ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2014 р.
Справа № 922/4782/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Барбашова С.В. , суддя Гончар Т. В.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників сторін:

позивача: Боженко А.В. за довіреністю
б/н від 01.01.2014 року.

відповідачів: не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу 1-го відповідача
(вх.№1153Х/3-11) на рішення господарського
суду Харківської області від 07.04.2014 р.
по справі № 922/4782/13

за позовом АТ "А.М.Б.", м. Харків

до 1) ДП з питань поводження з відходами,
як вторинною сировиною "Укрекоресурси"
в особі обласного управління
"Харківекоресурси", м. Харків

2) ТОВ "Високі енергетичні
технології", м. Харків

про стягнення 87979,19 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 р. АТ "А.М.Б." (позивач)
звернулось до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
щодо солідарного стягнення з
відповідачів: 1) ДП з питань поводження
з відходами як вторинною сировиною
"Укрекоресурси" в особі Обласного
управління "Харківекоресурси", м.
Харків, 2) ТОВ "Високі енергетичні
технології", м. Харків, заборгованості у
розмірі 87979,19 грн., які виникли
внаслідок неналежного виконання
відповідачами договорів: про
переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р. -
борг в сумі 32819,19 грн.. про надання
безвідсоткової возвратної фінансової
допомоги № 3 від 03.03.2008 р. - борг в сумі
4460,00 грн., відповідального зберігання
від 01.07.2011 р. - борг в розмірі 50700,00 грн.
Крім того, позивач просить покласти на
відповідачів судові витрати у вигляді
сплаченого судового збору у розмірі
1759,59 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що він є кредитором
по відношенню до 1-го відповідача за
зазначеними договорами. 1-й відповідач
борг погашати відмовляється.
Відповідно до договору поруки від
01.07.2013 р. 2-й відповідач ТОВ "Високі
енергетичні технології" поручився
перед позивачем за виконання 1-м
відповідачем вказаних зобов'язань в
повному обсязі, в силу чого відповідає
за погашення зазначених боргів як
солідарний боржник.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 07.04.2014 р. (з
урахуванням ухвали господарського
суду Харківської області від 22.04.2014 р.
про виправлення описки) по справі №
922/4782/13 (суддя Светлічний Ю.В.) позов
задоволено. Стягнуто з ДП з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною "Укрекоресурси" в особі
Обласного управління
"Харківекоресурси" та ТОВ "Високі
енергетичні технології" солідарно на
користь АТ "А.М.Б." заборгованість в сумі
87979,19 грн. та судовий збір в сумі 1720,50
грн.

ДП з питань поводження з відходами, як
вторинною сировиною "Укрекоресурси" в
особі обласного управління
"Харківекоресурси" з рішенням суду не
погодилось, звернулось до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
зазначене рішення та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

Так, 1-й відповідач зазначає, що на
момент подання позову сплив строк
позовної давності що стосовно вимог
про стягнення боргу за договором про
переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р. в
сумі 32819,19 грн., оскільки з моменту
виникнення обов'язку сплатити цей борг
на користь первісного кредитора, а саме
ТОВ "Високі енергетичні технології",
минуло більше трьох років, а заміна
сторін у зобов'язанні не змінює порядку
обчислення та перебігу строку позовної
давності. Крім того, представник
відповідача у судовому засіданні
зазначив про самостійне виконання
відповідачем -1 свого зобов'язання
шляхом перерахування грошових коштів
на користь ТОВ «Харнеткам» в 2011 р. Щодо
вимоги про стягнення за договором про
надання безвідсоткової фінансової
допомоги 1-й відповідач зазначає, що
звертаючись з позовом позивач на надав
жодного документу на підтвердження
надання даної фінансової допомоги
підприємству 1-го відповідача, тому, на
думку 1-го відповідача, дані вимоги є
необґрунтованими. Стосовно договору
відповідального зберігання 1-й
відповідач зазначає, що такий договір
взагалі не укладався. Щодо до договору
поруки від 01.07.2014 р. 1-й відповідач
зазначає, що він є недійсним, оскільки
суперечить вимогам чинного
законодавства, а саме зі змісту даного
договору, на думку 1-го відповідача,
взагалі не передбачено такого виду
забезпечення основного зобов'язання як
порука.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014 р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 02.06.2014 р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 р.
виправлено описку в ухвалі про
прийняття апеляційної скарги до
провадження та зазначено, що вірною
датою розгляду справи є 18.06.2014 р.

