РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.
Справа № 8/28

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Коломис В.В.

суддів
Огороднік К.М.

суддів
Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання
Величко К.Я.

розглянувши апеляційні скарги
кредиторів - Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області та Державного
агенства резерву України на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 27.05.14 р.

у справі № 828 (суддя Заголдна Я.В. )

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ Кормів"

до Публічного акціонерного товариства
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

ПАТ "Західінкомбанк" - Бедикайло В.В.
(довіреність №1003-19 від 20.06.2014р.);

ОДПІ - Воробйова О.В. (довіреність №2713/10
від 30.05.2014р.);

Держагенства резерву України - не
з'явився;

арбітражного керуючого - не з'явився.

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 27.05.2014 року у
справі №8/28, серед іншого, визнано
вимоги Здолбунівської ОДПІ головного
управління Міндоходів у Рівненській
області до банкрута в сумі 792 271 грн. 92
коп. (основний борг) - третя черга вимог;
відмовлено в задоволенні вимог
Здолбунівської ОДПІ головного
управління Міндоходів у Рівненській
області до Публічного акціонерного
товариства "Острозьке хлібоприймальне
підприємство" в частині штрафу та пені
(штрафні санкції) в сумі 51 788 грн. 21 коп. В
задоволені заяви Державного агентства
резерву України з грошовими вимогами
до Публічного акціонерного товариства
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство" в розмірі 1 281 580 грн. 89 коп.
- відмовлено. Затверджено реєстр вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства "Острозьке хлібоприймальне
підприємство".

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції ухвалою в частині
відмови в задоволенні кредиторських
вимог в частині штрафу та пені в
розмірі 51 788 грн. 21 коп., кредитор -
Здолбунівська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 27.05.2014 року у справі № 8/28 в
цій частині - скасувати.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 25.06.2014 року у
справі №8/28 апеляційну скаргу
Здолбунівської ОДПІ прийнято до
провадження; розгляд скарги призначено
на 08 липня 2014 року об 11:45 год.

26.06.2014 року до Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшла апеляційна скарга Державного
агентства резерву України на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 27.05.2014 року у справі № 8/28 в
частині відмови в задоволенні
кредиторських вимог останнього до ПАТ
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство".

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 року
апеляційну скаргу Державного
агентства резерву України прийнято до
спільного провадження з апеляційною
скаргою Здолбунівської ОДПІ.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянти
посилаються на порушення
господарським судом Рівненської
області норм матеріального та
процесуального права, а також на
невідповідність висновків, викладених
в ухвалі місцевого суду, обставинам
справи.

В судове засіданні представники
апелянта (Державного агентства резерву
України), боржника та арбітражного
керуючого не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України
щодо строку розгляду апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, а також те, що
судом вчинено всі необхідні дії для
належного повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні.

Крім того, відповідно до п.5 ухвали
апеляційного суду від 26.06.2014 року
передбачено, що неявка представників
сторін в судове засідання в разі
повідомлення їх належним чином не є
перешкодою для розгляду апеляційної
скарги по суті.

Безпосередньо в судовому засіданні
апелянт (ДПІ) підтримав доводи та
вимоги, викладені в апеляційній скарзі;
представник банку вважає ухвалу
місцевого господарського суду
законною та обгрунтованою, а тому
просить залишити її без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника апелянта-1 та кредитора
(банк), розглянувши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що у задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити,
ухвалу місцевого господарського суду
в частині розгляду кредиторських вимог
Здолбунівської ОДПІ та в частині
рогляду кредиторських вимог
Державного агентства резерву України
до ПАТ "Острозьке хлібоприймальне
підприємство" - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 28.02.2012р.
затверджено реєстр вимог кредиторів
Публічного акціонерного товариства
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство".

Ухвалою господарського суду від
02.07.2013р. введено процедуру санації ПАТ
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство", призначено керуючим
санацією - арбітражного керуючого
Сокотуна В.А. та зобов'язано керуючого
санацією Сокотуна В.А. протягом 3
місяців з дня винесення даної ухвали
подати суду схвалений комітетом
кредиторів план санації ПАТ "Острозьке
хлібоприймальне підприємство".

Постановою господарського суду
Рівненської області від 28.01.2014р.
Публічне акціонерне товариство
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру ПАТ
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство" строком на 12 місяців,
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Сокотуна В.А.

Як вбачається з матеріалів оскарження
ухвали, до господарського суду
Рівненської області звернулись
заявники поточних вимог до Публічного
акціонерного товариства "Острозьке
хлібоприймальне підприємство",
зокрема, Здолбунівська ОДПІ головного
управління Міндоходів у Рівненській
області та Державне агентство резерву
України.

Колегія суддів, розглянувши заяву
Здолбунівської ОДПІ про визнання
поточних кредиторських вимог до ПАТ
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство", погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про часткове її задоволення з
огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів оскарження
ухвали, заява Здолбунівської ОДПІ
головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
кредитором боржника надійшла до суду
31.03.2014р., тобто в строк, передбачений
вимогами статті 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство).

