м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Київської міської філії
до Подільського районного у місті
Києві Центру фізичного здоров"я
населення "Спорт для всіх"
про стягнення 8 953,88 грн.
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Ситнікова Б.Б. (за
довіреністю від 11.02.2013);
від відповідача: не з'явилися.
В судовому засіданні 07 липня 2014 року,
відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
29.05.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява №14-08/85 від 28.05.2014 Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Київської міської філії до
Подільського районного у м. Києві
Центру фізичного здоров'я населення
«Спорт для всіх» про стягнення 8 953,88
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 07.07.2014.
У судовому засіданні 07.07.2014 представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, просив суд
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву суду не надав, причин
неявки суду не повідомив, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлений
За приписами ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається учасникам судового
процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
Відповідно до п. 11 Листа № 01-8/123 від
15.03.2007 Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році"
до повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.
З огляду на неявку відповідача в судове
засідання, господарський суд враховує,
що за змістом ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
прийняття участі у судовому засіданні
є правом сторони. При цьому, норми
вказаної статті зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.
За приписами ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України спір
має бути вирішено господарським судом
у строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.
Статтею 77 зазначеного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст. 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи вищенаведене,
керуючись принципами розумності
строків судового провадження, за
висновками суду, у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору, внаслідок чого справа може бути
розглянута за наявними у ній
документами відповідно до вимог ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка відповідача не
перешкоджає вирішенню справи по суті.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно та
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд -
13.11.2007 між Публічним акціонерним
товариством «Укртелеком» в особі
Київської міської філії (далі - Позивач)
та Подільським районним у місті Києві
Центром фізичного здоров'я населення
«Спорт для всіх» (далі - Відповідач)
укладено Договір про надання
телекомунікаційних послуг № 2831082, о/р
Відповідно до умов Договору Позивач
взяв на себе зобов'язання надавати
телекомунікаційні послуги, а
Відповідач - оплатити надані послуги.
У відповідності до п. 5 ч. І ст. 33 Закону
України «Про телекомунікації», п.п. 6 п.
36 Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів № 295 від 11.04.2012, п. 4.3 Договору,
Відповідач зобов'язаний своєчасно
оплачувати отримані послуги.
Згідно з п.4.1. Договору, послуги, які
надаються підприємством зв'язку,
оплачуються за тарифами, затвердженими
згідно з чинним законодавством.
Пунктом 3.2.8. Договору сторони
передбачили, що споживач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за
користування телефоном, міжміські та
міжнародні телефонні розмови, подані в
кредит телеграми та інші
телекомунікаційнв послуги.
Свої обов'язки по наданню
телекомунікаційних послуг Позивач
виконав належним чином. Надання послуг
здійснювалося у відповідності до
показників належних ПАТ «Укртелеком»
технічних засобів виміру, які пройшли
державну метрологічну атестацію про
повірку робочого засобу вимірювальної
техніки (система тривалості телефонних
розмов), тобто сертифікованим
високоякісним обладнанням.
Повідомлень з боку Відповідача про
порушення зв'язку і заявок про їх
усунення Позивач не отримував.
В той же час, Відповідач несвоєчасно та
не в повному обсязі здійснював оплату
за надані послуги, внаслідок чого за
період з березня 2013 по березень 2014,
станом на 01.05.2014, утворилась
заборгованість за телекомунікаційні
послуги в розмірі 8 115,75 грн.
Оцінивши подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.
У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
За приписами ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають,
зокрема, з договору.
Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Статтею 901 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Матеріалами справи підтверджується, що
Позивачем належним чином виконано
умови Договору. Однак, Відповідач, в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства України, не
виконав взяті на себе зобов'язання
належним чином, внаслідок чого
утворилась заборгованість перед
позивачем у сумі 8 115, 75 грн.
Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Станом на час розгляду справи докази
сплати Відповідачем заборгованості за
В підтвердження наявної
заборгованості в матеріалах справи
наявна Довідка Голосіївського
районного відділення КРД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» про
надходження грошових коштів від
Відповідача за період з 13.11.2007 по 03.07.2014,
яка свідчить про неналежне виконання
Відповідачем умов Договору щодо оплати
телекомунікаційних послуг.
З огляду на вищезазначене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
заборгованості по орендній платі та
іншим платежам у розмірі 8 115,75 грн.
підлягають задоволенню.
За змістом ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України передбачає, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Наданий Позивачем розрахунок трьох
процентів річних від простроченої суми
у розмірі 144,70 грн. та інфляційних втрат
у сумі 652,63 грн. судом перевірено та
встановлено, що вказані розрахунки
відповідають нормам чинного
законодавства та позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про
телекомунікації» встановлено, що у
разі затримки плати за
телекомунікаційні послуги споживачі
сплачують пеню, яка обчислюється від
вартості неоплачених послуг у розмірі
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за яких нараховується пеня.
Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Наданий позивачем розрахунок пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення у розмірі 40,80
грн. судом перевірено та встановлено,
що останній відповідає нормам чинного
законодавства та позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Таким чином суд приходить до висновку,
що Позивачем належними доказами
доведено прострочення виконання
відповідачем зобов'язання за договором
оренди та наявну заборгованість.
Враховуючи викладене, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
контррозрахунку Відповідача, а також
те, що доказів сплати заборгованості
Відповідачем станом на час розгляду
справи суду не надано, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, а саме: заборгованість за
надані телекомунікаційні послуги у
розмірі 8 115,75 грн.; пеня у сумі 40,80 грн.,
інфляційні втрати у сумі 652,63 грн., 3%
річних у сумі 144,70 грн.
Судові витрати, відповідно до вимог ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладаються на
Відповідача у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
1. Позов з Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Київської міської філії - задовольнити
2. Стягнути з Подільського районного у
м. Києві Центру фізичного здоров'я
вул. Світлицького, б. 35Б;
ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019) або з
будь-якого іншого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Київської міської філії (01033, м.
Київ, вул. Горького, 40; ідентифікаційний
код 01189910, п/р 8729 в Київській
регіональній дирекції «Райффайзен
Банк Аваль» м. Києва, МФО 322904) або на
будь-який інший рахунок, виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, грошові кошти: 8 115 (вісім
тисяч сто п'ятнадцять) грн. 75 коп.
основної заборгованості, 40 (сорок) грн.
80 коп. пені, 652 (шістсот п'ятдесят два)
грн. 63 коп. інфляційних втрат, 144 (сто
сорок чотири) грн. 70 коп. 3% річних та
витрати по сплаті судового збору в сумі
1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.07.2014р.

Суддя
Ю.В. Цюкало