Позивач 16.06.2014 р. надав за вх. № 4651
заперечення на апеляційну скаргу, в
якому проти апеляційної скарги 1-го
відповідача заперечує, просить її
залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення суду - без змін,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції повно та всебічно досліджені
усі фактичні обставини справи, яким
надана належна правова оцінка та
зазначив, що до спливу строку позовної
давності 1-й відповідач вчинив дії, які
свідчать про визнання ним свого боргу,
а саме листом від 30.11.2011 р., надісланим
на адресу 2-го відповідача, 1-й
відповідач як правонаступник за
договором про переведення боргу від
03.02.2009 р. визнав борг за вказаним
договором та підтвердив свій обов'язок
щодо погашення даного боргу.

18.06.2014 р. 1-й відповідач надав клопотання
про зупинення провадження у даній
справі до вирішення пов'язаної з нею
справи № 922/696/14 про визнання недійсним
договору відповідального зберігання
від 01.07.2013 р.

Розглянувши заявлене 1-м відповідачем
клопотання, колегія суддів вважає за
необхідне у його задоволенні
відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК
України, господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

За змістом названої норми, для
вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарському
суду слід з'ясувати: як пов'язана
справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою, що
розглядається іншим судом; чим
обумовлюється неможливість розгляду
справи.

При цьому, пов'язаність даної справи
полягає у тому, що рішення іншого суду,
який розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі, зокрема,
факти, що мають преюдиціальне значення.
Ці обставини повинні бути такими, що
мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом розгляду даної
господарської справи є вимога про
сплату заборгованості.

Звертаючись з даним клопотанням ДП з
питань поводження з відходами, як
вторинною сировиною "Укрекоресурси" в
особі обласного управління
"Харківекоресурси", м. Харків, посилався
на неможливість розгляду даної
господарської справи до розгляду іншої
справи № 922/696/14, яка розглядається
господарським судом Харківської
області, де предметом розгляду є
визнання недійсним договору
відповідального зберігання від 01.07.2013
р., тому, до вирішення господарським
судом Харківської області справи №
922/696/14, розгляд даної справи є
неможливим.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, не вбачає будь-яких перешкод, а
тим більше неможливості у самостійному
встановленні суттєвих для даного спору
обставин. На підставі викладеного
колегія суддів апеляційної інстанції
відмовляє в задоволенні клопотання 1-го
відповідача про зупинення провадження
у справі N 922/4782/13 і вважає за необхідне
розглянути справу по суті.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 р.
розгляд справи відкладено на 02.07.2014 р.

01.07.2014 р. за вх. № 5143 позивачем в
обґрунтування своїх вимог надано акт
інвентаризації майна від 23.06.2014 р.
обласного управління
«Харківекоресурси», що перебуває на
відповідальному зберіганні на
підставі договору відповідального
зберігання від 01.07.2013 р.

01.07.2014 р. за вх. № 5144 1-м відповідачем
надано додаткові пояснення, в
обґрунтування своїх апеляційних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р.
розгляд справи відкладено на 09.07.2014 р.

Позивачем 07.07.2014 р. за вх. № 5311 надано
додаткові пояснення в обґрунтування
своїх вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 09.07.2014 р.
розгляд справи відкладено на 11.07.2014 р.

В судове засідання, призначене на 11.07.2012
р. представник відповідачів не
з'явились, причину неявки не
повідомили, хоча у відповідності до
вимог чинного законодавства про дату,
час та місце проведення судового
засідання були повідомлені належним
чином, будь-яких письмових клопотань (в
т.ч. і про відкладення розгляду справи)
не заявляли.

