КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" липня 2014 р. Справа №910/292/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної
Т.І.

суддів:
Копитової О.С.

Шипка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
господарського суду міста Києва від
03.03.2014 року у справі № 910/292/14 (суддя
Івченко А.М.)

за заявою боржника товариства з
обмеженою відповідальністю "А
Логістик"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста
Києва від 03.03.2014 року у справі № 910/292/14
(суддя Івченко А.М.) відмовлено у
задоволенні заяви ТОВ "А Логістик" про
забезпечення вимог кредиторів;
задоволено заяву ТОВ "А Логістик" про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури;
задоволено заяву арбітражного
керуючого Новосельцева Володимира
Петровича про призначення
ліквідатором у справі про банкрутство
ТОВ "А Логістик"; визнано банкрутом
товариство з обмеженою
відповідальністю "А Логістик"; відкрито
ліквідаційну процедуру; призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Новосельцева Володимира
Петровича, якого зобов'язано відкрити
спеціальний банківський рахунок, на
який зараховуються кошти, отримані від
продажу майна банкрута, та
здійснюються розрахунки з кредиторами
банкрута, надати суду ліквідаційний
баланс банкрута та звіт ліквідатора до
03.02.2015; підприємницьку діяльність
банкрута визнано такою, що завершилась;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань визнано таким, що настав;
припинено нарахування неустойки
(штрафу, пені), відсотків та інших
фінансових (економічних) санкцій за
всіма зобов'язаннями, крім зобов'язань,
не пов'язаних із здійсненням такою
особою підприємницької діяльності;
ухвалено судове рішення про
оприлюднення повідомлення про
визнання товариства з обмеженою
відповідальністю "А Логістик"
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет, з метою виявлення,
встановлення кредиторів боржника, що
ліквідується власником, та
повідомлення їх (кредиторів) про
визнання зазначеного боржника
банкрутом; припинено повноваження
органів управління банкрута щодо
управління банкрутом та розпорядження
його майном з 03.03.2014 р.; зобов'язано
Державного реєстратора за місцем
знаходження боржника внести до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців запис про
визнання боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури та відомості
про ліквідатора банкрута.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду, ГУ Міндоходів у місті Києві
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову господарського суду міста
Києва від 03.03.2014 року у справі № 910/292/14
про визнання банкрутом ТОВ "А Логістик"
та припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи подану апеляційну
скаргу, апелянт посилається на той
факт, що податковий орган не мав змоги
провести визначену в законодавстві
документальну позапланову перевірку з
настанням відповідних юридичних
наслідків для боржника, що на думку
скаржника, порушує права Головного
управління Міндоходів у місті Києві, як
органу державної податкової служби.

Дослідивши апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів у
місті Києві та додані до неї документи,
колегія судів вважає, що у її прийнятті
належить відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до статті 91 Господарського
процесуального кодексу України право
на звернення до апеляційного
господарського суду зі скаргою на
рішення місцевого господарського суду,
яке не набрало законної сили, а також
ухвали у випадках визначених статтею 106
цього кодексу мають сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки.

Тобто, згідно зазначених положень, в
разі оскарження рішення (ухвали)
особою, яка не брала участі у справі,
останній необхідно довести, що в
оскаржуваному рішенні (ухвалі)
господарський суд вирішив питання про
її права та обов'язки.

Згідно приписів частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України провадження у справах про
банкрутство здійснюється в порядку
провадження, передбаченому цим
кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
сторонами у справі про банкрутство є
боржник (банкрут) та конкурсні
кредитори (представник комітету
кредиторів), які також є учасниками
провадження по справі про банкрутство,
а кредитором є особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами грошові вимоги до
боржника. Отже, набуття статусу
кредитора законодавець пов'язує з
наявністю у особи (як фізичної так
юридичної) грошових вимог до боржника,
а припинення статусу кредитора
пов'язано з погашенням (припиненням)
таких грошових вимог.

Стаття 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
також передбачає, що кредиторами
боржника є органи доходів і зборів та
інші державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника. Однак, і
зазначені особи набувають статусу
кредиторів по справі в разі наявності у
встановленому порядку підтверджених
грошових вимог до боржника.

