ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2014 р.
Справа № 914/1590/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Петровській Н.Я.

розглянув матеріали справи за позовною
заявою: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно Центр", смт.
Калинівка, Київська область

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Фірма
"Нафтогазбуд", м. Львів

про стягнення 141 930,63 грн.
заборгованості

за участю представників:

від позивача: Бородін Є.В. - представник

від відповідача: Лозинський Д.С. -
представник

Відповідно до ст.20 ГПК України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді заявлено не було. На підставі ст.22
ГПК України роз'яснено процесуальні
права та обов'язки сторін.

Суть спору: Позов заявлено Товариством
з обмеженою відповідальністю "Техно
Центр" до Публічного акціонерного
товариства "Фірма "Нафтогазбуд" про
стягнення 141 930,63 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 07.05.2014 р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 02.06.2014 р.

Підстави відкладення розгляду справи
викладені в ухвалі суду від 02.06.2014 р.

01.07.2014 р. представник позивача у судове
засідання з'явився, вимоги, викладені в
ухвалі суду від 02.06.2014 р. виконав
повністю, позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, поясненнях наданих у
судовому засіданні. Позивач просить
стягнути з відповідача 141 930,63 грн. -
основного боргу, 8 000,00 грн. - витрат на
послуги адвоката, 2 838,62 грн. - судового
збору.

01.07.2014 р. представник відповідача у
судове засідання з'явився, вимоги,
викладені в ухвалах суду від 07.05.2014 р. та
02.06.2014 р. виконав частково, не надав суду
обґрунтований письмовий відзив щодо
суті позовних вимог. Відповідач щодо
стягнення заборгованості на суму 141
930,63 грн. не заперечив, щодо стягнення
витрат на послуги адвоката на суму 8
000,00 грн. заперечив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив:

22.10.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Техто Центр» (надалі
- позивач) та Публічним акціонерним
товариством «Фірма» Нафтогазбуд»
(надалі - відповідач) укладено договір
№ 10/22/13 відповідно до якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання щодо ремонту та
технічного обслуговування техніки та
окремих її складових частин, а замовник
зобов'язується прийняти і сплатити
виконані роботи згідно з актами
здачі-прийняття виконаних робіт, на
умовах та в строки встановлені
договором.

Згідно з п. 2.2 договору розрахунок
проводиться в 2 етапи: перший етап:
замовник проводить попередню оплату в
розмірі 50 % від вартості робіт
зазначених специфікації, протягом 3
(трьох) банківських днів з дати її
підписання на підставі рахунку
наданого виконавцем; другий етап:
остаточні розрахунки за договором
(рахунком) проводиться 5 (п'яти)
банківських днів після підписання
сторонами акту здачі-прийняття
виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3 договору
здача-приймання виконаних робіт
оформлюється шляхом підписання
сторонами акту здачі-приймання
виконаних робіт. Акт складається
поетапно за кожний узгоджений об'єкт
виконаних робіт.

Позивач виконав взяті на себе за
договором зобов'язання відповідно до
акту виконаних робіт № ТЦ - 0000529 від
28.10.2013 р., який підписаний сторонами,
підписи яких засвідчені печатками
юридичних осіб та рахунку - фактури №
ТЦ - 0000797 від 28.10.13 року на загальну суму
499 384,94 грн.

Відповідно до акту звірки
взаєморозрахунків за договором № 10/22/13
від 22 жовтня 2013 року, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
141 930,63 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить
стягнути з відповідача 141 930,63 грн.
заборгованості, а також просить
покласти на відповідача судові
витрати, а саме, судовий збір на суму 2
838,62 грн. та витрати на оплату послуг
адвоката на суму 8 000,00 грн.

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

У відповідності до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник) зобо'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Норма аналогічного змісту
передбачена і у ст. 173 ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач повністю виконав взяті на себе
зобов'язання за укладеним договором, що
підтверджується актом виконаних робіт
№ ТЦ - 0000529 від 28.10.2013 р., який підписаний
сторонами, підписи яких засвідчені
печатками юридичних осіб та рахунком -
фактури № ТЦ - 0000797 від 28.10.13 року на
загальну суму 499 384,94 грн.

Відповідачем частково здійснено
оплату за актом виконаних робіт № ТЦ -
0000529 від 28.10.2013 р., що підтверджується
банківськими виписками, копії яких
долучені до матеріалів справи.

Відповідно до долученого до матеріалів
справи акту звірки взаєморозрахунків
щодо договору № 10/22/13 від 22 жовтня 2013
року станом на 01.04.2014 р. заборгованість
відповідача перед позивачем становить
141 930,63 грн.