Враховуючи належне повідомлення
відповідачів про час та місце
засідання суду, відсутність будь-яких
клопотань, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
1-го відповідача за відсутності
представників відповідачів, за
наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені у апеляційній скарзі доводи
та запереченнях на неї доводи сторін,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивача,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга 1-го відповідача не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Державною компанією з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів
України в особі Харківського обласного
управління "Харківекокомресурси", як
первісним боржником, товариством з
обмеженою відповідальністю "Високі
енергетичні технології", як новим
боржником та товариством з обмеженою
відповідальністю "Харнеткам", як
кредитором, був укладений договір
переведення боргу № 1/09 від 3.02.2009 року.

Згідно п.1.1, 2.1, 2.2 даного договору в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, первісний боржник перевів
існуючий борг у визначеному розмірі на
нового боржника - ТОВ «Високі
енергетичні технології». Сума боргу, що
була переведена за цим договором,
складає 28819,19 грн., крім того, первісний
боржник сплачує новому боржнику за
переведення боргу винагороду в розмірі
5000,00 ( п'ять тисяч) грн.

За п.4.1, 4.2 даного договору новий боржник
зобов'язується сплатити борг
первісного боржника перед кредитором у
визначеній сумі шляхом перерахування
безготівкових грошових коштів
впродовж 7 днів з моменту укладення
договору.

Згідно п.3.3 даного договору з моменту
набуття чинності цим договором у
нового боржника виникає право вимоги
до первісного боржника в сумі боргу з
додаванням суми винагороди, зазначеної
в п.2.2 цього договору (5 тис.грн.).
Первісний боржник зобов'язаний
сплатити цю суму новому боржнику
протягом 30 банківських днів із дня
виконання зобов'язання новим
боржником.

1-й відповідач у 2012 році звернувся до
2-го відповідача із позовною заявою про
визнання недійсним договору
переведення боргу № 1/09 від 3.02.2009 р.
Рішенням господарського суду
Харківської області від 20.02.2013 р. у
справі № 06-5-18/844-5023/5554/12, залишеним без
змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
20.06.2013 р. та постановою Вищого
господарського суду України від 14.08.2013
р., позов Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною "Укрекоресурси" до
ТОВ "Високі енергетичні технології",
ТОВ "Харнеткам" про визнання недійсним
договору переведення боргу № 1/09 від
3.02.2009 р. було залишено без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Високі енергетичні
технології" оплатило платіжним
дорученням № 438 від 05.02.2009 р. на користь
ТОВ "Харнеткам" 1869,23 грн. Також листом №
86 від 29.07.2010 р. ТОВ "Високі енергетичні
технології" провело із ТОВ "Харнеткам"
залік зустрічних однорідних вимог на
суму 26949,96 грн. Докази вручення даного
листа долучені до матеріалів справи.

Таким чином, обов'язки ТОВ "Високі
енергетичні технології" по оплаті
боргу за договором переведення боргу №
1/09 від 03.02.2009 р. були виконані у липні 2010
р., а саме 29.07.2010 р. Зазначена обставина
також встановлена рішеннями судів у
справі № 06-5-18/844-5023/5554/12, а за ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Тобто, станом на 29.07.2010 року у 1-го
відповідача виник борг перед 2-м
відповідачем за договором переведення
боргу № 1/09 від 03.02.2009 р. в сумі 33819,19 грн.,
що складається з первісного боргу 28819,19
грн. та винагороди 5000,00 грн.

03.05.2008 р. між 2-м відповідачем ТОВ "Високі
енергетичні технології", як
Позикодавцем та 1-м відповідачем
Державною компанією з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" КМУ в особі
Харківського обласного управління
"Харківекокомресурси", як
Позичальником було укладено договір №
3 про надання безвідсоткової
возвратної фінансової допомоги.

