КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р. Справа№ 910/22935/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: представник - Вергелес
Д.Є. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 р.

у справі № 910/22935/13 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Експобанк", м. Київ

про стягнення 165 822,27 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 р. фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Експобанк" про стягнення з відповідача
на свою користь заборгованість по
Договору оренди нежилих приміщень №2
від 01.02.2007 р. у розмірі 165 822,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в порушення взятих на себе
зобов'язань по Договору, не перераховує
у встановлені строки чергові платежі, в
зв'язку з чим у орендаря виникла
заборгованість, яка на 15.01.2012 р. складає
165 822,27 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 р. у справі №910/22935/13 в
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та постановити нове,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним, необґрунтованим, фактичні
обставини справи судом не встановлені
і в рішенні не зазначені, доказам
надана невірна, необ'єктивна,
упереджена оцінка.

Відповідач правом на подання відзиву
на апеляційну скаргу не скористався.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а оскаржуване рішення
без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився,
явку свого представника не забезпечив,
направив до суду заяву, в якій просить
розглянути справу без його участі,
апеляційну скаргу підтримує.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вказану заяву позивача,
колегія суддів вважає, що його неявка в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представника відповідача, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Позивачем до апеляційної скарги додані
додаткові докази, зокрема, копія
Договору оренди нежилих приміщень №1
від 01.02.2007 р., копія витягу з реєстру
права власності на нерухоме майно від
18.12.2006 р., копія плану будинку, виписка
по особовому рахунку, копії актів
виконаних робіт, копія листа №13 від
09.11.2011 р., копія згоди на передачу в
суборенду приміщення від 14.12.2011 р.,
копія претензії від 14.12.2011 р.

Позивач в прохальній частині
апеляційної скарги просить долучити
зазначені документи до матеріалів
справи.

Однак, колегія суддів, керуючись
приписами ст. 101 ГПК України, дійшла до
висновку про те, що зазначені докази не
можуть бути прийняти, оскільки позивач
не обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Позивач приймав
участь в розгляді справи в суді першої
інстанції та мав усі можливості надати
дані докази до місцевого
господарського суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
розглядає справу за наявними у ній
доказами, які були подані до суду
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.02.2007 р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 та Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Експобанк" укладено Договір
оренди нежилих приміщень №2, про
передачу в оренду нежилих приміщень
загальною площею 207 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4.1. Договору
оренди, передача об'єкту оренди в
оренду оформлюється підписанням
сторін Акту приймання-передачі, із
зазначенням в ньому стану об'єкту
оренди на момент його передачі.

Пунктом 4.2. Договору оренди
передбачено, що об'єкт оренди
вважається переданим в оренду з
моменту підписання обома сторонами
відповідного акту приймання-передачі.

Також згідно п. 5.4.1. Договору
оренди, орендодавець зобов'язаний
передати орендарю об'єкт оренди за
актом приймання-передачі об'єкту
оренди.

Орендна плата за умовами договору
(відповідно до п.3.3 Договору)
сплачується Відповідачем на підставі
рахунків-фактури протягом 5
банківських днів з дня отримання таких
рахунків.

Згідно з ч. 1 ст. 795 Цивільного
кодексу України, передання наймачеві
будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини) оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту починається обчислення
строку договору найму, якщо інше не
встановлено договором.

Однак, матеріалами справи не
підтверджується факт передачі об'єкту
оренди за Договором № 2 від 01.02.2007 р. в
користування відповідачу та
надсилання йому належних
рахунків-фактури на сплату оренди.

Докази надані суду позивачем не
містять посилання на договірні
взаємовідносини між сторонами спору
саме за Договором № 2 від 01.02.2007 р.

Позивачем на підтвердження передачі
об'єкту оренди наданий Акт
приймання-передачі об'єкту оренди до
Договору оренди №1, хоча позивач заявив
позов саме на підставі Договору оренди
від 01.02.2007р. №2.

Таким чином, зазначений вище акт
до Договору №1 не є належним доказом по
справі, тому він обґрунтовано не
прийнятий судом першої інстанції.

Аналіз умов спірного Договору
оренди свідчить про те, що сторони
визначили, що орендні правовідносини
між ними виникають та припиняються з
моменту підписання акту
прийому-передачі об'єкту оренди, яке
передається в оренду.

За таких обставин, не виконавши
встановлені умови договору щодо
складання акту приймання-передачі
об'єкту оренди, сторони фактично не
вступили в орендні правовідносини, що
позбавляє Позивача права на
нарахування орендної плати. Зазначене
узгоджується і зі ст. 795 Цивільного
кодексу України щодо оформлення
передачі об'єкту оренди у найм актом,
який підписується сторонами договору і
з цього моменту починається обчислення
строку договору оренди.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини,
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про відмову в
позові повністю, з даним висновком
погоджується і колегія суддів,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку, рішення суду першої
інстанції відповідає законодавству,
матеріалам справи та не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 року у справі № 910/22935/13
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/22935/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв