ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 р.
Справа № 914/1603/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрітон», м.Жовква
Львівської області

про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників від
25.03.2014р., оформлене протоколом, про
припинення діяльності шляхом
ліквідації.

Суддя Кітаєва С.Б.

За участю представників сторін:

від позивача : Гончарова У.І. -
представник (довіреність від 06.05.2014р.);

від відповідача :Коврижних В.І. -
представник ( довіреність №03/2 від
14.04.2014р).

Права та обов'язки, передбачені
ст.ст.20,22 Господарського
процесуального кодексу України, суд
роз»яснив представникам сторін.

Заяви про відвід судді від сторін до
суду не надходили.

Із заявами про здійснення фіксації
судового процесу за допомогою
технічних пристроїв сторони до суду не
звертались.

Обставини розгляду справи. На розгляд
до господарського суду Львівської
області 06.05.2014 р. поступила позовна
заява Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк», м.Київ, до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрітон», м.Жовква
Львівської області, про визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників від 25.03.2014 р., оформлене
протоколом, про припинення діяльності
шляхом ліквідації.

Разом із позовною заявою позивач подав
до суду Клопотання від 28.04.2014 р. про
витребування у відповідача доказів, а
саме протоколу загальних зборів
учасників від 26.03.2014 року про
припинення діяльності шляхом
ліквідації (клопотання зареєстроване
06.05.2014 року за вх.№2302/14) та Заяву від
28.04.2014р.про забезпечення позову (заява
зареєстрована 06.05.2014 р. за вх.№2300/14).

Ухвалою господарського суду від 08.05.2014
року порушено провадження у справі і
прийнято до розгляду позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк», м.Київ, до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрітон»,
м.Жовква Львівської області, про
визнання недійсним рішення загальних
зборів учасників від 25.03.2014 р.,
оформлене протоколом, про припинення
діяльності шляхом ліквідації;судове
засідання по розгляду справи
призначено на 23.05.2014 року; вимоги до
сторін висвітлені судом в ухвалі;
розгляд клопотання позивача про
витребування доказів як і розгляд
заяви про забезпечення позову .

22.05.2014 року за вх.№22318/14 в суді
зареєстровано поданий відповідачем (за
підписом голови ліквідаційної
комісії) лист від 22.05.2014 року №337 з
поясненнями по справі, до якого
долучено : копію Витягу з ЄДРПОУ з
відомостями про ТзОВ «Агрітон» станом
на 13.05.2014 р.; копію публікації у Бюлетні
державної реєстрації юридичних та
фізичних осіб-підприємців №279(9),
Київ-2014; копію статуту ТОВ «Агрітон»;
копію протоколу позачергових
загальних зборів учасників ТзОВ
«Агрітон» від 25.03.2014 р. №3/14.

23.05.2014 р. за вх.№2610/14 в суді
зареєстровано подане позивачем
Клопотання від 22.05.2014 р. про залучення
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, а
саме - Реєстраційну службу Львівського
міського управління юстиції (м.Львів,
вул.Словацького,1), з тих мотивів, що
рішенням суду може бути зобов»язано
останню не проводити реєстраційні дії.
Клопотання подано з посиланням на ст.27
ГПК України .

23.05.2014 р. за вх.№2609/14 в суді
зареєстровано подане позивачем
Клопотання від 22.05.2014 р. про
витребування у позивача протоколу від
25 березня 2014 року №3/14 загальних зборів
учасників ТОВ «Агрітон» про припинення
діяльності шляхом ліквідації, у
зв»язку з відсутністю оспорюваного
рішення, оформленого протоколом у
позивача, та з тих підстав, що
інформація про наявність такого
протоколу Банку стала відома з
повідомлення відповідача. Клопотання
подано з посиланням на ст.38 ГПК
України.

