ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року Справа №
904/588/13-г

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Павловського П.П., Науменка І.М.

секретар судового засідання:
Петровська А.В.,

за участю представників сторін:

від боржника: Щукіна А.Д. представник,
довіреність №209/01/44, від 09.01.2014 р.,

від скаржника: Дворецька Я.І.,
довіреність №2466 від 20.05.2013 р.,

від кредитора ФССНВ : Саржан І.М.,
довіреність №9707 від 30.12.2013 р.,

від кредитора ДП «Придніпровська
залізниця»: Васейко М.Л. представник,
довіреність №14 від 01.01.2014 р.,

кредитор: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
арбітражного керуючого Остапенко
Євгена Сергійовича на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.06.2014 р. у справі

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сферастрой-інвест",
м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 05.06.2014 р.
у даній справі (суддя Примак С.А.)
відмовлено ліквідатору Остапенко Є.С. у
задоволенні клопотання №02-07/451 від 18.04.14
р. Затверджено ліквідаційний баланс та
звіт ліквідатора Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сферастрой-інвест". Ліквідовано
юридичну особу - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сферастрой-інвест".
Провадження у справі припинено.

Ухвала господарського суду мотивована
посиланням на те, що у ліквідатора
відсутні правові підстави для
отримання оплати послуг арбітражного
керуючого та відшкодування його витрат
за рахунок кредиторів.

Затверджуючи звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс банкрута, суд
першої інстанції виходив з того, що у
банкрута відсутнє майно, за рахунок
реалізації якого можуть бути
задоволені грошові вимоги кредиторів,
тому товариство з обмеженою
відповідальністю «Сферастрой-інвест»
підлягає ліквідації як юридична особа.

Не погодившись з даною ухвалою,
арбітражний керуючий Остапенко Є.С.
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин справи
та неправильне застосування норм
матеріального права, просить ухвалу
господарського суду в частині відмови
у задоволенні клопотання про
затвердження звіту про оплату послуг
на відшкодування витрат ліквідатора та
стягнення коштів на оплату послуг та
відшкодування витрат ліквідатора
пропорційно до визнаних кредиторських
вимог; прийняти нове рішення, яким
задовольнити клопотання ліквідатора
про затвердження звіту на оплату
послуг та відшкодування витрат
ліквідатора та стягнення на оплату
послуг та відшкодування витрат
ліквідатора пропорційно до визначних
кредиторських вимог.

Скаржник вважає, що закон не пов'язує
наявність або відсутність майна
боржника з можливістю задоволення
клопотання арбітражного керуючого про
оплату послуг, відшкодування витрат у
справі про банкрутство. Отже, коли
оплата послуг арбітражного керуючого
здійснюється не за рахунок коштів,
одержаних від продажу майна боржника,
чи коштів, одержаних у результаті
виробничої діяльності боржника, то
така оплата повинна здійснюватись за
рахунок коштів кредиторів.

У відзивах на апеляційну скаргу
кредитори Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
м.Дніпропетровську та Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська просять залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу господарського суду про відмову
у задоволенні клопотання про оплату
послуг та відшкодування витрат
ліквідатора боржника залишити без
змін.

Згадані кредитори зазначають, що в силу
ст.52 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», джерелом
оплати послуг арбітражного керуючого
та відшкодування його витрат,
пов'язаних з виконанням ним своїх
обов'язків під час провадження у справі
про банкрутство відсутнього боржника є
або виручка від продажу майна банкрута
в ліквідаційній процедурі або кошти
кредиторів у випадку прийняття
відповідного рішення комітетом
кредиторів та його затвердження
господарським судом.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
відповідність оскарженого рішення
нормам матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.01.2014 р.
за заявою Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі
порушено провадження у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Сферастрой-інвест"
за процедурою, передбаченою ст.52 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.03.2014 р.
товариство з обмеженою
відповідальністю "Сферастрой-інвест"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 6
місяців до 07.09.2013 р., призначено
ліквідатора - Остапенко Євгена
Сергійовича, зобов'язано ліквідатора
вчинити певні дії.

18.04.2014 р. ліквідатор Остапенко Є.С. надав
до господарського суду клопотання
№02-07/451, в якому просив затвердити звіт
про оплату послуг та відшкодування
витрат ліквідатора та стягнути з
кредиторів, вимоги яких визнані та
включені до реєстру вимог кредиторів,
кошти на оплату послуг та витрат,
пов'язаних з проведенням процедури
ліквідації, пропорційно до визнаних
кредиторських вимог.