Відповідно до п.1, 2, 3, 4 даного договору в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, позикодавець надає
позичальнику в якості безвідсоткової
возвратної фінансової допомоги
(позики) грошові кошти в сумі,
визначеній договором, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір
вважається укладеним з моменту
фактичного передання грошей. Розмір
позики складає 20000,00 грн. (двадцять
тисяч гривень 00 коп.). За цим договором
відсотки на передані кошти не
нараховуються та не сплачуються.
Позика надається шляхом перерахування
безготівкових коштів на рахунок
позичальника в установі банку. Позика
може надаватись частинами за
узгодженим сторонами графіком. В
такому випадку договір набуває
чинності у відношенні фактично
переданих коштів. Термін повернення
позики складає 12 (дванадцять)
календарних місяців.

19.05.2010 р. між 2-м відповідачем ТОВ "Високі
енергетичні технології", як
Позикодавцем та 1-м відповідачем
Державною компанією з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" КМУ в особі
Харківського обласного управління
"Харківекокомресурси", як
Позичальником було укладено додаткову
угоду № 1 до договору № 3 від 03.03.2008 р.
про надання безвідсоткової возвратної
фінансової допомоги, за якою термін
повернення позики складає 24
календарних місяці, починаючи з 19.05.2010
р.

Станом на 19.05.2012 р. 1-й відповідач не
повернув борг за даним договором в
повному обсязі.

Виконання зобов'язань 2-м відповідачем
по наданню позики 1-му відповідачу на
підставі договору № 3 від 03.03.2008 р. та
часткове повернення отриманої позики з
боку 1-го відповідача підтверджується
копіями виписок по рахункам ТОВ "Високі
енергетичні технології" в установах
банків, суми за якими узгоджуються із
відомостями оборотно-сальдової
відомості 2-го відповідача по
розрахунках за договором про надання
безвідсоткової возвратної фінансової
допомоги № 3 від 03.03.2008 р.

Так, згідно виписок за 17.03.2008 р., 20.10.2008 р.,
17.12.2008 р., 30.12.2008 р., 20.01.2009 р., 05.02.2009 р.,
22.04.2009 р., 16.06.2009 р., 30.09.2009 р., 12.11.2009 р.,
14.01.2010 р., 15.01.2010 р. 2-м відповідачем
перераховано на рахунок 1-го
відповідача в установі банку на
виконання договору про надання
безвідсоткової возвратної фінансової
допомоги № 3 від 03.03.2008 р. грошові кошти
в загальній сумі 14705,00 грн.

Згідно виписок за 02.11.2009 р., 23.11.2009 р.,
22.03.2010 р., 19.05.2010 р., 22.06.2010 р. 1-м
відповідачем повернуто на рахунок 2-го
відповідача на виконання договору про
надання безвідсоткової возвратної
фінансової допомоги № 3 від 03.03.2008 р.
грошові кошти в загальній сумі 8245,00 грн.

Ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

В той же час ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України встановлює, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до цього станом на 06.06.2012 р.
заборгованість 1-го відповідача перед
2-м відповідачем за договором про
надання безвідсоткової возвратної
фінансової допомоги №3 від 03.03.2008 р., що
не була повернута у встановлений
договором строк - до 19.05.2012 р. - склала
6460,00 грн. (14705,00 грн. - 8245,00 грн.).

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету
міністрів України від 22.11.2010 р. № 1074
"Деякі питання Державної компанії з
утилізації відходів як вторинної
сировини" було прийнято рішення
перейменувати Державну компанію з
утилізації відходів як вторинної
сировини на Державне підприємство з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною.

Таким чином, права та обов'язки
Державної компанії з утилізації
відходів як вторинної сировини
перейшли до Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною.

За п.3.5, 3.6, 3.7, 7.5 Статуту Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 17.09.2002 р. № 1393 із
наступними змінами, Підприємство має
територіальні структурні підрозділи в
Автономній Республіці Крим, областях,
мм. Києві та Севастополі, які діють на
підставі положень, що затверджуються
директором Підприємства. Положення про
територіальні структурні підрозділи
Підприємства розробляються відповідно
до типового положення, погодженого з
наглядовою радою.