23.05.2014 року за вх.№22342/14 в суді
зареєстровано лист позивача від 22.05.2014
року, у якому на виконання вимог ухвали
господарського суду Львівської
області від 08.05.2014 р. по справі №914/1603/14
позивач,зокрема підтвердив те, що у
провадженні господарських судів або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує спір немає справи
зі спору між тими ж сторонами, про той
же предмет і з тих же підстав та немає
судових рішень цих органів; що Банк
звертався з позовом про стягнення
заборгованості до позичальника
(додано позовну заяву Банку від 07.04.14 р.
до ТОВ «Агрітон» про стягнення 493 501,56
грн. заборгованості за кредитним
договором від 12.12.2012 р. №ВКЛ 188/12 та
копію ухвали господарського суду
Львівської області від 18.04.2014 р., якою
позовна заява прийнята до розгляду та
порушено провадження у справі
№914/1445/14). У поданому листі позивач (на
виконання вимог у п.4.7 ухвали суду від
08.05.2014 р) пояснив, що клопотання від
28.04.2014 р. про витребування доказів
аргументовано неможливістю їх
отримання позивачем самостійно, проте
після ознайомлення зі змістом
протоколу який просить витребувати у
відповідача, у позивача можуть
виникнути додаткові підстави для
обгрунтування позовних вимог. Окрім
того, у зазначеному листі позивач
підтвердив, що Публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк» не є учасником
ТОВ «Агрітон». Порушення права Банку у
зв'язку з прийняттям загальними
зборами учасників товариства рішення
про припинення діяльності шляхом
ліквідації полягають у тому, що при
наявності у відповідача непогашеної
заборгованості по кредитному
договору, рішення про ліквідацію при
наявності такої обставини,
систематичне ухилення від виконання
взятих на себе зобов'язань, свідчить
про єдину мету прийняття рішення про
ліквідацію - намір провести припинення
юридичної особи, а майнові права
Позивача залишити непогашеними.

До листа від 22.05.2014 року (окрім вже
перелічених копій позовної заяви та
ухвали господарського суду Львівської
області від 18.04.2014р. у справі №914/1445/14)
позивач долучив: копію кредитного
договору з додатковими угодами; доказ
видачі кредиту ТОВ «Агрітон»;
розрахунок заборгованості по кредиту;
Витяг з ЄДРПОУ про включення позивача
та відповідача до реєстру; доказ
звернення позивача з грошовими
вимогами до відповідача (а саме: копію
заяви Банку від 30.04.2014 р. №773/1700-2 з
грошовими вимогами до боржника (заява
адресована Голові ліквідаційної
комісії ТзОВ «Агрітон» Сторонському
А.П.), у якій позивач просив визнати
грошові вимоги Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
Боржника, ТзОВ «Агрітон», у розмірі 521
120,20 грн. за кредитним договором від
12.12.2012 р. №НКЛ 188/12; долучено до листа й
докази надіслання заяви від 30.04.2014 р.
№773/1700-2 голові ліквідаційної комісії.

Зі змісту заяви вбачається покликання
Банку на скерований йому головою
ліквідаційної комісії ТзОВ «Агрітон»
А.П. Сторонським лист-повідомлення №324
від 09.04.2014р. про те, що 25.03.2014 р. рішенням
зборів учасників ТзОВ «Агрітон»
прийнято рішення про припинення
товариства шляхом ліквідації;
вбачається про поінформованість Банку
головою ліквідаційної комісії про те,
що рішення про ліквідацію товариства
внесено до ЄДРПОУ 27.03.2014 року, про що
було опубліковано у спеціалізованому
друкованому виданні 03.04.2014 року; про те,
що головою ліквідаційної комісії ТзОВ
«Агрітон» призначено - Сторонського
Андрія Петровича (заява з грошовими
вимогами до боржника подана з
посиланням Банку на ст.ст.105,110-112 ЦК
України).

До листа вх.№22342/14 від 23.05.2014 року Банк
долучив також копію статуту
відповідача та копію довіреності від
06.05.2014 року на представника Гончарову
У.І.

З підстав, наведених в ухвалі суду від
23.05.2014 року розгляд справи відкладено
на 13.06.2014 року; відхилено клопотання
позивача вх. № 2302/14 від 06.05.2014 року та
вх.№2609/14 від 23.05.2014р. про витребування
доказів. Розгляд заяви про
забезпечення позову і про залучення до
участі у справі Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції відкладено.

05.06.2014 р. за вх.№24571/14 в суді
зареєстровано подане представником
відповідача клопотання від 05 .06.2014 р.
про надання можливості ознайомитись
із матеріалами справи а також
виготовити копії із матеріалів справи.
Клопотання судом задоволено : 05.06.2014
року представник відповідача з
матеріалами справи ознайомився, що
засвідчив письмовим записом на
клопотанні.

