ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.07.14 № 910/14325/14. Суддя Бондаренко Г.П.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТК ЕРА-ТРЕЙД"

про стягнення 178 273,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" звернулося до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТК
Ера-Трейд" про стягнення 178273,85 грн.

Перевіривши позовну заяву на
відповідність вимогам статті 54 ГПК
України, суд дійшов висновку про
недотримання позивачем вимогам
вказаної статті, з огляду на що позовна
заява підлягає поверненню на підставі
норм п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
виходячи з наведеного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду якщо:
позовну заяву підписано особою, яка не
має права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

Статтею 54 ГПК України встановлено, що
позовна заява подається до
господарського суду в письмові формі і
підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ст. 57 ГПК України - до
позовної заяви, підписаної
представником не додано документів, що
підтверджують повноваження
представника позивача.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви, підписаної
представником позивача, додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження представника
позивача.

Згідно ч. 3 ст. 28 ГПК України
представником юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Позовну заяву ПАТ "Дельта Банк", яка
зареєстрована судом 14.07.2014 року за №
14325, підписано представником позивача
ОСОБА_1, який діє на підставі
довіреності б/н від 15.08.2013 року, яка
підписана Головою ради директорів О.Ю.
Поповою.

Дослідивши зміст поданої заяви, суд
встановив, що громадянину ОСОБА_1
вказаною довіреністю не надано право
підпису саме позовних заяв, оскільки
"право розписуватися в документах", не
може бути ототожнено з правом підпису
позовних заяв.

Вищевказаною довіреністю представнику
надано право «подання позовних заяв»,
проте відсутні підстави ототожнювати
наведене формулювання із наданням
представнику права підписувати
позовні заяви.

Крім того, до матеріалів позовної заяви
не надано жодних документів, які
підтверджують повноваження особи
уповноваженої діяти як керівник
позивача, зокрема, не надано доказів
того, що голова ради директорів О.Ю.
Попова є керівником позивача, який
уповноважений діяти від імені
позивача, в тому числі видавати
довіреності.

Отже, суд приходить до висновку про
недотримання позивачем вимог статті 57
ГПК України, що є підставою для
повернення позовної заяви без розгляду
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України - не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до вимог ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до п. 36 Правил надання
послуг поштового зв'язку України,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 1155 від 17.08.2002 р., про
прийняття до пересилання
реєстрованого поштового відправлення
(в тому числі листа) відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" видається розрахунковий
документ, що підтверджує надання такої
послуги (касовий чек, розрахункова
квитанція тощо).

Отже, належними доказами відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в цінний лист та документ, що
підтверджує надання поштових послуг
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) надані в оригіналі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її імені
(далі - виконавчий орган).

Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (стаття 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців").

Таким чином, у випадках, передбачених
статтею 56 ГПК України,
місцезнаходження (місце проживання)
відповідача визначається за даними
його державної реєстрації як суб'єкта
господарювання.

Як вбачається із Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
16.07.2014 року, зробленого судом, (дана
інформація є загальнодоступною на
сайті відповідного державного реєстру
і є загальнодоступною),
місцезнаходженням відповідача є: м.
Київ, вул. В. Васильківська , буд. 55.

В якості доказів направлення
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів позивачем
надано суду копії опису вкладень у
цінний лист від 20.06.2014 року та копію
фіскального чеку № 6703 від 20.06.2014 року,
із якого вбачається, що відповідні
документом були направлені позивачем
на адресу: 01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 38. Тобто, позовна заява
та додані до неї документи були
направлені позивачем не за адресою
місцезнаходження відповідача. Доказів
направлення копії позовної заяви та
доданих до неї документів за адресою
місцезнаходження відповідача
матеріали позовної заяви не містять.

Враховуючи положення п. 3.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» та
наявний в матеріалах позовної заяви
опис вкладень у цінний лист, суд дійшов
висновку про не дотримання позивачем
при поданні позовної заяви до
Господарського суду міста Києва № 14325
від 14.07.2014 року вимог ст.56 ГПК України,
що є підставою для повернення позовної
заяви на підставі п. 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
№ 31.4-09/3705/14 від 19.06.2014 року і додані до
неї документи повернути без розгляду.

Додатки:

1. Позовна заяваПублічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
№ 31.4-09/3705/14 від 19.06.2014 року з доданими
до неї документами.

Суддя
Г.П. Бондаренко