Підприємство несе відповідальність за
своїми зобов'язаннями в межах
належного їй майна згідно із
законодавством.

Підприємство має право укладати угоди,
набувати майнові та особисті немайнові
права, нести обов'язки, бути позивачем і
відповідачем у суді.

Відносини Підприємства з іншими
підприємствами, установами,
організаціями і громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

У зв'язку із цим Державне підприємство
з питань поводження з відходами як
вторинною сировиною є стороною за
договором переведення боргу № 1/09 від
03.02.2009 р. та договором про надання
безвідсоткової возвратної фінансової
допомоги № 3 від 03.03.2008 р. і відповідно
до цього належним відповідачем у
справі.

Між позивачем - Акціонерним
товариством "А.М.Б." - як цесіонарієм та
2-м відповідачем - ТОВ "Високі
енергетичні технології" - як цедентом
було укладено договір відступлення
права вимоги (цесії) від 06.06.2012 р.

Відповідно до п.1 зазначеного договору
в порядку та на умовах, визначених цим
договором, цедент відступає
цесіонарієві, а цесіонарій набуває
право вимоги, належне цедентові, і стає
кредитором за наступними договорами:
договір про переведення боргу № 1/09 від
03.02.2009 р., укладений між цедентом, як
новим боржником, та державною
компанією з утилізації відходів як
вторинної сировини "Укрекокомресурси"
КМУ в особі Харківського обласного
управління "Харківекокомресурси", як
первісним боржником, за згодою ТОВ
"Харнеткам" як кредитора; договір про
надання безвідсоткової возвратної
фінансової допомоги № 3 від 03.03.2008 р.,
укладений між цедентом як позикодавцем
та державною компанією з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" КМУ в особі
Харківського обласного управління
"Харківекокомресурси" як
позичальником, в частині, визначеній п.2
даного договору.

Пунктом 2 договору встановлено, що за
цим договором цесіонарій набуває право
вимагати від державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною "Укрекоресурси"
(02090, м. Київ, вул. Лобачевського 23-В, ), яке є правонаступником
державної компанії з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" КМУ (далі по тексту -
боржник), належного виконання
наступних обов'язків: а) оплати
заборгованості за договором про
переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р. в
сумі 32819,19 грн.; б) оплати заборгованості
за договором про надання
безвідсоткової возвратної фінансової
допомоги № 3 від 03.03.2008 р. в сумі 4460,00 грн.

П.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України
передбачено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок, зокрема, передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

За ч.1 ст.514 Цивільного кодексу України
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Про відступлення права вимоги 1-й
відповідач був повідомлений листом
позивача, як нового кредитора від 06.09.2012
р.

1-й відповідач не надав суду доказів
того, що заборгованість за договором
про переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р.
в сумі 32819,19 грн. та заборгованість за
договором про надання безвідсоткової
возвратної фінансової допомоги № 3 від
03.03.2008 р. в сумі 4460,00 грн. сплачена ним на
користь позивача або 2-го відповідача.

Таким чином у 1-го відповідача виникла
заборгованість перед позивачем за
договором про переведення боргу № 1/09
від 03.02.2009 р. в сумі 32819,19 грн. та за
договором про надання безвідсоткової
возвратної фінансової допомоги № 3 від
03.03.2008 р. в сумі 4460,00 грн., право вимоги
якої було відступлено позивачу від 2-го
відповідача по договору відступлення
права вимоги (цесії) від 06.06.2012 р.