11.06.2014 року за вх.№25523/14 в суді
зареєстровано поданий відповідачем
відзив на позовну заяву, у якому
позовні вимоги заперечив повністю,
мотивуючи тим, що рішення про
ліквідацію було прийнято загальними
зборами учасників ТзОВ «Агрітон» у
відповідності до законодавства та тим,
що у позивача відсутнє право
оскаржувати вказане рішення. Просить
відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 13.06.2014 року
оголошувалась перерва до 02.07.2014 року до
14 год.00 хв., про що до відома
представників сторін було доведено у
письмовій формі ( під розписку).

За вх.№25883/14 в суді 16.06.2014 року
зареєстровано лист позивача від 16.06.14 р.
про подання до справи копії письмового
доказу , а саме копії листа голови
ліквідаційної комісії ТОВ «Агрітон»
за №342 від 11.06.2014 р. Банку про те, що
ліквідаційною комісією ТОВ «Агрітон»
було розглянуто лист Банку №773/1700-2 від
30.04.2014 р. та визнано заявлені ПАТ «ВТБ
Банк» вимоги в сумі 521 120,20 грн., які
грунтуються на кредитному договорі
№НКЛ 188/12 від 12 грудня 2012 року. Лист
підписаний головою ліквідаційної
комісії А.П. Сторонським та завірений
печаткою ТзОВ «Агрітон».

З підстав, наведених у позовній заяві,
наданих суду поясненнях, представник
позивача в судовому засіданні 02.07.2014
року позовні вимоги підтримав та
просить задоволити.

З підстав наведених у відзиві, наданих
суду поясненнях, представник
відповідача в судовому засіданні 02.07.2014
року позовні вимоги заперечив та
просить у їх задоволенні відмовити
позивачу.

За умовами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України на
сторони покладається обов'язок
доводити їх вимоги чи заперечення.
Згідно до вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України,
сторони мають рівні процесуальні
можливості у захисті їхніх
процесуальних прав і законних
інтересів, у наданні доказів, заявленні
клопотань та здійсненні інших
процесуальних прав. За умовами ст.59 ГПК
України відповідач має право після
одержання ухвали надіслати
господарському суду відзив на позовну
заяву і всі документи, що підтверджують
заперечення проти позову. Відповідач
своїм правом скористався.

Відповідно до ч.3 ст.4-3 ГПК України
господарським судом створено сторонам
необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності у відповідності
до ст.43 ГПК України, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

12 грудня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «ВТБ Банк»
(надалі-Позивач, Банк) та ТзОВ «Агрітон»
(надалі-Відповідач, Позичальник) був
укладений Кредитний договір №НКЛ 188/12,
за умовами якого Банк зобов»язувався
надати Позичальникові грошові кошти
(кредит) в сумі 2 383 000,00 грн., а
Позичальник зобов»язувався прийняти,
належним чином використати та
повернути Банку Кредит на умовах та в
строки/терміни, визначені даним
Договором, але не пізніше 10 грудня 2013
року, а також сплатити Плату за Кредит
та виконати інші зобов»язання у
повному обсязі на умовах та в
строки/терміни, визначені даним
Договором. Кредит за Договором
надається Позичальнику в українській
гривні.

За умовами Договору (п.п.1.1.1) кредит
надається у вигляді невідновлювальної
кредитної лінії в межах ліміту
кредитування, визначеного відповідно
до зазначеного у вказаному підпункті
Договору графіку. Цільове використання
кредиту (п.1.2): рефінансування
заборгованості Позичальника перед ПАТ
«ВТБ Банк» за Кредитним договором №ВКЛ
144/11 від 21 червня 2011 року. Відповідно до
п.3.1 Договору плата за користування
кредитом встановлюється у вигляді
процентів за користування Кредитом,
розмір яких є фіксованим та складає 25,14%
річних.

Відповідно до п.5.1 Кредитного договору
(п.п.5.1.18.1) несприятливою подією
вважається вчинення позичальником без
попереднього письмового погодження з
Банком такої дії як прийняття
позичальником рішення відносно
ліквідації або припинення юридичної
особи (позичальника) шляхом злиття,
приєднання, поділу, виділу або
перетворення., а відповідно до п.п.5.1.12 -
порушення судом справи про
банкрутство позичальника, прийняття
рішення про його ліквідацію або
припинення шляхом злиття, приєднання,
поділу, виділу або перетворення, або
наявність інших обставин, які явно
свідчать про те, що наданий
позичальникові кредит своєчасно не
буде повернений.