З огляду на викладене, а також
враховуючи, що відповідач суму
основного боргу у розмірі 141 930,63 грн.
визнав повністю, доказів погашення
заборгованості суду не надав, відтак,
позовна вимога Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техто Центр» щодо
стягнення з відповідача 141 930,63 грн.
основного боргу підлягає до
задоволення.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 8 000,00 грн. витрат,
пов'язаних з послугами адвоката в
зв'язку із розглядом справи в суді.

Як вбачається з матеріалів справи між
позивачем (надалі - довіритель) і
адвокатом ОСОБА_3 (надалі - повірений)
01.04.2014 року укладено договір № 102/11/4 про
надання юридичних послуг. Відповідно п.
1.1 договору довіритель доручає, а
повірений приймає доручення та
зобов'язується провести всі необхідні
дії щодо стягнення суми заборгованості
з Публічного акціонерного товариства
"Фірма "Нафтогазбуд", згідно з договором
№ 10/22/13 від 22 жовня 2013 року.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 зазначеного договору
виплата винагороди повіреному за
виконане доручення здійснюється
довірителем шляхом перерахування
відповідної суми на поточний
банківський рахунок повіреного, що
вказаний в п. 7 договору, в розмірі 8 000,00
грн. Платіжним дорученням № 1122 від
17.04.2014 року позивач оплатив ОСОБА_3
вартість юридичних послуг в розмірі 8
000,00 грн. (оригінал долучений до
матеріалів справи), які просить
стягнути з відповідача.

Вказана оплата зазначених
адвокатських послуги у розмірі 8000,00
грн. підтверджується також доданим
актом виконаних робіт від 02 червня 2014 р.
до договору № 102/11/14 від 11 квітня 2014
року, підписаним повноважними
сторонами, підписи яких засвідчені
печатками юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку встановленому Законом України
"Про адвокатуру", дія якого поширюється
тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом
наводиться в статті 2 Закону України
"Про адвокатуру", котра зазначає, що
адвокатом може бути громадянин
України, який має вищу юридичну освіту,
стаж роботи за спеціальністю юриста
або помічника адвоката не менше двох
років, склав кваліфікаційні іспити,
одержав свідоцтво про право на
зайняття адвокатською діяльністю та
прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, ст. 44 ГПК України
передбачає відшкодування сум як
судових витрат, які були сплачені
стороною за отримання послуг, лише
адвокатам, а не будь-яким
представникам.

Як вбачається з матеріалів справи,
довіреність № 01-04/14 від 01.04.2014 року
видана ОСОБА_3, який має адвокатське
свідоцтво № 3756/10 від 25 вересня 2008 року.

Відповідно до п. 6.3. Постанови пленуму
ВГСУ № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі. Аналогічну правову позицію
викладено у Рішенні Конституційного
Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у
справі № 1-4/2013.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
господарський суд має врахувати, що
розмір відшкодування названих витрат,
крім судового збору, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним.
За таких обставин суд з урахуванням
обставин конкретної справи, зокрема,
ціни позову, може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

Враховуючи наведене, а також обсяг
наданих адвокатом послуг, суд вважає,
що співрозмірною, є вартість наданих
юридичних послуг, що підлягає
відшкодуванню в розмірі 5 000,00 грн.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши зібрані у справі докази,
вислухавши думку представників сторін,
cуд дійшов висновку, що вимога позивача
про стягнення заборгованості у розмірі
141 930,63 грн. та 5 000,00 грн. витрат на
оплату послуг адвоката є
обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи та підлягає до
задоволення.

Оскільки спір виник через неправомірні
дії відповідача, судові витрати в
частині стягнення судового збору
необхідно віднести на відповідача в
порядку ст. 49 ГПК України на суму 2 838,62
грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 33, 34, 49, 82, 82-1, 84, 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Фірма
"Нафтогазбуд" (79026, м. Львів, вул.
Стрийська, 144; код ЄДРПОУ № 01293961) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно Центр" (08623,
Київська область, Васильківський
район, смт. Калинівка, вул. Залізнична,
158; код ЄДРПОУ № 38093903) 141 930,63 грн. -
основного боргу, 5 000,00 грн. - витрат на
послуги адвоката, 2 838,62 грн. - судового
збору.

3. В частині стягнення витрат на послуги
адвоката на суму 3 000,00 грн. відмовити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Суддя
Гутьєва В.В.