Вказана заява обгрунтована тим, що
відповідно до особових рахунків за ПАТ
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство" Здолбунівською ОДПІ було
виявлено поточну заборгованість по
платежах до бюджету в сумі 884 606,08 грн., з
яких 832 817,87 грн. основний борг, 51 788 грн. 21
коп. штраф/пеня, що підтверджується
обліковими картками платника станом на
21.03.2013р., деклараціями з ПДВ,
деклараціями по податку на прибуток,
податковими повідомленнями-рішенями,
деклараціями по земельному податку,
деклараціями по екологічному податку,
актами перевірок.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області № 8/28 від 08.09.2010р.
порушено провадження у справі про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства "Острозьке хлібоприймальне
підприємство", введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів
Публічного акціонерного товариства
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство" вул. Котляревського, 1,
Оженин, Острозький район, Рівненська
область, 35820 та вжито заходів до
забезпечення грошових вимог
кредиторів боржника - Публічного
акціонерного товариства "Острозьке
хлібоприймальне підприємство" шляхом
накладення арешту на все майно та
грошові кошти, що належать боржнику.

19.01.2013 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22.12.2011року
№4212- VI, яким викладено в новій редакції
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Згідно п. 1 прикінцевих та перехідних
положень нової редакції Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим законом.

У відповідності до ч.4 ст.12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону від 30.06.1999р.) мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство,
про що зазначається в ухвалі
господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, Закон про банкрутство
встановлює загальну заборону на
нарахування штрафу і пені упродовж
часу дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів. Зміст цієї заборони
не пов'язаний із визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію, тому
неустойка за невиконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу їх виникнення. Аналогічної
правової позиції щодо неправомірності
нарахування штрафних санкцій та пені
на час процедури банкрутства
дотримався Верховний Суд України в
постанові від 12.03.2013р. у справі № 3-71гс12,
яка згідно зі ст.111-28 ГПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

Всупереч вищезаначеному, заявник
нарахував неустойку (штраф, пеня) в сумі
51 788,21 грн. після порушення справи про
банкрутство та після введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, з огляду на що, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення кредиторських
вимог в частині нарахованих штрафних
санкцій та пені.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимоги Здолбунівської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській
області, які підтверджуються
матеріалами справи, підлягають
задоволенню в розмірі 792 271,92 грн.
(основний борг) -черговість задоволення
вимог третя (у відповідності до п.3 ч.1
ст.45 Закону про банкрутство).

Розглянувши заяву Державного
агентства резерву України про визнання
кредитором боржника на суму 1 281 580,89
грн., колегія суддів погоджується з
втсновком суду першої інстанції про
відмову в її задоволенні з огляду на
таке.

Згідно до ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 30.06.1999р.)
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство.

У відповідності із ст.14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
заяви про грошові вимоги до боржника,
щодо якого порушено провадження у
справі про банкрутство, можуть бути
подані кредиторами до господарського
суду, протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Судами обох інстанцій встановлено, що
оголошення про порушення справи про
банкрутство ПАТ "Острозьке
хлібоприймальне підприємство"
опубліковано в офіційному друкованому
органі газеті "Голос України" № 90 (4488)
від 20.05.2011 року. Строк для подачі
кредиторами заяв з вимогами до
боржника - ПАТ "Острозьке
хлібоприймальне підприємство" з
врахуванням статей 253, 254 Цивільного
кодексу України сплинув 20.06.2011 року.

Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає. Вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, не розглядаються і
вважаються погашеними.

Заява Державного агентства резерву
України про визнання кредиторських
вимог до боржника Публічного
акціонерного товариства "Острозьке
хлібоприймальне підприємство" в сумі 1
281 580,89 грн. надійшла до суду 18.03.2014 року
згідно відмітки канцелярії
господарського суду, тобто з пропуском
встановленого ч.1 ст.14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
строку, а тому не підлягає розгляду в
частині конкурсних вимог в розмірі
657732,11 грн.

Поряд з цим, судом апеляційної
інстанції встановлено, що рішення про
стягнення суми, що складає
кредиторські вимоги були ухвалені
29.04.2010 року у справі №17/42, 30.06.2010 року у
справі №19/46 та 12.10.2011 року у справі
№5019/56/11.

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку, що вказані вимоги Державного
агентства резерву України, виходячи з
приписів ст.1 Закону про банкрутство (в
редакції, чинній з 19.01.2013 р.),
відносяться до вимог конкурсного
кредитора.

Як вже зазначалося вище, конкурсні
кредитори з вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують (ч.1 ст.14
Закону про банкрутство).

Правові наслідки порушення вказаних
вимог визначені нормами ч.2 цієї ж
статті та полягають в тому, що вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає. Щодо наслідків заявлення
кредиторських вимог у справі про
банкрутство аналогічна норма
міститься в ч.5 ст.31 вказаного закону.

