ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

09 липня 2014 р.
Справа № 14/86/2012/5003

Господарський суд Вінницької області
у складі колегії суддів: головуючий
суддя Банасько О.О., судді Кожухар М.С.,
Мельник П.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області № 383/2.1-33/7 від 25.06.2014
р. про роз'яснення ухвали суду по справі

за позовом: Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг",
м.Київ

до: Товариства "з додатковою
відповідальністю Брацлав", смт.Брацлав,
Немирівський район, Вінницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача: Національний університет
біоресурсів та природокористування
України, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача: Науково-дослідне
господарство "Ворзель", смт.Ворзель,
Київська область

про повернення майна, переданого
згідно договору відповідального
зберігання № 84-10вз/1006
від 09.12.2010 р. та стягнення 163 612 грн 40 коп.
неустойки за неповернення майна

за участю секретаря судового засідання
Миколюк М.Г.

за участю представників:

позивача: Шалигіна В.І., довіреність №
14/20-15-14 від 08.01.2014 р.

відповідача: Шевчук О.В., довіреність
б/н від 09.07.2014 р.

третіх осіб: не з'явились.

Відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області: Мельник Т.П.,
довіреність б/н від 22.01.2014 р.

В С Т А Н О В И В :

Державним публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" заявлено
позов до Відкритого акціонерного
товариства "Брацлав" (правонаступником
якого являється Товариство з
додатковою відповідальністю "Брацлав")
про повернення майна, переданого
згідного договору відповідального
зберігання № 84-10вз/1006 від 09.12.2010 р. та
стягнення 163612 грн 40 коп. неустойки за
неповернення майна.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 06.11.2012 р. за
вказаним позовом порушено провадження
у справі № 14/86/2012/5003 та призначено її до
розгляду.

Ухвалою суду від 19.02.2013 р. судом
затверджено мирову угоду від 18.02.2013 р.
укладену між сторонами.

26.06.2014 р. до господарського суду
Вінницької області надійшла заява
начальника Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області № 383/2.1-33/7
від 25.06.2014 р. про роз'яснення ухвали суду
від 19.02.2013 р., яку за результатами
автоматизованого розподілу передано
на розгляд судді Банаську О.О.

01.07.2014 р. суддя Банасько О.О. звернувся
до керівництва суду з заявою про
створення для розгляду заяви № 383/2.1-33/7
від 25.06.2014 р. про роз'яснення ухвали суду
від 19.02.2013 р., колегії суддів, оскільки
розгляд по справі здійснювався
колегіально.

Розпорядженням керівника апарату суду
від 01.04.2014 р. для розгляду справи №
14/86/2012/5003 сформовано колегію у складі
головуючого колегії Банаська О.О.,
суддів Кожухар М.С. та Мельника П.А.

Ухвалою від 01.07.2014 р. справу № 14/86/2012/5003
прийнято колегією суддів до
провадження та призначено її для
розгляду на 09.07.2014 р.

09.07.2014 р. до суду надійшло письмове
пояснення Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області в якому надано додаткове
обгрунтування поданої заяви.

09.07.2014 р. до суду надійшло письмове
пояснення позивача в якому останній
вказав на те, що під час проведення
виконавчих дій в рамках виконавчого
провадження відкритого на підставі
ухвали господарського суду Вінницької
області від 19.02.2013 р. представниками
стягувача було надано лише частково
майно, яке боржнику необхідно було
передати стягувачу.

Також у своєму письмовому поясненні
позивач вказує, що звернувся з листом
до Міністерства аграрної політики та
продовольства України та до
Українського науково-дослідного
інституту продуктивності
агропромислового комплексу з
проханням надати інформацію з
протоколу № 31 засідання міжвідомчої
експертної ради з питань визначення
пріоритетів у виробництві нової
техніки та обладнання для
сільськогосподарських
товаровиробників щодо комплектності
комплектів ОДС, які були предметом
договору поставки № 10-01Б/1465 від 09.03.2010
р..

Треті особи в судове засідання не
з'явились, причин неявки не повідомили,
документів витребуваних ухвалою від
01.07.2014 р. не надали, хоча про час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином - ухвалою від 01.07.2014 р.,
яка надсилалась рекомендованою
кореспонденцією за адресами наявними в
матеріалах справи.

Суд звертає увагу на п.4 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 02.06.2006 року № 01-8/1228 "Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році", п.11 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2007 року № 01-8/123 "Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" в яких наголошується,
що до повноважень господарських судів
не віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення третіх осіб належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останніх в
судове засідання для реалізації ними
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Згідно ч.4 ст.89 ГПК України неявка осіб,
які брали участь у справі, і (або)
державного виконавця не перешкоджає
розгляду питання про роз'яснення
рішення суду.