Заперечення відповідача-1 про
здійснення самостійної оплати боргу на
користь ТОВ «Харнеткам» колегія
відкидає, оскільки воно не ґрунтується
на законі. Так, зобов'язання було
припинене виконанням 05.08.2010 р. (дата
проведення заліку зустрічних
однорідних вимог - а.с. 37 т.1). Оплата була
проведена відповідачем-1 09.02.2011 р. (а.с. 128
т.3), тобто вже після припинення
грошового зобов'язання перед ТОВ
«Харнеткам». За таких умов проведена
оплата не може бути кваліфікована
колегією суддів як належне виконання
зобов'язання.

Судова колегія відмовляє в задоволенні
клопотання 1-го відповідача про
застосування строку позовної давності
у відношенні позовних вимог про
стягнення заборгованості за договором
про переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р.
з огляду на наступне.

За умовами вказаного договору
первісний боржник (1-й відповідач)
зобов'язаний сплатити суму боргу
новому боржнику (2-му відповідачу)
протягом 30 банківських днів із дня
виконання зобов'язання новим
боржником. Як було встановлено судом,
зобов'язання за договором про
переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р.
було виконано Товариством з обмеженою
відповідальністю "Високі енергетичні
технології" 29 липня 2010 року. Тобто
передбачений п.3.3 договору 30-денний
строк, впродовж якого 1-й відповідач
повинен був сплатити кошти на користь
2-го відповідача, сплив 29.08.2010 р.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257, ч.5
ст.261, ч.1 ст.262 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

У зв'язку із цим трирічний строк
позовної давності повинен був сплинути
29.08.2013 р.

Листом від 30.11.2011 р. на адресу 2-го
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Високі енергетичні
технології" 1-й відповідач Державне
підприємство з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною
"Укрекоресурси" в особі Обласного
управління "Харківекоресурси"
підтвердив, що як правонаступник за
договором переведення боргу від 03.02.2009
р. визнає борг за вказаним договором та
підтверджує свій обов'язок погасити
даний борг. Також у листі було
зазначено, що здійснюються заходи,
спрямовані на те, щоб борг перед ТОВ
"Високі енергетичні технології" в сумі
33819,19 грн. за договором переведення
боргу від 03.02.2009 р. був погашений
впродовж 2011-2012 р.р.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції було правомірно було
не прийнято до уваги доводи 1-го
відповідача з приводу відсутності
повноважень у керівника Обласного
управління "Харківекоресурси" на
написання такого листа, оскільки
договір переведення боргу № 1/09 від
03.02.2009 р. було підписано від імені 1-го
відповідача в особі Харківського
обласного управління
"Харківекокомресурси" його начальником
Лебеденком О.О., тобто тією ж особою, що
написала і листа від 30.11.2011 р. Рішеннями
господарських судів усіх інстанцій у
справі № 06-5-18/844-5023/5554/12 було
підтверджено, що Лебеденко О.О. мав
відповідні повноваження на підписання
зазначеного договору, оскільки
Положення про Обласне управління
"Харківекоресурси" не містить обмежень
з цього приводу. Зазначене рішення
начальника Обласного управління
"Харківекоресурси" не відмінялось
керівником 1-го відповідача.

Таким чином, 1-м відповідачем до спливу
строку позовної давності, а саме 30.11.2011
р., було вчинено дію, яка свідчить про
визнання ним боргу.

Ч.1, 3 ст.264 Цивільного кодексу України
визначено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново, тобто на
даний час строк позовної давності
повинен сплинути 30.11.2014 року.

У зв'язку із цим клопотання 1-го
відповідача про застосування строку
позовної давності є необґрунтованим,
суперечить матеріалам справи, і судова
колегія відмовляє у його задоволенні.

З тих же підстав судова колегія
відмовляє в задоволенні клопотання
позивача про визнання у разі
необхідності поважними причин
пропуску строку позовної давності на
підставі ч.5 ст.267 Цивільного кодексу
України, оскільки, як встановлено
судом, строк позовної давності
позивачем не пропущений.

