ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 липня 2014 року Справа № 910/1102/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Харченко В.М. (доповідач) -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Вовк
І.В.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги компанії "Хагер унд Веркен ГмбГ
унд Ко. КГ", Дуісбург, Німеччина (Hager & Werken
GmbH & Co. KG, Duisburg, Germany)

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014

зі справи № 910/1102/13

за позовом закритого акціонерного
товариства "Мірра-М", м. Москва,
Російська Федерація

до відповідачів: 1. компанії "Хагер унд
Веркен ГмбГ унд Ко. КГ", Дуісбург,
Німеччина (Hager & Werken GmbH & Co. KG, Duisburg, Germany)

2.Державної служби інтелектуальної
власності України, м. Київ

про визнання частково недійсними на
території України міжнародних
реєстрацій знаків від 26.01.2005 № 873959, від
14.06.2006 № 916431 та від 03.11.2006 № 904240,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2014 компанія "Хагер унд Веркен ГмбГ
унд Ко. КГ" звернулася до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою на рішення
господарського суду міста Києва від
19.02.2014 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 у справі № 910/1102/13.

Вищий господарський суд України дійшов
висновку про необхідність повернення
цієї касаційної скарги з огляду на
таке.

Відповідно до частини четвертої статті
111 Господарського процесуального
кодексу України до касаційної скарги
додаються докази сплати судового
збору.

Згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011 № 3674-VІ (далі - Закон) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону встановлено ставку
судового збору, що підлягає сплаті при
поданні позовної заяви немайнового
характеру становить 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону встановлено ставку
судового збору за подання касаційної
скарги на рішення суду в розмірі 70
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 №
719-VII установлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 1
січня - 1 218,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 19.02.2014, яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014, позов
задоволено, а саме:

- визнано частково недійсною в Україні
міжнародну реєстрацію знака від 26.01.2005
№ 873959, а саме в частині товарів 03 класу
МКТП: "лікарські та нелікарські зубні
порошки, пасти" та 05 класу МКТП:
"матеріали на зубні виліпки";

- визнано частково недійсною в Україні
міжнародну реєстрацію знака від 14.06.2006
№ 916431, а саме в частині товарів 03 класу
МКТП: "нелікарські препарати для
догляду за зубами, а також препарати
для догляду за ротовою порожниною,
препарати для вибілювання зубів,
косметичні препарати для догляду за
губами" та 05 класу МКТП: "фармацевтичні,
ветеринарні та гігієнічні препарати
для області зубів, рота, глотки та губ;
лікарські препарати для догляду за
зубами (включно з жувальною гумкою);
препарати для тестів на зубний камінь";

- визнано частково недійсною в Україні
міжнародну реєстрацію знака від 03.11.2006
№ 904240, а саме в частині товарів 03 класу
МКТП: "нелікарські фторидні лаки та
пасти на стоматологічні потреби" та 05
класу МКТП: "лікарські фторидні лаки та
пасти на стоматологічні потреби";

- зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
повідомити Міжнародне бюро
Всесвітньої організації
інтелектуальної власності про
визнання частково недійсними на
території України міжнародних
реєстрацій знаків від 26.01.2005 № 873959, від
14.06.2006 № 916431 та від 03.11.2006 № 904240;

- зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
здійснити в офіційному бюлетені
"Промислова власність" публікацію про
визнання частково недійсними на
території України міжнародних
реєстрацій знаків від 26.01.2005 № 873959, від
14.06.2006 № 916431 та від 03.11.2006 №904240.

У касаційній скарзі відповідач-1
просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
19.02.2014 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 у справі № 910/1102/13 та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Таким чином, відповідач-1 на момент
подачі касаційної скарги повинен був
сплатити судовий збір за кожну її
немайнову частину вимог.

Проте, відповідачем-1 не дотримано
вказаних вимог, оскільки до касаційної
скарги додане платіжне доручення від
17.06.2014 № 698 про сплату судового збору у
розмірі 852,60 грн., а отже, останнє не може
бути належним доказом його сплати у
визначеному чинним законодавством
розмірі.

Пунктом 4 частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись
пунктом 4 частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу на рішення
господарського суду міста Києва від
19.02.2014 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 зі справи № 910/1102/13 повернути
компанії "Хагер унд Веркен ГмбГ унд Ко.
КГ", а справу - господарському суду
міста Києва.

2.Повернути компанії "Хагер унд Веркен
ГмбГ унд Ко. КГ" судовий збір сплачений
за платіжним дорученням від 17.06.2014 № 698
у сумі 852,60 грн.

Суддя
В. Харченко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
І. Вовк