ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Справа № 917/2407/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дерепи В.І. - головуючого, Бондар С.В.,
Кривди Д.С. (доповідача),за участю
представників від:позивачаЯковенко
П.А., представник,відповідачане
з'явились (про час та місце судового
засідання повідомлені належним
чином),розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуКомунального підприємства
"Теплоенерго"на постановуХарківського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014у справі№ 917/2407/13 Господарського
суду Полтавської областіза
позовомДочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства
"Теплоенерго"простягнення
суми,Розпорядженням Секретаря
четвертої судової палати Вищого
господарського суду України від 09.07.2014
№05-05/899 у зв'язку із закінченням строку
повноважень судді Капацин Н.В. та
відпусткою судді Грека Б.М. сформовано
колегію суддів Вищого господарського
суду України в такому складі: суддя
Дерепа В.І. - головуючий, судді Бондар
С.В., Кривда Д.С. для розгляду касаційної
скарги Комунального підприємства
"Теплоенерго" на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 у справі
№917/2407/13.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Полтавської області від 11.02.2014 (суддя
Кльопов І.Г.) позов Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" задоволено
в повному обсязі; стягнуто з
Комунального підприємства
"Теплоенерго" на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" заборгованість у розмірі
566560,79грн., у т.ч. 510192,07грн. - сума
основного боргу, 8946,10грн. - пеня,
35713,44грн. - штраф, 64,41грн. - інфляційні
нарахування, 11644,77грн. - 3% річних та
11331,21грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення
Господарським судом Полтавської
області 03.03.2014 видано наказ.

В березні 2014 року Комунальне
підприємство "Теплоенерго" звернулося
до Господарського суду Полтавської
області з заявою про розстрочку
виконання рішення зазначеного суду від
11.02.2014 на строк на два роки рівномірними
частками відповідно до доданого
графіку.

Ухвалою Господарського суду
Полтавської області від 01.04.2014 (суддя
Кльопов І.Г.), залишеною без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 (судді:
Пелипенко Н.М. - головуючий, Россолов
В.В., Тихий П.В.), відмовлено
Комунальному підприємству
"Теплоенерго" у задоволенні заяви про
розстрочку виконання рішення суду від
11.02.2014 по справі №917/2407/13.

Не погоджуючись з ухвалою та
постановою, Комунальне підприємство
"Теплоенерго" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення та постанову скасувати, як
необґрунтовані та необ'єктивні,
винесені без врахування всіх обставин
справи, і прийняти нове рішення, яким
розстрочити виконання рішення суду від
11.02.2014 по справі №917/2407/13 до 28.02.2016.

Відводів складу суду не заявлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши наявні матеріали справи та
доводи, викладені у касаційній скарзі,
заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
боржник звернувся до господарського
суду першої інстанції із заявою про
розстрочку виконання рішення суду від
11.02.2014, посилаючись на скрутне
фінансово-економічне становище
боржника, відсутність субвенцій на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію для
населення, можливі негативні наслідки
соціального та техногенного характеру
для частини міста.

Частиною 1 ст.121 ГПК України
встановлено, що при наявності обставин,
які ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення, або роблять його неможливим у
строк, або встановленим господарським
судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору та інші
обставини справи.

При цьому, господарський суд повинен
враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк чи
попередньо встановленим способом, а
також необхідно враховувати такі ж
наслідки і для стягувача при затримці
виконання рішення та не допускати їх
настання.

Також слід зауважити, що передбачені
ст.121 ГПК України обставини, з якими
закон пов'язує можливість надання
розстрочки, є оціночними.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наведені боржником
обставини в обґрунтування заяви не
засвідчують неможливості виконання
рішення місцевого господарського суду
в даній справі і не є винятковими в
розумінні ст.121 ГПК України. Ці
обставини лише вказують на те, що
виконання судового рішення зі справи
негативно впливає на фінансовий стан
боржника. Розглядаючи заяву, суди також
врахували фінансовий стан стягувача та
дійшли висновку про відсутність
підстав для розстрочення виконання
рішення господарського суду.

Відповідно до вимог ст.121 ГПК України
суд може відстрочити або розстрочити
виконання рішення; відповідно до ч.1
ст.43 цього Кодексу господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням.

Правовий аналіз наведених норм
свідчить про те, що розстрочення
виконання рішення суду є правом суду,
яке реалізується за його внутрішнім
переконанням, на підставі поданих
заявником доказів.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Таким чином, висновок місцевого
господарського суду, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, про
недоведеність боржником виняткових
обставин, які можуть бути підставою для
задоволення заяви про розстрочку
виконання судового рішення,
ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, з урахуванням меж
перегляду справи в касаційній
інстанції, колегія суддів визнає, що
апеляційним господарським судом
правильно застосовані норми
процесуального права, тому підстави
для скасування переглянутої постанови
апеляційної інстанції та задоволення
касаційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Теплоенерго" залишити
без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 у справі
№ 917/2407/13 Господарського суду
Полтавської області залишити без змін.

Головуючий
В.Дерепа

Судді
С.Бондар

Д.Кривда