ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" липня 2014 р.Справа № 916/2150/14

За позовом Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району

до Приватного підприємства
„Артек-Союз"

третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: Білгород - Дністровську
об'єднану державну фінансову інспекцію

про стягнення 25170,70 грн.

Суддя
Демешин О. А.

Представники:

від позивача: Турченко А.В. -
довіреність;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Чебаненко Є.Б. -
довіреність, Логіна С.І. - довіреність.

СУТЬ СПОРУ: Білгород-Дністровська
квартирно-експлуатаційна частина
району (далі - позивач) звернулась до
господарського суду Одеської області з
позовом до Приватного підприємства
„Артек-Союз" (далі - відповідач) про
стягнення 25170,70 грн.

24.06.2014 року суд залучив до участі
у справі, в якості третьої особи на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Білгород - Дністровську об'єднану
державну фінансову інспекцію.

Відповідач відзиву на позов не
надав, тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами, в порядку
ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

Між Відповідачем (замовник) та
Позивачем (одержувач), укладено
договори № 1, 2, 3, 4 від 25.01.2010 р. про
надання послуг з теплопостачання.
Виконавцями за вказаними договорами
були Військові частини, відповідно №
А-1319, № А-1913, № А-3955, № А-1516.

П. 1.2 вказаних вище договорів
передбачено, що оплата за договором
проводиться „Замовником" на
розрахунковий рахунок „Одержувача" за
фактично отримане тепло по
встановлених тарифах згідно рахунків,
виписаних „Одержувачем" на підставі
довідки-розрахунку „Виконавця".

Згідно п. 3.9. Договору звіряння
розрахунків між Позивачем та
Відповідачем здійснюється щомісячно з
складанням двостороннього акту.

Відповідач, відповідно до п. 4.6.2.
Договору зобов'язаний проводити 100%
оплату за спожите тепло протягом 15
банківських днів після одержання
рахунку по діючих тарифах.

20.09.2011 р. на рахунок
Білгород-Дністровської КЕЧ району
надійшла оплата за спожиті послуги з
теплопостачання у розмірі 36838,27 грн.

Проте, на думку позивача, вказана
оплата є лише частковою та відповідач
має борг на суму 25170,70 грн.

В обґрунтування наявності боргу у
відповідача позивач посилається на
наступне.

На виконання пп.1.2, 3.9 та 4.3.3 вказаних
договорів теплопостачання, вимог акту
ревізії Територіального Південного
КРУ від 18.06.2011 р. № 234/3/2/105ар, проведення
якої мало місце у період з 11.05-2011р. по
17.06.2011р., Одержувачем -
Білгород-Дністровською КЕЧ району за
них. № 971 від 16 червня 2011 р. „Замовнику"
виставлялася претензія про стягнення
заборгованості та акти звірки взаємних
розрахунків за наслідками несплати
рахунків № 136, 137, 138, 139 від 31.03.2011 р. та
№227 від 11.05.2011 р., що були передані
представнику Відповідача в м.
Білгород-Дністровському Сушко ВЛ. на
загальну суму 48862,17 грн.

Актом від 12.09.2013 р. № 840-61/08 „Про
результати ревізії
фінансово-господарської діяльності
Білгород-Дністровської КЕЧ району за
2011-2013 роки", проведеної з 11.06.2013 р. по
05.09.2013р. на підставі Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Одеській області ревізією повноти
відшкодування понесених
Білгород-Дністровською КЕЧ району
витрат встановлено, що протягом 2011-2013
років рахунки приватному підприємству
„Артек Союз" на відшкодування витрат
послуг теплопостачання виставлялися
на підставі розрахунків, проведених у
відповідності до даних за 2010 рік без
внесення до діючих договорів змін в
частині вартості надання послуг при
тому, що витрати на паливо,
електроенергію, заробітну плату, тощо,
протягом вказаного періоду зростали
або відшкодування проведених витрат
проведено не у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін надані під
час розгляду справи та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного:

В обґрунтування наявності боргу
у відповідача позивач посилається на
Акт ревізії Територіального
Південного КРУ від 18.06.2011 р. № 234/3/2/105ар,
проведення якої мало місце у період з
11.05-2011р. по 17.06.2011р.

Свобода Договору є однією із засад
цивільного законодавства (п. 3, ч. 1 ст. 3
ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно ч. 2 ст. 67 ГК України
підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до п. 1,2,7 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання; належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів та договору. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною першою ст. 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися, належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не і
допускається.

Статтею 15 Закону України „Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" встановлено, що законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єкта, що ревізується.

Отже, Акт ревізії
фінансового-господарської діяльності
може бути підставою для вчинення
відповідних процесуальних дій
посадовими особами (зокрема, звернення
до суду з позовом), однак не позбавляє
позивача процесуального обов'язку
доводити свої вимоги належними та
допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, та не
заперечується позивачем, що
відповідачем умови Договорів щодо
оплати за надані послуги виконувались
у повному обсязі та своєчасно.

Тобто, за діючими договорами,
підписаними сторонами на визначених в
них умовах, у т.ч. відповідно до
встановлених у цих договорах тарифів,
заборгованості у відповідача перед
позивачем - не існує.

Позовні вимоги ґрунтуються на
перерахунку, здійсненому внаслідок,
проведеної Білгород-Дністровською
об`єднаною фінансовою інспекцією,
виходячи з фактичного збільшення
витрат на паливо, електроенергію,
заробітну плату тощо.

При цьому в Акті ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Білгород-Дністровської КЕЧ від 12.09.2013р.
за №840-61/087 зазначено, що протягом
2011-2013р.р. рахунки приватному
підприємству „Артек-Союз" на
відшкодування витрат послуг
теплопостачання виставлялися
позивачем на підставі рахунків,
проведених у відповідності до даних за
2010рік, без укладання нових договорів
або без внесення до діючих договорів
змін в частині вартості надання послуг.

Слід зазначити, що договори №1,2,3,4
містять пункт 8.3.ёяким передбачено, що
ці договори вважаються пролонгованими
на кожний наступний опалювальний
сезон, якщо за місяць до закінчення
строку їх дії жодна із сторін не
заявить письмово про розірвання або
про необхідність перегляду цих
договорів.

Тобто, не зважаючи на умови чинних і
виконаних у повному обсязі
відповідачем договорів в частині
оплати за надані послуги з
теплопостачання відповідно до
встановлених тарифів - позивач
безпідставно просить стягнути
донараховані платежі, які не
передбачені умовами вищевказаних
договорів, а саме: за 2011рік - 3035,12грн., за
2012рік - 15685,9грн., за 2013р. - 6449,68грн.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не
доведено правових підстав для
стягнення з відповідача 25170,70 грн.

На підставі викладеного, в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову
відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили, в
порядку ст. 85 ГПК України..

Суддя
Демешин О.А.