За відсутності відповідного
клопотання розгляд справи
здійснюється без технічної фіксації
судового процесу.

Розглянувши заяву Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області від 25.06.2014 р. № 383/2.1-33/7 з
урахуванням письмового пояснення від
08.07.2014 р. № 6328/2.1-28/7 про роз'яснення
ухвали суду по справі
№ 14/86/2012/5003 від 19.02.2013 р.
суд дійшов наступних висновків.

В поданій до суду заяві заявник просить
роз'яснити ухвалу господарського суду
Вінницької області по справі №
14/86/2012/5003 від 19.02.2013 р. щодо
відповідності комплекту обладнання
для утримання дійного стада у
кількості 160 одн, які зобов'язаний
відповідач передати позивачу
технічним умовам ТУ
У29.3-1:2010.

Необхідність роз'яснення ухвали в цій
частині мотивована тим, що в ході
здійснення виконавчого провадження
при виїзді державного виконавця за
місцем знаходження ТДВ "Брацлав" 25.06.2014
р. було встановлено, що представники
стягувача відмовляються отримати
майно надане боржником для передачі в
зв'язку з тим, що майно надане для
передачі не містить всіх його
складових частин, оскільки комплект
обладнання для утримання дійного стада
за твердженням представника стягувача
повинен містити доїльну установку
"Ялинка", кормозмішувач для роздачі
кормів, укриття, місткість для
охолодження молока, комплект
обладнання електричних мереж у
корівнику і доїльній залі тощо.

В усних поясненнях в судовому
засіданні представник стягувача не
заперечує щодо заяви заявника та
покладається при її вирішення на
розсуд суду.

В усних поясненнях наданих в судовому
засіданні представником боржника
останній заперечує проти задоволення
заяви вказуючи на відсутність підстав
для вчинення такої процесуальної дії
судом.

Заслухавши пояснення заявника, сторін,
дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку про відхилення заяви про
роз'яснення ухвали виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до ст.89 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущенні в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рушення. Про
роз'яснення рішення, ухвали, а також про
виправлення описок чи арифметичних
помилок виноситься ухвала. Подання
заяви про роз'яснення рішення суду
допускається, якщо воно ще не виконане
або не закінчився строк, протягом якого
рішення може бути пред'явлене до
примусового виконання. Заява про
роз'яснення рішення суду розглядається
протягом десяти днів. Неявка осіб, які
брали участь у справі, і (або)
державного виконавця не перешкоджає
розгляду питання про роз'яснення
рішення суду. Ухвала, в якій
роз'яснюється рішення суду,
надсилається особам, які брали участь у
справі, а також державному виконавцю,
якщо рішення суду роз'яснено за його
заявою.

Як випливає з приписів даної правової
норми, господарський суд роз'яснює
рішення не змінюючи при цьому його
змісту та не зачіпаючи суті рішення.

При цьому роз'яснення рішення, ухвали -
це засіб виправлення недоліків, який
полягає в усуненні неясності судового
акта. Відтак, у заяві має бути зазначено
у чому саме полягає неясність судового
акта.

Здійснюючи роз'яснення судового
рішення суд викладає більш повно і
зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін до рішення по суті і
торкаючись тих питань, які не були
предметом судового розгляду. Якщо
фактично порушується питання про зміну
рішення або про внесення до нього нових
даних, або про роз'яснення мотивів
прийнятого рішення, господарський суд
відмовляє в роз'ясненні рішення.

Тобто, роз'яснюючи рішення, ухвалу,
господарський суд не вправі змінювати
зміст рішення, ухвали, тобто не має
права змінювати: відомостей,
викладених у рішенні відповідно до
вимог ст.84 ГПК; відомостей, викладених в
ухвалі відповідно до вимог ст.86 ГПК. Тож
у вирішенні питання про межі, в яких суд
вправі діяти, надаючи роз'яснення
рішення, ухвали, слід виходити з
приписів ст.ст. 84, 86 ГПК щодо змісту
рішення, ухвали.

Отже, роз'яснення рішення, ухвали - це
викладення рішення, ухвали у більш
ясній і зрозумілій формі та не
стосується порядку, яким дане рішення
має виконуватися.

