ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" липня 2014 р.Справа № 916/1863/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

Суддя
Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Гамаза І.О. (довіреність
№22-1 від 01.01.2014 р.);

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "100 ШИН" до
приватного підприємства "МІД ТРАНС
СЕРВІС" про стягнення заборгованості,
пені та штрафних санкцій у розмірі 51
451,14 грн., суд -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 19.05.2014 р. товариство з
обмеженою відповідальністю "100 ШИН"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "МІД ТРАНС СЕРВІС" про
стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 22.05.2014 р. за вказаним
позовом порушено провадження з
призначенням справи до розгляду у
відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 04.06.2014 р. розгляд
справи в порядку ст. 77 ГПК України
відкладено до 04.07.2014 р.

В судовому засіданні 04.07.2014 р. за
клопотанням представника позивача до
матеріалів справи залучено копію
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за запитом №18780493
станом 04.06.2014 р. щодо реєстрації
відповідача «МІД ТРАНС СЕРВІС» (код
ЄДРПОУ №38468099), з якого вбачається, що
станом на час розгляду справи
організаційно-правова форма
відповідача - приватне підприємство.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
у судові засідання не з'являвся, правом
на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не
скористався.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа
ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про
деякі питання, порушені в доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України"
викладена правова позиція, згідно якої
відмітка про відправку процесуального
документа суду на зворотньому аркуші у
лівому нижньому куті першого
примірника процесуального документа є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам у
справі та іншим особам, які брали
участь у справі, а коли йдеться про
ухвалу, де зазначено про час і місце
судового засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
засідання. При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

04.07.2014 р. у судовому засіданні після
повернення з нарадчої кімнати було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті 85
ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

25.06.2013 р. між ТОВ "100 ШИН" (Постачальник)
та ТОВ " ТРАНС СЕРВІС" (Покупець) був
укладений договір поставки №Л01629,
пунктом 1.1. якого передбачено, що
Постачальник зобов'язується на протязі
дії договору поставляти Покупцю товар
за його замовленнями окремими партіями
за цінами, в асортименті та кількості,
що остаточно погоджується сторонами в
видаткових накладних.

Відповідно до п. 1.3 договору, загальна
його сума складає суму цін Товару,
вказаних в видаткових накладних
протягом дії Договору.

Згідно п.2.1 договір вступає в дію з
моменту його підписання повноважними
особами обох сторін та діє до 31.12.2013 р.
включно.

Пунктом 3.1, 3.2 сторни встановили, що
поставка товару здійснюється
Постачальником на умовах DDP (Офіційні
правила тлумачення торгівельних
термінів Міжнародної торгової палати
Інкотермс 2010), поставка товару
здійснюється на підставі даного
договору, а також видаткових накладних,
які складаються на кожен товар окремо.

Згідно з п. 3.5, підписання Сторонами
видаткової накладної є достатнім та
допустимим доказом , що підтверджує
факт передачі (поставки) Покупцю Товару
за цим договором.

Відповідно до п.3.6 ціна Товару до
моменту виставлення рахунку може
підлягати зміні в однобічному порядку
за ініціативою Постачальника, у
відповідності до курсу валют,
встановлених НБУ.

Згідно з п.5.2 покупець зобов'язався
сплатити 100 % вартості товару впродовж 3
банківських днів з моменту виставляння
рахунку продавцем. Оплата виробляється
згідно виставленого рахунку прямим
банківським переказом грошових коштів
на поточний рахунок продавця.

Відповідно до п.7.2 договору , в разі
порушення термінів оплати товару
покупець, на вимогу постачальника,
зобов'язаний сплатити пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу за кожен календарний день
прострочення впродовж всього часу
прострочення, а також, окрім пені, в
разі прострочення платежу на термін
понад 30 календарних днів - сплачує
штраф у розмірі 20 % від суми .

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору позивачем була
поставлена відповідачу продукція на
загальну суму 139926,00 грн., що
підтверджується товарно-транспортними
накладними

- №2411 від 27.06.2013р. на суму 24000грн.,

- №2710 від 17.07.2013 р. на суму 7420 грн.,

- №3092 від 05.08.2013 р. на суму 8400 грн.,

- №3590 від 28.08.2013 р. на суму 4200 грн.,

- №3935 від 12.09.2013 р. на суму 12600 грн.,

- №4042 від 17.09.2013 р. на суму 8400 грн.,

- №4404 від 02.10.2013 р. на суму 40000 грн.,

- №4604 від 08.10.2013 р. на суму 2106 грн.,

- №4812 від 08.10.2013 р. на суму 8000 грн.,

- №4827 від 23.10.2013 р. на суму 24800 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем були виконанні свої
зобов'язання за договором поставки
№Л01629 від 25.06.2013 р. неналежним чином та
не було проведено в повному обсязі
оплату за поставлену продукцію, у
зв'язку з чим у ТОВ " ТРАНС СЕРВІС"
утворилась заборгованість в розмірі
37000,0 грн.