21 травня 2013 року сторони підписали
Договір №1 про внесення змін до
Кредитного договору №НКЛ 188/12 від 12
грудня 2012 року, у якому, зокрема,
дійшли згоди викласти конкретні
підпункти Кредитного договору в новій
редакції та доповнити вказані у
Договорі №1 пункти Кредитного
договору певними підпунктами та
викласти їх в новій редакції.

10 вересня 2013 року сторони підписали
Договір №2 про внесення змін до
Кредитного договору №НКЛ 188/12 від 12
грудня 2012 року.

В матеріалах справи відсутні докази
визнання зазначеного кредитного
договору (договорів , якими вносились
зміни до кредитного договору)
недійсними.

25 березня 2014 року загальними
(позачерговими) зборами учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрітон» було
прийнято рішення про припинення
Товариства шляхом його ліквідації у
добровільному порядку, відповідно до
вимог чинного законодавства, у зв»язку
із досягненням мети, визначеної
статутом Товариства. Вказане рішення
було оформлене протоколом №3/14 від
25.03.2014 р. позачергових загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю „Агрітон",
згідно якого у Загальних зборах
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрітон, і.к.36764962,
приймали участь 100% учасників, збори є
повноважними у прийнятті рішень; за
вказані рішення проголосовано:„за"
одноголосно.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ПАТ «ВТБ Банк» пред'явив до
ТзОВ «Агрітон» позов про визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників від 25 березня 2014 року,
оформленого протоколом №3/14,
мотивуючи наявністю непогашеної
заборгованості позичальника
(відповідача) перед Банком (позивачем),
яка станом на 02 квітня 2014 року
становить 493 501,56 грн. Позивач вважає, що
рішення про ліквідацію при наявності
кредиторської заборгованості,
систематичне ухиляння від взятих на
себе зобов'язань, свідчить про єдину
мету прийняття рішення про ліквідацію -
намір провести припинення юридичної
особи без погашення майнових вимог ПАТ
«ВТБ Банк».

В обгрунтування заявлених вимог
позивач посилається також на те, що в
оспорюваному рішенні загальних зборів
ТзОВ «Агрітон» не вказано ні строку для
заявлення вимог кредиторів, ні складу
ліквідаційної комісії, ні строку
проведення ліквідації товариства, ні
порядку проведення ліквідації.

Позивач вважає також, що рішення
загальних зборів про ліквідацію
відповідача порушує його права як
кредитора, а ліквідація юридичної
особи здійснюється з порушенням вимог
Кредитного договору у зв'язку з чим
вказане рішення підлягає визнанню
недійсним, оскільки умовами Кредитного
договору встановлений обов'язок
відповідача здійснювати дії,
направленні на ліквідацію
підприємства, лише з письмового
дозволу позивача; позивач на
припинення діяльності відповідача
відповідний дозвіл не надавав;
відповідач проти таких доводів
позивача заперечує.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

При прийнятті рішення, суд виходив
з наступного :

Відповідно до ст.ст. 41, 59 Закону України
"Про господарські товариства" до
компетенції загальних зборів
учасників господарського товариства, в
тому числі, товариства з обмеженою
відповідальністю, належить прийняття
рішення про припинення діяльності
товариства, призначення ліквідаційної
комісії, затвердження ліквідаційного
балансу.

Положеннями ч.1 ст. 60 Закону України "Про
господарські товариства" передбачено,
що загальні збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів.

Як випливає із змісту ст. 59 Закону
України "Про господарські товариства",
з питань припинення діяльності
товариства та призначення
ліквідаційної комісії рішення
приймається простою більшістю голосів.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Господарського
кодексу України (надалі -ГК України),
припинення діяльності суб'єкта
господарювання здійснюється, зокрема,
шляхом його ліквідації - за рішенням
власника (власників) чи уповноважених
ним органів, за рішенням інших осіб -
засновників суб'єкта господарювання чи
їх правонаступників, а у випадках,
передбачених цим Кодексом, - за
рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.03.2014 року загальними (позачерговими)
зборами учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрітон»
було прийнято рішення про припинення
шляхом ліквідації Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрітон»
(ідентифікаційний код 36764962, адреса:
м.Жовква, вул.Воїнів УПА,24), у зв'язку з
досягненням мети, визначеної статутом
Товариства, а також призначено
ліквідаційну комісію в складі голови
комісії Сторонського Андрія Петровича
та членів комісії - ОСОБА_5 .