01.07.2011 р. між позивачем як охоронцем та
1-м відповідачем Державним
підприємством з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною
"Укрекоресурси" в особі Обласного
управління "Харківекоресурси", як
депонентом було укладено договір
відповідального зберігання, за п.1.1
якого в порядку та на умовах,
визначених цим договором, депонент
передає, а охоронець приймає на
відповідальне зберігання транспортні
засоби вартістю та складом згідно акту
приймання-передачі майна на
відповідальне зберігання, який є
невід'ємною частиною цього договору.

За п.6.1 вищезазначеного договору,
договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до 31 грудня 2011 р. У
разі відсутності заперечень сторін,
висловлених не менш ніж за 7 днів до
закінчення строку дії договору, його
дія автоматично пролонгується ще на
один календарний рік із збереженням
попередніх умов.

На виконання договору відповідального
зберігання від 01.07.2011 р. сторонами було
укладено акт приймання-передачі майна
на відповідальне зберігання, за яким 1-й
відповідач передав на зберігання
позивачу майно за переліком в 19
позицій.

За ч.1 ст.937 Цивільного кодексу України,
договір зберігання укладається у
письмовій формі у випадках,
встановлених статтею 208 цього Кодексу.
Письмова форма договору вважається
дотриманою, якщо прийняття речі на
зберігання посвідчене розпискою,
квитанцією або іншим документом,
підписаним зберігачем.

В якості доказів надання послуг
відповідального зберігання позивач
надав засвідчені копії рахунків-фактур
на оплату послуг, актів
приймання-передачі послуг
відповідального зберігання,
податкових накладних, що видавались
позивачем 1-му відповідачу щомісяця за
період з липня 2011 р. по вересень 2013 р., а
також виписки з банківського рахунку
позивача про надходження коштів від
1-го відповідача в рахунок оплати за
послуги відповідального зберігання.

Як вбачається з наданих доказів, до
серпня 2012 р. включно 1-й відповідач
підписував акти послуги
відповідального зберігання та
оплачував отримані послуги. Починаючи
з вересня 2012 р., 1-й відповідач перестав
сплачувати за послуги відповідального
зберігання та підписувати акти
приймання-передачі послуг.

У зв'язку із цим, у 1-го відповідача
виникла заборгованість перед
позивачем за послуги відповідального
зберігання, яка відповідно до довідки
про стан заборгованості та наданих
первинних документів станом на 30.09.2013 р.
складає 50700,00 грн.

Доводи 1-го відповідача про ненадання
послуг відповідального зберігання не
приймаються судовою колегією, оскільки
суперечать поясненням представника
1-го відповідача, наданим в судовому
засіданні щодо того, що майно
залишається на відповідальному
зберіганні позивача і станом на день
розгляду справи.

Крім того, з листа 1-го відповідача від
22.10.2012 р. № 196 на адресу позивача видно,
що 1-й відповідач підтверджує
знаходження майна на відповідальному
зберіганні та необхідність проведення
розрахунків за надані послуги.

Інші доводи, що наводить 1-й відповідач
в запереченнях проти позовних вимог
про стягнення заборгованості за
договором відповідального зберігання
від 01.07.2011 р., не стосуються
господарських відносин, що виникли між
сторонами.

У зв'язку із тим, що, як видно, відносини
відповідального зберігання між
сторонами продовжують існувати, а
послуги фактично надаються, то не
підписання 1-м відповідачем актів про
надання послуг відповідального
зберігання не впливає на право
позивача отримати оплату за фактично
надані послуги.

Таким чином, станом на момент подання
позову у 1-го відповідача існує
заборгованість перед позивачем за
надані послуги по договору
відповідального зберігання від 01.07.2011
р. в сумі 50700,00 грн.

За ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

При цьому за ч.1 ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до висновку, що 1-й відповідач
порушив свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті заборгованості у
розмірі 87979,19 грн., яка виникла
унаслідок неналежного виконання
наступних договорів: про переведення
боргу № 1/09 від 03.02.2009 р. в сумі 32819,19 грн..
про надання безвідсоткової возвратної
фінансової допомоги № 3 від 03.03.2008 р. в
сумі 4460,00 грн., відповідального
зберігання від 01.07.2011 р. в сумі 50700,00 грн.