При цьому, колегія судів зазначає, що
правовий статус органів справляння
податків, зборів (обов'язкових
платежів), як кредиторів
неплатоспроможних боржників
визначається і статтею 210
Господарського кодексу України яка
також не встановлює автоматичного
визнання цих органів кредиторами у
всіх справах про банкрутство. Статус
кредитора щодо неплатоспроможного
боржника набувається, у тому числі і
цими органами, через певні процедури,
які визначені спеціальною нормою
законодавства - законом про
банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.01.2014 ухвалою господарського суду
міста Києва заяву боржника товариства
з обмеженою відповідальністю "А
Логістик" про порушення у справі про
його банкрутство прийнято до
провадження та призначено підготовче
судове засідання. Зазначена ухвала в
якості повідомлення була направлена на
адресу державної податкової служби у
місті Києві 16.01.2014, про що свідчить
відмітка на зворотному боці ухвали.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 порушено провадження у
справі про банкрутство боржника із
застосуванням судових процедур,
визначених ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та призначено судове засідання.
Зазначені ухвали, в якості
повідомлення, були направлені на
адресу податкового органу за
місцезнаходженням боржника, про що
свідчать відмітки на їх зворотному
боці.

Особливості та порядок заявлення
кредиторами претензій до боржника, що
ліквідується в порядку ст. 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", визначені
положеннями ч. 3 зазначеної статті, які
передбачають, що кредитори мають право
заявити свої вимоги до боржника, який
ліквідується, у місячний строк з дня
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника, який
ліквідується, банкрутом, на офіційному
веб-сайті Вищого господарського суду
України в мережі Інтернет. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає. Особи, вимоги яких заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
не є конкурсними кредиторами, а їх
вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство
боржника, що ліквідується власником (в
порядку ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"),
особа може набути статусу кредитора -
сторони у справі про банкрутство, лише
після прийняття постанови про визнання
банкрутом та у разі звернення із
кредиторськими вимогами до боржника.

Як зазначено вище, постановою
господарського суду міста Києва від
03.03.2014 визнано банкрутом товариство з
обмеженою відповідальністю "А
Логістик"; відкрито ліквідаційну
процедуру, тощо. Згідно наявних в
матеріалах справи доказів зазначена
постанова направлялась податковому
органу за місцезнаходженням боржника
07.03.2014.

На офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України в мережі
Інтернет від 05.03.2014 було здійснено
публікацію про визнання ТОВ "А
Логістик" банкрутом.

В матеріалах справи не міститься
доказів звернення податкового органу
до суду з заявою про визнання
кредиторських вимог у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "А Логістик".

В апеляційній скарзі Головне
управління Міндоходів у місті Києві
жодним чином не посилається на
наявність у боржника заборгованості по
сплаті податків, зборів (обов'язкових
платежів), розмір таких претензій (суму
вимог), характер вимог (майнові або
грошові), відповідно, будь-яких
майнових (грошових) претензій до
боржника у податкового органу не має.
Окрім цього, в скарзі відсутнє
посилання на будь-які докази, з їх
наданням, що підтверджують такі вимоги.

Таким чином, Головне управління
Міндоходів у місті Києві не є стороною
у справі про банкрутство боржника в
розумінні приписів Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Доводи скаржника про порушення його
права на проведення перевірки не
приймаються колегією суддів.

Головним управлінням Міндоходів у
місті Києві не надано доказів, що
згідно чинного законодавства воно є
органом уповноваженим на проведення
документальних перевірок у зв'язку з
реорганізацією або ліквідацією такого
платника податків, як товариство з
обмеженою відповідальністю
"А Логістик".

За таких обставин, доказів того, що
оскаржувана постанова господарського
суду міста Києва порушує права та
інтереси податкових органів, зокрема
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, до апеляційної скарги не
додано.

Апелянтом не доведено належними
доказами, що спірною постановою суд
вирішив питання щодо прав та обов'язків
Головного управління Міндоходів у
місті Києві і відповідно, остання не
має права апеляційного оскарження
зазначеної постанови згідно приписів
статті 91 Господарського
процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку щодо наявності
підстав для відмови в прийнятті
апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів також
враховує правову позицію Вищого
господарського суду України викладену
в постановах № 5011-28/1737-2012 від 20.03.2013, №
5011-46/19090-2012 від 10.04.2013 та № 910/313/13 від
18.02.2014.

Враховуючи викладені обставини,
керуючись ст. 86, 91 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню
Міндоходів у місті Києві в прийнятті
апеляційної скарги на постанову
господарського суду міста Києва від
03.03.2014 року у справі № 910/292/14.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
О.С. Копитова

В.В. Шипко