Згідно з п.п.6.2.10 п.6.2 нової редакції
Статуту ТзОВ «АГРІТОН»,
зареєстрованого 25.03.2014 року державним
реєстратором Реєстраційної служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області Кузик В.В.
за №4002091, питання ухвалення
рішення про реорганізацію чи
припинення діяльності Товариства,
призначення ліквідаційної комісії та
затвердження ліквідаційного балансу
віднесено до компетенції вищого органу
управління Товариства, яким відповідно
до п. 6.1. нової редакції Статуту є
загальні збори учасників Товариства.

Відповідно до п.6.4 Статуту загальні
збори Учасників можуть бути черговими
та позачерговими. Позачергові
загальні збори Учасників (п.6.6 Статуту)
скликаються за вимогою Учасника
Товариства, Директора Товариства,
Ревізійної комісії та в інших випадках,
передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.1.6. нової редакції
Статуту ТзОВ «Агрітон» єдиним
учасником Товариства є: ОСОБА_5.
Відповідно до п.3.2 Статуту вклад
єдиного учасника Товариства фізичної
особи-ОСОБА_5 у статутному капіталі
Товариства складає 75000,00 грн., що
становить 100% Статутного капіталу
Товариства.

Як вбачається з протоколу №3/14
загальних (позачергових) зборів
учасників ТзОВ «Агрітон» від 25.03.2014
року, рішення про припинення
діяльності Товариства шляхом
ліквідації прийнято одноголосно
учасниками Товариства згідно Статуту,
які володіють 100% голосів у статутному
капіталі Товариства «Агрітон».

Згідно з ч. 8 ст. 59 ГК України оголошення
про реорганізацію чи ліквідацію
господарської організації або
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця протягом
десяти робочих днів з дня внесення
відповідного запису до зазначеного
реєстру підлягає опублікуванню у
виданні спеціально уповноваженого
органу з питань державної реєстрації, в
якому зазначаються відомості з єдиного
державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ГК України
ліквідація суб'єкта господарювання
здійснюється ліквідаційною комісією,
яка утворюється власником (власниками)
майна суб'єкта господарювання чи його
(їх) представниками (органами), або
іншим органом, визначеним законом, якщо
інший порядок її утворення не
передбачений цим Кодексом. Ліквідацію
суб'єкта господарювання може бути
також покладено на орган управління
суб'єкта, що ліквідується.

Частинами 2, 3 ст.60 ГК України
передбачено, що орган (особа), який
прийняв рішення про ліквідацію
суб'єкта господарювання, встановлює
порядок та визначає строки проведення
ліквідації, а також строк для заяви
претензій кредиторами, що не може бути
меншим, ніж два місяці з дня оголошення
про ліквідацію. Ліквідаційна комісія
або інший орган, який проводить
ліквідацію суб'єкта господарювання,
вміщує в друкованих органах відповідно
до закону повідомлення про його
ліквідацію та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а явних
(відомих) кредиторів повідомляє
персонально у письмовій формі у
встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Аналогічні за змістом норми
передбачені Цивільним кодексом
України (надалі -ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
110 Цивільного кодексу України юридична
особа ліквідується за рішенням її
учасників або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягненням
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами.

Згідно зі частиною 1 та пунктом 8
частини 4 статті 145 Цивільного кодексу
України вищим органом управління
товариства є загальні збори його
учасників; до виключної компетенції
загальних зборів учасників товариства
з обмеженою відповідальністю належить,
зокрема, прийняття рішення про
ліквідацію товариства, призначення
ліквідаційної комісії, затвердження
ліквідаційного балансу.

Частиною 1 статті 150 Цивільного кодексу
України також визначено, що товариство
з обмеженою відповідальністю може бути
ліквідоване за рішенням загальних
зборів його учасників, у тому числі, у
зв'язку зі спливом строку, на який
товариство було створене, а також за
рішенням суду - у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до пункту б частини 4 статті
19 Закону України „Про господарські
товариства" діяльність товариства
припиняється, зокрема, за рішенням
вищого органу товариства.