Згідно звіту про оплату послуг та
відшкодування витрат ліквідатора
загальний розмір оплати послуг та
витрат ліквідатора складає 31 936,84 грн.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість ухвали господарського
суду в частині відмови ліквідатору
Остапенко Є.С. у задоволенні клопотання
№02-07/451 від 18.04.2014 р., колегія суддів
враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України,
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим кодексом з врахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", норми якого,
як спеціальні норми права, переважають
у застосуванні над загальними нормами
Господарського процесуального кодексу
України.

Частиною 1 ст. 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яка є спеціальною нормою, що регулює
провадження у справі про банкрутство
відсутнього боржника, передбачено, що у
разі, якщо громадянин-підприємець -
боржник або керівні органи боржника -
юридичної особи відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до
органів державної податкової служби
згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської
звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника,
заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може
бути подана кредитором незалежно від
розміру його вимог до боржника та
строку виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
у разі виявлення майна відсутнього
боржника ліквідатора має бути замінено
за клопотанням кредитора арбітражним
керуючим, про що господарський суд
виносить ухвалу.

У разі виявлення ліквідатором майна
відсутнього боржника, визнаного
банкрутом, сума виручки від продажу
такого майна направляється на покриття
витрат, пов'язаних з провадженням у
справі про банкрутство.

Згідно з абзацом 4 частини 4 статті
3-1 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", арбітражний
керуючий має право, зокрема, отримувати
винагороду в розмірі та порядку,
передбачених цим Законом. Отже, надання
послуг професійного (ліцензованого)
арбітражного керуючого відбувається
на платній основі.

Частинами 12, 13 статті 3-1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", оплата
послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника. Вказаною нормою передбачено,
що оплата послуг арбітражного
керуючого за період від дня винесення
господарським судом ухвали про
порушення провадження у справі про
банкрутство і до дня першого засідання
комітету кредиторів, на якому
встановлюється розмір оплати послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого, здійснюється кредитором або
боржником, за заявою якого порушено
справу, у максимальному розмірі,
визначеному цією статтею.

За ч.14 ст.3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
розмір та порядок оплати послуг
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
за кожен місяць здійснення ним своїх
повноважень встановлюється та
виплачується в розмірі, встановленому
комітетом кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

За змістом наведених правових норм,
джерелом оплати послуг арбітражного
керуючого та відшкодування його
витрат, пов'язаних з виконанням ним
своїх обов'язків під час провадження у
справі про банкрутство відсутнього
боржника є або виручка від продажу
майна банкрута в ліквідаційній
процедурі або кошти кредиторів у
випадку прийняття відповідного
рішення комітетом кредиторів та його
затвердження господарським судом.

Матеріали справи не містять, а
ліквідатором не надано доказів, що під
час провадження у даній справі про
банкрутство скликались збори
кредиторів, створювався комітет
кредиторів та здійснювався продаж
майна банкрута.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що арбітражному
керуючому Остапенко Є.С. було відомо
про порушення даної справи за ст.52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",

Натомість, арбітражний керуючий
Остапенко Є.С. надав господарському
суду свою згоду на призначення його
ліквідатором по даній справі.

При здійсненні покладених на
арбітражного керуючого Остапенко Є.С.
обов'язків ліквідатора у справі, йому
було відомо, що у банкрута немає ні
майна, ні коштів.

З огляду на встановлені обставини,
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку, що у
ліквідатора відсутні правові підстави
для отримання оплати послуг
арбітражного керуючого та
відшкодування його витрат за рахунок
кредиторів.

Враховуючи викладене, доводи
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду
першої інстанції та не визнаються
судом такими, що можуть бути підставою
згідно ст.104 ГПК України для скасування
чи зміни оскаржуваної ухвали в частині
відмови ліквідатору Остапенко Є.С. у
задоволенні клопотання №02-07/451 від
18.04.2014р.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105,106 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Остапенко Євгена
Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 05.06.2014 р.
у справі № 904/588/13-г в частині відмови
ліквідатору Остапенко Є.С. у
задоволенні клопотання №02-07/451 від 18.04.14
р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом 20 днів.

Постанова складена в повному обсязі
09.07.2014 р.

Головуючий суддя
В.О.Кузнецов

Судді
П.П.Павловський

І.М.Науменко