Також слід зазначити, що за приписами
ч.15 ст.11 Закону про банкрутство після
офіційного оприлюднення ухвали про
порушення справи про банкрутство всі
кредитори незалежно від настання
строку виконання зобов'язань мають
право подавати заяви з грошовими
вимогами до боржника згідно зі статтею
14 цього Закону.

В зв'язку з викладеним, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що заявлені Державним
агентством резерву України у
ліквідаційній процедурі боржника
кредиторські вимоги до останнього в
сумі 657 732,11 грн. згідно вимог ст.14 Закону
про банкрутство є погашеними і не
розглядаються.

Також, колегія суддів приймає до уваги,
що ухвалою суду від 28.02.2012 року за
результатами проведення попереднього
засідання у справі про банкрутство ПАТ
"Острозьке хлібоприймальне
підприємство" судом були визнані та
включені до реєстру вимоги кредиторів,
однак вимоги Державного агентства
резерву України не розглядались, не
були визнані та не були включені до
реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо посилання апелянта та
необхідність застосування приписів
ст.38 Закону про банкрутство в редакції
від 22.12.2011 № 4212-VІ, колегія суддів
зазначає про таке.

Згідно постанови від 28.01.2014 року про
визнання боржника банкрутом, поряд з
іншим, було ухвалено проводити
ліквідаційну процедуру відповідно до
положень Закону про банкрутство в
редакції Закону України від 22.12.2011 №
4212-VІ.

Нормами ч.1 ст.38 цієї редакції Закону
про банкрутство, дійсно, передбачено,
що кредитори, вимоги яких заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
не є конкурсними, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедури.

При цьому слід зазначити, що вказані
норми закону не мають зворотної дії в
часі (ст. 58 Конституції України).

Разом з тим, норми ч.2 ст.14 Закону про
банкрутство в його попередній
редакції, що діяла саме у період, коли
конкурсні кредитори у даній справі
мали право подати заяви із
кредиторськими вимогами до боржника,
визначають момент, коли такі вимоги
стають такими, що не розглядаються та
вважаються погашеними - після
закінчення строку, встановленого для
їх подання. Відповідний строк
закінчився через тридцять днів з
моменту публікації в газеті "Голос
України" №90 (4488) від 20.05.2011 року
оголошення про порушення справи про
банкрутство ПАТ "Острозьке
хлібоприймальне підприємство".

Таким чином, з вказаного моменту в силу
норм закону (ч.2 ст.14 Закону про
банкрутство в його попередній
редакції), а не у зв'язку із якоюсь
подією або рішенням суду, визначені
кредиторські вимоги Державного
агентства резерву України вважаються
погашеними і не розглядаються. Саме
тому на ці вимоги і не розповсюджуються
наведені вище приписи ч.1 ст.38 цієї
редакції Закону про банкрутство в
редакції від 22.12.2011 № 4212-VІ, які набрали
чинності лише з 19.03.2013 року та
застосовуються у даній справі про
банкрутство з 28.01.2014 року (винесення
постанови про визнання ПАТ "Острозьке
хлібоприймальне підприємство"
банкрутом).

Вищезазначене узгоджується з позицією
Вищого господарського суду України,
викладеною в постанові від 25.06.2014 року у
справі №5011-46/12625-2012.

Разом з цим, Державне агентство резерву
України нарахувало ПАТ "Острозьке
хлібоприймальне підприємство"
штрафних санкцій в сумі 623 848 грн. 78 коп.,
в тому числі 571498,00 грн. штрафу та 52350,78
грн. пені, що підтверджено рішенням
господарського суду Рівненської
області №5019/56/11 від 29.03.2011р.

Як вже зазначалося вище, у
відповідності до ч.4 ст.12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (редакції
Закону від 30.06.1999р.) мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство,
про що зазначається в ухвалі
господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи викладене, місцевий
господарський суд прийшов до
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення заяви
Державного агентства резерву України з
грошовими вимогами до боржника в
розмірі 1 281 580,89 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Натомість,
скаржниками не подано судовій колегії
належних та достатніх доказів, які
стали б підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду.
Посилання скаржників, викладені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає безпідставними, документально
необґрунтованими, такими, що належним
чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду Рівненської
області в частині розгляду
кредиторських вимог Здолбунівської
ОДПІ головного управління Міндоходів у
Рівненській області та Державного
агентства резерву України ґрунтується
на матеріалах і обставинах справи,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому відсутні
правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Здолбунівської
ОДПІ головного управління Міндоходів у
Рівненській області та Державного
агентства резерву України - залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Рівненської області від 27.05.2014 року в
частині розгляду кредиторських вимог
Здолбунівської ОДПІ головного
управління Міндоходів у Рівненській
області та Державного агентства
резерву України - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя
Коломис В.В.

Суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Тимошенко О.М.