Згідно з частиною 1 статті 58 Закону
України „Про господарські товариства"
вищим органом товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори
учасників; вони складаються з
учасників товариства або призначених
ними представників.

Статтею 59 Закону України "Про
господарські товариства" визначено
компетенцію загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону
України "Про господарські товариства"
загальні збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів.

Про проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного;
повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів; будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів;
не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними
до порядку денного зборів; з питань, не
включених до порядку денного, рішення
можуть прийматися тільки за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах
(частина 5 статті 61 Закону України "Про
господарські товариства").

Відповідно до пунктів 6.1 Статуту
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрітон» (у
редакції чинній на момент прийняття
рішення про ліквідацію) Вищим органом
управління товариства є Загальні збори
його учасників, які можуть приймати
рішення з будь-яких питань діяльності
товариства; загальні збори учасників (
п.6.10 Статуту) є повноважними , якщо на
них присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності
більш як 60 відсотками голосів.

У підпункті 6.2.10 п.6.2 Статуту
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрітон" (у редакції
чинній на момент прийняття рішення про
ліквідацію) до виключної компетенції
Загальних зборів належить прийняття
рішення про реорганізацію чи
припинення діяльності Товариства,
призначення ліквідаційної комісії,
затвердження ліквідаційного балансу.

Отже, прийняття рішення про припинення
товариства належить до виключної
компетенції загальних зборів, які,
відповідно, утворюються з учасників
товариства.

Зазначене право учасників не може бути
обмежене, крім випадків, передбачених
законом.

Положення п. 5.1 Кредитного договору (п.п.
5.1.18.1; п.п. 5.1.12) , на які посилається
позивач, не є такою обставиною.

При цьому, не всі порушення
законодавства, допущені під час
скликання та проведення загальних
зборів господарського товариства, є
підставою для визнання недійсними
прийнятих на них рішень.

Так, безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є:
прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(ст. ст. 41, 42, 59, 60 Закону України "Про
господарські товариства"); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не
включених до порядку денного загальних
зборів товариства (ч.4 ст. 43 Закону
України "Про господарські товариства");
прийняття загальними зборами рішення
про зміну статутного капіталу
товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації (ст.
ст. 40,45 Закону України "Про господарські
товариства"). (Постанова Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
№13 від 24.10.2008)

Як вбачається з протоколу від 25.03.2014р.
№3/14 позачергових загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрітон» у
Загальних зборах учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Агрітон» приймали участь 100%
учасників, збори є повноважними у
прийнятті рішень; за вказані рішення,
внесенні до порядку денного,
проголосовано„За" одностайно.

Також обов'язковою умовою визнання
акта органу корпоративного управління
недійсним є порушення у зв'язку з його
прийняттям прав та охоронюваних
законом інтересів позивача.

Як встановлено, позивач скористався
своїм правом та надіслав відповідачу
вимогу кредитора, у якій просив визнати
позивача кредитором відповідача та
задовольнити його вимоги у загальній
сумі 521 120,20 грн., які виникли на підставі
вищевказаного Кредитного договору
(заява від 30.04.2014 р. №773/1700-2).

Слід звернути увагу на те, що кредитний
договір за своєю правовою суттю є
цивільно-правовою угодою, наслідки
невиконання цивільного
(господарського) зобов'язання,
встановленні відповідними статтями
Цивільного та Господарського кодексів
України.

Проте, нормами чинного законодавства
не передбачена така відповідальність
за невиконання або виконання не в
повному обсязі цивільного-правової
угоди як визнання недійсним акту
вищого органу юридичної особи.

Доводи позивача про те, що порушення
умов кредитного договору є підставою
для визнання недійсним акту органу
корпоративного управління, є
необґрунтованими, оскільки визначення
компетенції загальних зборів
товариства, порядок прийняття ними
рішень, підстави визнання недійсним
рішення загальних зборів товариства
врегульовано Законом України «Про
господарські товариства», а питання
правових наслідків при порушенні
зобов'язання визначено статтею 611
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена і
в постановах Вищого господарського
суду України у справі № 5016/773 від 30.10.2012,
у справі № К17/135-11 від 17.07.2012, у справі
№31/173пн від 30.03.2011 та ін.