При розгляді заяви про роз'яснення
судового рішення суд також враховує
рекомендаційні роз'яснення викладені
п.17 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року № 6 "Про судове рішення" в якому
вказується, що здійснюючи роз'яснення
судового рішення, суд викладає більш
повно і зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін до рішення по суті і не
торкаючись тих питань, які не були
предметом судового розгляду. Якщо
фактично порушується питання про зміну
рішення, або про внесення до нього
нових даних, або про роз'яснення
мотивів прийняття рішення,
господарський суд відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Роз'яснено може бути лише таке судове
рішення, яке набрало законної сили та
не змінене й не скасоване на момент
звернення по його роз'яснення. В іншому
разі господарський суд відмовляє в
його роз'ясненні, а якщо рішення
змінено чи скасовано в певній частині, -
роз'яснює його в тій частині, в якій
рішення залишено без змін, а в решті
відмовляє у роз'ясненні. Місцевий
господарський суд також не вправі
роз'яснювати судові рішення
апеляційної і касаційної інстанцій, в
тому числі про зміну чи скасування
рішень названого суду.

Про відмову в роз'ясненні рішення
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена.

Із матеріалів справи слідує, що 09.03.2010 р.
між сторонами укладено договір
поставки № 10-01Б/1465 згідно якого позивач
(Покупець) придбав у власність Товар у
відповідача (Постачальник), яким згідно
специфікації з урахуванням внесених
змін до договору являється комплект
обладнання для утримання дійного стада
ОДС (210 од.), доїльна установка УДЕ-16 (50
од.), доїльна установка з
молокопроводом УДМ-200 (13 од.) (а.с.16-25, т.1).

Пунктом 2.2 договору встановлено, що
номенклатура, ціна та кількість Товару
встановлюються додатками до договору
"Специфікація товару, що поставляється
згідно з договором".

Згідно п.5.1 договору якість та
комплектність Товару повинна
відповідати вимогам нормативних
документів (технічним умовам,
стандартам тощо), умовам Договору та
експлуатаційним документам.

Із матеріалів справи слідує, що
сторонами підписувались Специфікації
до договору в яких з поміж іншого
вказувалось найменування майна -
комплект обладнання для утримання
дійного стада ОДС, доїльна установка
УДЕ-16, доїльна установка з
молокопроводом УДМ-200 та ДСТ, ТУ для
двох останніх позицій тощо (а.с.21, 24, т.1).

09.12.2010 р. між сторонами підписано акт
передачі-приймання майна, а саме
комплекту обладнання для утримання
дійного стада ОДС (160 од.) вартістю
4 674 640,00 грн. (а.с.26, т.1).

Того ж дня - 09.12.2010 р. між сторонами
укладено договір відповідального
зберігання № 84-10вз/1006 за умовами якого
позивач (Поклажодавець) передав, а
відповідач (Зберігач) прийняв майно
згідно додатку № 1 до Договору "Перелік
нової техніки, яка передається на
відповідальне зберігання" за актом
передачі-приймання майна від 09.12.2010 р., а
саме: комплект обладнання для
утримання дійного стада ОДС (160 од.)
(а.с.9-15, т.1).

При цьому судом встановлено, що
Технічні умови У 29.3-1:2010 містять
перелік складових частин, які входять
комплект поставки обладнання, але дані
ТУ були введенні вперше з 05.05.2011 р. та
зареєстровані ДП "Вінницький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" 05.05.2011 р. (а.с.144-150, т.1).

Факт введення в дію даних ТУ з 05.05.2011 р.
не заперечується сторонами.

Із наведеного слідує, що на момент
укладення договору поставки від 09.03.2010
р. № 10-01Б/1465 та підписання актів
приймання-передачі майна за його
умовами від 09.12.2010 р. зазначених вище ТУ
не існувало, що приводить суд до
переконливого висновку про
відсутність підстав для задоволення
заяви Відділу примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області від 25.06.2014 р. № 383/2.1-33/7 про
роз'яснення ухвали господарського суду
Вінницької області від 19.02.2013 р. з
наведених у ній підстав та мотивів.

Відмовляючи в задоволенні вказаної
заяви суд зауважує, що вказана відмова
не позбавляє права будь-яку із сторін
звернутись із відповідною заявою до
суду повторно за умови дотримання
приписів ст.89 ГПК України.

Беручи до уваги викладене та керуючись
ст.ст.86, 87, 89, 115, 119 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. В задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області від 25.06.2014 р. №
383/2.1-33/7 про роз'яснення ухвали
господарського суду Вінницької
області від 19.02.2013 р. у справі № 14/86/2012/5003
відмовити повністю.

2. Копію ухвали надіслати третім особам
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Головуючий суддя
Банасько О.О.

Судді
Кожухар М.С.

Мельник П.А.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - Національний університет
біоресурсів та природокористування
України - вул. Героїв Оборони, 15, м.Київ,
03041.

3 - Науково-дослідне господарство
"Ворзель" - вул. Крупської, 2, см.Ворзель,
Киїська область.