м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго-Україна»
до Публічного акціонерного товариства
про стягнення 8 914, 60 грн.
Судді: Пригунова А.Б. (головуюча)
від позивача: Терещук В.С.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія
«Інго-Україна» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «ХДІ страхування» про
стягнення збитків в порядку регресу у
розмірі 8 914, 60 грн. Позовні вимоги
обґрунтовані виплатою позивачем
страхового відшкодування власнику
пошкодженого транспортного засобу, у
зв'язку з чим у нього виникло право
регресного позову до особи, винної у
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2013р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на 17.07.2013
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд даної справи відкладався в
порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
Відповідач подав відзив на позовну
заяву, у якому проти позову заперечив,
мотивуючи свої заперечення тим, що
дійсна вартість відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу «Honda Civic» державний номер НОМЕР_1
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась 08.09.2012 р., є значно
меншою, ніж вказано у звіті про оцінку
автомобіля, що, на думку відповідача,
свідчить про намагання Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Інго-Україна»
стягнути страхове відшкодування за
збитки, спричинені внаслідок іншої
дорожньо-транспортної пригоди за
участю вказаного автомобіля.
У процесі провадження у справі за
клопотанням Публічного акціонерного
товариства «ХДІ страхування», з метою
встановлення розміру матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу «Honda Civic»
державний номер НОМЕР_1, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
04.09.2013 р. призначено судову експертизу,
виконання якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.09.2013 р. зупинено провадження
у даній справі на час проведення
надійшли до Господарського суду міста
Києва з висновком експерта № 9797/13-54 від
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.12.2013 р. поновлено
призначено колегіальний розгляд даної
справи.
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 18.12.2013 р. визначено
склад суду для подальшого розгляду
(головуюча), Гулевець О.В. та Ломака В.С.
Під час розгляду справи позивач подав
заяву про зменшення позовних вимог, у
якій зазначає, що франшиза за полісом №
АВ/3186465 становить 1 000, 00 грн. та просить
стягнути з відповідача збитки в
порядку регресу у сумі 7 914, 60 грн.
Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.
Відповідно до п. 3.10. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачені
частиною ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві.

Тож, приймаючи до уваги, що вищевказана
заява не суперечить вимогам ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
прийняти її до розгляду та
задовольнити.

Склад суду у даній справі змінювався.

Розпорядженням Виконуючого обов'язки
Голови Господарського суду міста Києва
від 28.04.2014 р. колегіальний склад суду у
справі № 910/12099/13 змінено наступним
чином - Пригунова А.Б. (головуюча),
Гулевець О.В. та Бондарчук В.В.

Розгляд справи переносився відповідно
до ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України.

У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені вимоги.

Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами,
оригінали яких оглянуто у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 09.07.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2008 р. між Приватним акціонерним
товариством «Акціонерна страхова
компанія «Інго-Україна» та ОСОБА_6
укладено договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 240551028, за умовами якого
застраховано майнові інтереси,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом -
автомобілем «Honda Civic» державний номер
НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Термін дії договору встановлено з
19.03.2008 р. до 18.03.2015 р.

Вигодонабувачем за договором
визначено Акціонерний комерційний
банк «Укрсоцбанк».

08.09.2012 р. на вул. Сортувальній у місті
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Honda Civic»
державний номер НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_6 та автомобіля «Чері» державний
номер НОМЕР_4 під управлінням ОСОБА_7.

У відповідності до постанови
Дарницького районного суду міста Києва
від 10.10.2012 р. ОСОБА_7 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді стягнення штрафу.

Відповідно до звіту про оцінку
автомобіля «Honda Civic» державний номер
НОМЕР_1 № 543 від 02.11.2012 р. вартість
відновлювального ремонту
вищевказаного автомобіля в результаті
його пошкодження при
дорожньо-транспортній пригоді складає
22 005, 92 грн.; матеріальний збиток,
завданий власнику автомобіля складає 17
696, 90 грн.

Згідно зі страховими актами Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Інго-Україна» № 67214
від 11.10.2012 р. та № 67632 від 29.10.2012 р.
страхова сума, яка підлягає
відшкодуванню ОСОБА_6 становить 20 665, 30
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування за договором
№ 240551028 від 19.03.2008 р. на користь
Приватного акціонерного товариства
«Дніпро Мотор Інвест» на загальну суму
20 665, 30 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 11736 від 30.10.2012
р. та № 11853 від 01.11.2012 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
Приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" зазначає, що у зв'язку з
тим, що ним було здійснено виплату
страхового відшкодування власнику
пошкодженого автомобіля «Honda Civic»
державний номер НОМЕР_1, позивач
відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 27 Закону України
«Про страхування», набув право
зворотної вимоги до осіб,
відповідальних за завдану шкоду. Тож,
враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду перед
третіми особами, завдану внаслідок
експлуатації транспортного засобу -
автомобіля «Чері», державний номер
НОМЕР_4 застрахована у Публічного
акціонерного товариства «ХДІ
страхування», позивач просить стягнути
з останнього шкоду, завдану з вини
водія застрахованого транспортного
засобу.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування
одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування» встановлено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України «Про страхування»
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальники - юридичні
особи та дієздатні громадяни, що
уклали із страховиками договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб під час
експлуатації наземного транспортного
засобу; потерпілі - юридичні та фізичні
особи, життю, здоров'ю та/або майну яких
заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу;
забезпечений транспортний засіб -
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

Обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За таких обставин, у зв'язку з
пошкодженням автомобіля «Honda Civic»
державний номер НОМЕР_1, у водія
автомобіля «Чері» державний номер
НОМЕР_4 виник обов'язок відшкодувати
власнику пошкодженого автомобіля
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом,
позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування власнику
автомобіля «Honda Civic» державний номер
НОМЕР_1 у розмірі вартості
відновлювального ремонту автомобіля
на підставі договору страхування №
240551028 від 19.03.2008 р.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду
на те, що позивач виплатив страхове
відшкодування власнику застрахованого
автомобіля «Honda Civic» державний номер
НОМЕР_1, у нього виникло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяну
шкоду, тобто, у даному випадку - до водія
автомобіля «Чері» державний номер
НОМЕР_4.

Однак, цивільно-правова
відповідальність за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб
під час експлуатації наземного
транспортного засобу автомобіля
«Чері» державний номер НОМЕР_4
застрахована у Публічного
акціонерного товариства «ХДІ
страхування» за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/3186465.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

У відповідності до ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Обґрунтовуючи заперечення проти
заявлених вимог, Публічне акціонерне
товариство «ХДІ страхування» зазначає,
що дійсна вартість відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу «Honda Civic» державний номер НОМЕР_1
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась 08.09.2012 р., є значно
меншою, ніж вказано у звіті про оцінку
автомобіля, в той час як Приватним
акціонерним товариством «Акціонерна
страхова компанія «Інго-Україна»
включено до регресної вимоги суму
страхове відшкодування за збитки,
спричинені внаслідок іншої
дорожньо-транспортної пригоди за
участю автомобіля«Honda Civic» державний
номер НОМЕР_1.

З приводу наведеного суд відзначає,
згідно приписів ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України дані,
на підставі яких встановлює наявність
чи відсутність певних обставин,
встановлюються, зокрема, висновками
судових експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Згідно зі ст. 42 Господарського
процесуального кодексу України
Висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
судову експертизу" судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні органів
дізнання, досудового та судового
слідства.

З метою правильного і однакового
застосування господарськими судами
законодавства, яке регулює призначення
судової експертизи, Пленум Вищого
господарського суду України надав
роз'яснення у формі постанови "Про
деякі питання практики призначення
судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 р.
пунктом 2 якої передбачено, що судова
експертиза призначається лише у разі
дійсної потреби у спеціальних знаннях
для встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Тож, враховуючи необхідність
спеціальних знань для вирішення
питання щодо вартості
відновлювального ремонту
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу «Honda Civic»
державний номер НОМЕР_1, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
04.09.2013 р. призначено судову експертизу,
виконання якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Відповідно до висновку Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 9797/13-54 від 06.12.2013 р. вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу - автомобіля «Honda
Civic» державний номер НОМЕР_1 внаслідок
його пошкодження в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталась 08.09.2012 р. складає 23 909, 81 грн.;
розмір збитку, завданого власнику
транспортного засобу складає 26 540, 22
грн.

Слід відзначити, що експертне
дослідження виконано судовим
експертом, який має вищу кваліфікацію
судового експерта по спеціальності
«Визначення вартості дорожніх
транспортних засобів, розміру збитку,
завданого власнику транспортного
засобу» та якого попереджено про
відповідальність, передбачену ст. ст.
384, 385 Кримінального кодексу України за
дачу завідомо неправдивого висновку та
відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків.

В той же час суд звертає увагу, що
Публічним акціонерним товариством
«ХДІ страхування» будь-якими іншими
засобами доказування не підтверджено
викладені у відзиві доводи та, при
цьому, не спростовано висновків
судового експерта.

Таким чином, приймаючи рішення у даній
справі, суд виходить із наявних у
справі доказів, оцінку яких здійснює за
правилами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Тож, виходячи із вищенаведеного,
приймаючи до уваги заявлені позивачем
вимоги та наведені ним обґрунтування, з
огляду на встановлені судом обставини
справи, суд дійшов висновку що доводи
позивача підтверджуються наявними у
справі документами та обґрунтованими,
а відтак - підлягають задоволенню
судом.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

При цьому, враховуючи, що судовий збір у
даному випадку сплачений за
мінімальною ставкою, сума судового
збору пропорційна розміру зменшеному
розміру позовних вимог, поверненню не
підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Інго-Україна"
задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариством «ХДІ страхування» (03150, м.
Київ, вул. Червоноармійська, 102, ), з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення, на
користь Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго-Україна» (01054, м. Київ,
вул. Воровського, 33, )
збитки в порядку регресу у розмірі 7 914,
60 (сім тисяч дев'ятсот чотирнадцять грн.
60 коп.) грн. та 1 827, 00 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. грн. 00 коп.)
грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено:11.07.2014
р.

Судді:

Пригунова А.Б.
(головуюча)

Гулевець О.В.

Бондарчук В.В.