Суд зазначає, що закон не встановлює
заборони щодо прийняття рішення
учасниками (учасником) товариства про
ліквідацію без попередньої згоди
кредиторів, а лише встановлює умову
щодо повідомлення кредиторів про
ліквідацію товариства. Більше того,
недотримання строків та порядку
повідомлення про таке рішення не є
підставою для визнання його недійсним
і обов'язок повідомити кредиторів про
дане рішення виникає після його
прийняття відповідним органом
товариства.

Згідно до ч.1 ст. 104 ЦК України юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 105 ЦК
України учасники юридичної особи, суд
або орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію. Після внесення запису про
прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.
Учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, відповідно
до цього Кодексу призначають комісію з
припинення юридичної особи (комісію з
реорганізації, ліквідаційну комісію),
голову комісії або ліквідатора та
встановлюють порядок і строк заявлення
кредиторами своїх вимог до юридичної
особи, що припиняється.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідно до п.п.2, 3,4 протоколу №3/14 від
25.03.2014 року, загальні (позачергові)
збори учасників ТзОВ «Агрітон»
створили ліквідаційну комісію
Товариства у складі голови
ліквідаційної комісії Сторонського
Андрія Петровича , членів
ліквідаційної комісії :ОСОБА_6 ;
наділили ліквідаційну комісію
повноваженнями органу управління
Товариства відповідно до установчих
документів Товариства та чинного
законодавства України; надали голові
ліквідаційної комісії Товариства
Сторонському А.П. повноваження щодо
представлення інтересів Товариства,
пов»язаних із процедурою ліквідації, у
державного реєстратора а також у всіх
компетентних органів; надано члену
ліквідаційної комісії ОСОБА_5
повноваження щодо представлення
інтересів Товариства, пов»язаних із
процедурою ліквідації, у державного
реєстратора; збори затвердили порядок
проведення ліквідаційної процедури
ТзОВ «Агрітон», який передбачає
перелік визначених заходів, зокрема :
невідкладне звернення до органу, який
здійснив державну реєстрацію
Товариства з повідомленням про
припинення Товариства шляхом
ліквідації, організацію публікації у
відповідному засобі масової
інформації оголошення щодо ліквідації
Товариства з визначенням порядку та
строку пред»явлення кредиторами своїх
вимог до Товариства, який не може бути
меншим за два місяці, виявлення
кредиторів, внесення в Єдиний
державний реєстр запису щодо
припинення Товариства шляхом
ліквідації , вчинення інших заходів,
направлених на ліквідацію Товариства
як юридичної особи; збори встановили
двохмісячний строк для проведення
ліквідаційної процедури Товариства з
моменту публікації повідомлення про
ліквідацію у спеціалізованому
друкованому ЗМІ, який може бути
збільшений за відповідним рішенням
Загальних зборів учасників Товариства,
у випадку виникнення певних
непередбачуваних обставин;
уповноважено ліквідаційну комісію
організувати виконання прийнятих на
цих зборах учасників рішень.

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб
-підприємців»передбачено, що для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про рішення щодо припинення
юридичної особи заявник повинен подати
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) державному
реєстраторові оригінал або
нотаріально засвідчену копію рішення
засновників (учасників) або
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи.

З витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців судом встановлено, що
станом на 08.05.2014 року в Єдиному
державному реєстрі є наявна інформація
про те, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрітон»
(ідентифікаційний код 36764962, адреса: 80300,
львівська область, Жовківський район,
місто Жовква, вул.Воїнів УПА, буд.24)
перебуває в стані припинення
підприємницької діяльності за
рішенням засновників, а в графі
«Відомості про строк, визначений
засновниками (учасниками) юридичної
особи, судом або органом , що прийняв
рішення про припинення юридичної
особи, для заявлення кредиторами своїх
вимог» розміщена інформація про такий
строк -03.06.2014 року. Крім того в графі
«Прізвище, ім»я, по-батькові, дата
обрання (призначення) осіб,які
обираються (призначаються) до органу
управління юридичної особи,
уповноважених представляти юридичну
особу у правовідносинах з третіми
особами, або осіб, які мають право
вчиняти дії від імені юридичної особи
без довіреності, у тому числі
підписувати договори та дані про
наявність обмежень щодо
представництва від імені юридичної
особи» розміщена інформація, що ОСОБА_5
(здійснює повноваження з обмеженнями
встановленими п.6.2.13 та п.9.6.6 статуту
(нова редакція) - керівник, ОСОБА_5
-підписант, Сторонський Андрій
Петрович - голова комісії з припинення
або ліквідатор.