Між позивачем, як кредитором та 2-м
відповідачем Товариством з обмеженою
відповідальністю "Високі енергетичні
технології", як поручителем укладено
договір поруки від 01.07.2013 р. на
забезпечення виконання договору
відступлення права вимоги (цесії) від
06.06.2012 р. та договору відповідального
зберігання від 01.07.2011 р.

За п.1.1, 1.2, 2.1, 3.1 зазначеного договору
поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язків
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною "Укрекоресурси" (далі по
тексту - боржник) за договорами,
передбаченими розділом 2 договору (далі
- основні договори) щодо виконання
боржником обов'язків своєчасної та
повної оплати.

У разі порушення боржником основних
договорів поручитель відповідає перед
кредитором як солідарний боржник.

Під основними договорами в цьому
Договорі розуміють: договір про
переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р., за
яким кредитору як цесіонарію за
договором відступлення права вимоги
(цесії) від 06.06.2012 р. відступлено право
вимоги оплати заборгованості в сумі
32819,19 грн.; договір про надання
безвідсоткової возвратної фінансової
допомоги № 3 від 03.03.2008 р., за яким
кредитору як цесіонарію за договором
відступлення права вимоги (цесії) від
06.06.2012 р. відступлено право вимоги
оплати заборгованості в сумі 4460,00 грн.;
договір відповідального зберігання
від 01.07.2011 р. між Державним
підприємством з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною
"Укрекоресурси" в особі Обласного
управління "Харківекоресурси" та АТ
"А.М.Б.".

Поручитель бере на себе зобов'язання у
разі порушення боржником обов'язку за
основними договорами солідарно
відповідати перед кредитором за
виконання такого обов'язку.

За ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За ч.1. 2 ст.553 Цивільного кодексу
України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі.

За ч.1, 2 ст.554 Цивільного кодексу
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором утому ж обсязі, що і боржник,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки.

За ч.1 ст.541 Цивільного кодексу України,
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

За ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України,
у разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Відповідно до цього 2-й відповідач
солідарно відповідає перед позивачем
за невиконання 1-м відповідачем
договору про переведення боргу № 1/09
від 03.02.2009 р. в сумі 32819,19 грн., договору
про надання безвідсоткової возвратної
фінансової допомоги № 3 від 03.03.2008 р. в
сумі 4460,00 грн., договору
відповідального зберігання від 01.07.2011
р. як поручитель.

За ст. 23 Господарського процесуального
кодексу України, позов може бути подано
кількома позивачами чи до кількох
відповідачів. Кожний з позивачів або
відповідачів щодо іншої сторони
виступає в судовому процесі
самостійно.

За ст. 58 Господарського процесуального
кодексу України, в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

У зв'язку із цим судова колегія
погоджується з тим, що внаслідок
поручительства 2-го відповідача по усім
існуючим зобов'язанням 1-го відповідача
перед позивачем існують підстави для
об'єднання заявлених позовних вимог в
одній позовній заяві та їх сумісного
розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
позовні вимоги позивача про солідарне
стягнення з відповідачів
заборгованості у розмірі 87979,19 грн., які
виникли унаслідок неналежного
виконання відповідачами договорів: про
переведення боргу № 1/09 від 03.02.2009 р. -
борг в сумі 32819,19 грн.. про надання
безвідсоткової возвратної фінансової
допомоги № 3 від 03.03.2008 р. - борг в сумі
4460,00 грн., відповідального зберігання
від 01.07.2011 р. - борг в розмірі 50700,00 грн.
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ДП з питань
поводження з відходами, як вторинною
сировиною "Укрекоресурси" в особі
обласного управління
"Харківекоресурси", м. Харків на рішення
господарського суду Харківської
області від 07.04.2014 р. по справі № 922/4782/13
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 07.04.2014 р. по
справі № 922/4782/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11.07.2014
року

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Гончар Т. В.