Позивачем, ТОВ „100 ШИН", 15.05.2014 р. було
направлено товариству з обмеженою
відповідальністю "МІД ТРАНС СЕРВІС"
лист-вимогу, відповідно до змісту якого
позивач зазначав про необхідність
сплати заборгованості відповідно до
умов Договору поставки №Л01629 від 25.06.2013
р. Зазначений лист-вимогу №б/н від
25.04.2014 р. відповідачем залишено без
розгляду, заборгованість в
добровільному порядку не погашено.

З наведених підстав позивач ТОВ "100 ШИН"
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з відповідача ТОВ " МІД ТРАНС
СЕРВІС" 51 451,14 грн. заборгованості.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договір, який в
силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями ст. 627 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагенту
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог чинного
законодавства.

Виходячи з вищевказаних норм
Цивільного кодексу України, суб'єкт
господарювання має можливість
укладати договори, визначати зміст або
утримуватися від їх укладання на свій
розсуд.

Судом встановлено, що правовідносини
сторін по справі склались на підставі
договору договір поставки №Л01629 від
25.06.2013 р.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст.682 Цивільного кодексу України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, що відповідає умові
договору купівлі-продажу щодо
комплектності. Якщо договором
купівлі-продажу не встановлено умов
щодо комплектності товару, продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
комплектність якого визначається
звичаями ділового обороту або іншими
вимогами, що звичайно ставляться.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з Його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу. Якщо ціну встановлено залежно
від ваги товару, вона визначається за
вагою нетто, якщо інше не встановлено
договором купівлі-продажу ( ч.1, 2 ст. 691
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до 1, 2 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій
стороні-покупцеві товар
(товари),а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Договір поставки укладається на
розсуд сторін або відповідно до
державного замовлення.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк ( ч.1 ст.
530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене та те, що
відповідачем були виконані неналежним
чином свої зобов'язання за договором
поставки №Л01629 від 25.06.2013 р. та не
проведено оплату заборгованості за
поставлену продукцію, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог в чапстині стягнення
суми основного боргу в розмірі 37000 за
поставлену продукцію.

Щодо стягнення пені та трьох процентів
річних за порушення зобов`язання, то
господарський суд вважає за необхідне
зазначити таке.

Ст. 546 Цивільного кодексу України
передбачає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою
(штрафом, пенею).

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання:
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями в цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
зобов'язання. Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК
України також передбачено, що одним із
наслідків порушення зобов'язання є
сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551
ЦК України якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Позивачем заявлено до стягнення з
відповідача суму пені в розмірі 3184 грн.
97 коп.

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін), що визначено в ч.1
ст.530 Цивільного кодексу України.

Суд приймає до уваги наданий позивачем
розрахунок пені, що підлягає стягненню
за порушення зобов'язання в частині
своєчасності та повноти оплати
поставленої продукції.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок суми, на яку підлягає
збільшенню основний борг з врахуванням
3% річних та інфляційних втрат, суд
приймає його до уваги.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребовуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "100 ШИН" до приватного
підприємства "МІД ТРАНС СЕРВІС" про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
"МІД ТРАНС СЕРВІС" (68532, Одеська обл.,
Тарутинський район, село
Олександрівна, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "100 ШИН"" (65031, Одеська
обл., м. Одеса, Новомосковська дорога,
буд. №5, код. ) суму 51451
(п'ятдесят одна тисяча чотириста
п'ятдесят одна) грн. 14 коп., що
складається з 37 000 (тридцять сім) тисяч
грн. основного боргу, 695 (шістсот
дев'яносто п'ять) грн. 17 коп. 3% процентів
річних, 2750 (дві тисячі сімсот п'ятдесят)
грн. втрат від інфляції, 3184 (три тисячі
сто вісімдесят чотири) грн. 97 коп. пені,
7821 (сім тисяч вісімсот двадцять одна)
грн. штрафу.

Стягнути з приватного підприємства "
МІД ТРАНС СЕРВІС" (68532, Одеська обл.,
Тарутинський район, село
Олександрівна, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "100 ШИН" (65031, Одеська
обл., м. Одеса, Новомосковська дорога ,
буд. №5, код. ) судові
витрати у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та підписано
09.07.2014 р.

Суддя
Зайцев Ю.О.