м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/23047/13 24.06.14

За позовом відкритого
акціонерного страхового товариства "Бі
енд Бі Іншуренс Ко"

до приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС"

про стягнення 50 000,00
грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники сторін:

не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва
розглядалася справа № 910/23047/13 за
позовом відкритого акціонерного
страхового товариства "Бі енд Бі
Іншуренс Ко" до приватного
акціонерного товариства "Страхова
группа "ТАС" про стягнення 50 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 06.02.2014 р. На підставі п. 5
ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального
кодексу України позов залишено без
розгляду.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
14.04.2014 р. згадану вище ухвалу скасовано,
справу повернуто до Господарського
суду міста Києва.

Відповідно до розпорядження від
25.04.2014 р. щодо призначення повторного
автоматичного розподілу справу №
910/23047/13 передано на розгляд суді
Удалової О.Г.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 29.04.2014 р. справу №
910/23047/13 було прийнято до провадження,
розгляд останньої призначено на 29.05.2014
р.

27.05.2014 р. через канцелярію суду
від позивача надійшла телеграма про
розгляд справи за відсутності
уповноваженого представника.

У судове засідання представники
сторін не з'явились, вимог ухвали суду
не виконали, про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 29.05.2014 р. розгляд справи
було відкладено на 24.06.2014 р.

19.06.2014 р. через канцелярію суду
від відповідача надійшло клопотання
про розгляд справи за відсутності
уповноваженого представника, а також
про припинення провадження у справі у
зв'язку зі сплатою суми страхового
відшкодування в порядку регресу.

24.06.2014 р. через канцелярію суду
від позивача надійшла телеграма про
розгляд справи за відсутності
уповноваженого представника.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

З матеріалів справи вбачається, що
30.01.2014 р. відповідачем сплачено на
користь позивача грошові кошти у
розмірі 6 191,67 доларів США, стягнення
яких є предметом спору у даній справі.

Крім того, 03.03.2014 р. від позивача
надійшло клопотання про припинення
провадження у справі у зв'язку зі
сплатою відповідачем суми
заборгованості у розмірі 50 000,00
грн. та про стягнення з відповідача
судових витрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність предмету спору та
необхідність припинення провадження у
справі.

У п. 5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р.
зазначається, що статтею 7 Закону
України "Про судовий збір" передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 ГПК). Водночас закриття
провадження у справі, про яке йдеться у
пункті 5 частини першої цієї статті
Закону, є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарськими судами у
здійсненні судочинства не
застосовуються. Таким чином,
припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору.

Пунктом 4.7. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р.
визначено, що частиною другою статті 49
ГПК передбачено, що в разі коли спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

Оскільки спірне страхове
відшкодування сплачено відповідачем
після звернення позивачем з позовом до
суду, то згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 2 580,00 грн. витрат на правову
допомогу.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

У відповідно до пункту 6.3. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 № 7 витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

Таким чином, відшкодовуються втрати,
які були здійснені стороною за
отримання послуг лише адвоката (у
розумінні пункту 1 статті 1 та частини
першої статті 6 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"),
а не будь-якої особи, яка надавала
правову допомогу стороні у справі.
Аналогічну правову позицію викладено у
Рішенні Конституційного Суду України
від 11.07.2013 р. № 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

На підтвердження вказаних витрат
позивач надав копію платіжного
доручення про оплату за юридичну
допомогу відповідно до договору № 63
від 14.11.2013 р., копію свідоцтва про
державну реєстрацію адвокатського
бюро "Шерстньов і партнери" та копію
довіреності на ім'я адвоката ОСОБА_2
Однак вищевказані докази не є
достатніми для доведення факту надання
адвокатських послуг, зокрема, суду не
надано копію договору № 63 від 14.11.2013 р.,
посилання на який міститься у
платіжному дорученні № 17558 від 18.11.2013 р.,
та свідоцтва адвоката.

Крім того, позивачем не надано суду
доказів того, що ОСОБА_2 внесено до
Єдиного реєстру адвокатів України як
адвоката іноземної держави, який
відповідно до Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
набув права на заняття адвокатською
діяльністю в Україні.

Таким чином, відсутні підстави для
задоволення вимог позивача про
стягнення з відповідача 2 580,00 грн.
витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись 49,
п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 910/23047/13
припинити.

Стягнути з приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" (03062, м. Київ, проспект
Перемоги, 65; код 30115243) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь відкритого акціонерного
страхового товариства "Бі енд Бі
Іншуренс Ко" (220037, м. Мінськ, вул. Я.
Коласа, буд. 38, код 101063229) 1 720 (одну
тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.
судового збору.

Суддя
О.Г. Удалова