадцять) гривень 50
копійок судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

7.Матеріали справи №911/700/14 повернути до
місцевого господарського суду.

8.Доручити місцевому господарському
суду видачу відповідних наказів.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
В.В. Андрієнко

Л.Г. Смірнова