Крім того, відповідно до ст. 22 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» інформація про прийняття
засновниками (учасниками) або
уповноваженим ними органом рішення
щодо припинення юридичної особи
підлягає обов'язковому опублікуванню в
спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації. Підставою для
опублікування повідомлень є внесення
відповідного запису до Єдиного
державного реєстру. Повідомлення
підлягають опублікуванню протягом
десяти робочих днів з дня внесення
відповідного запису до Єдиного
державного реєстру.

03.04.2014 року в офіційному
спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації - «Бюлетень
державної реєстрації»№279 (9) від 03.04.2014
року було опубліковане повідомлення
Реєстраційної служби Жовківського
районного управління юстиції
Львівської області про ліквідацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрітон»
(ідентифікаційний код 36764962). У
повідомленні зазначений термін з
оголошення кредиторів до 03.06.2014 р.,
відомості про склад ліквідаційної
комісії, дату рішення зборів -25.03.2014р. та
інші відомості.

Згідно з положеннями ст.ст.20,18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», відомості, що
містяться в Єдиному державному
реєстрі, є відкритими і
загальнодоступними. Якщо відомості,
які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру,були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Окрім того,
згідно ст.22 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних та
фізичних осіб-підприємців», інформація
про прийняття засновниками
(учасниками) або уповноваженим ними
органом рішення щодо припинення
юридичної особи підлягає
обов»язковому опублікуванню
спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації.

Таким чином, виходячи із приписів
вищенаведених законодавчих норм та
положень Статуту відповідача, суд
прийшов до висновку, що рішення
загальних (позачергових) зборів
учасників ТзОВ «Агрітон», оформлені
протоколом №3/14 від 25 березня 2014 року,
що стосуються ліквідації, створення
ліквідаційної комісії та визначення
порядку її роботи, прийняті
компетентним органом -вищим органом
управління відповідача, при наявності
кворуму, достатньому для проведення
загальних зборів учасників ТзОВ
«Агрітон», а отже, загальні збори були
правомочними відповідно до вимог
законодавства. На день проведення
загальних зборів учасників товариства
від 25.03.2014 року, єдиним учасником
товариства, який володіє 100% голосів, є
фізична особа - ОСОБА_5 (пункт 3.2
статуту ТОВ «Агрітон»). З усіх питань
порядку денного були прийняті рішення
"одноголосно" - 100% голосів . Доказів
зворотнього позивачем не представлено
суду.

ПАТ «ВТБ Банк» в позовній заяві вказує,
що в оспорюваному рішенні не вказано ні
складу ліквідаційної комісії, ні
строку проведення ліквідації
товариства, ні порядку проведення
ліквідації. Однак, вказані твердження
позивача спростовуються змістом
самого протоколу №3/14 від 25 березня 2014
року загальних (позачергових) зборів
учасників ТзОВ «Агрітон», у якому
визначено склад ліквідаційної комісії
та порядок роботи ліквідаційної
комісії.

Що стосується тверджень позивача про
відсутність визначеного строку для
заявлення вимог кредиторів, оскільки
не вказано в протоколі дату публікації
оголошення, то суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

В протоколі №3/14 від 25.03.2014 року
зазначено, що загальні збори учасників
ТзОВ «Агрітон» доручили ліквідаційній
комісії організувати виконання
прийнятих на цих зборах рішень, а також
встановили строк для проведення
ліквідаційної процедури Товариства -
два місяці з моменту публікації
повідомлення про ліквідацію ТзОВ
«Агрітон» в спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.

Чинним законодавством розрізняється
поняття строку та терміну.

Згідно ст. 251 ЦК України строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення, а терміном є певний момент у
часі, з настанням якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
та термін можуть бути визначені актами
цивільного законодавства, правочином
або рішенням суду.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк
визначається, зокрема, місяцями. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Згідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок, а відповідно до ч.3 ст. 254 ЦК
України строк, що визначений місяцями,
спливає у відповідне число останнього
місяця строку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.60 ГК України
строк для заяви претензій кредиторами
не може бути меншим, ніж два місяці з
дня оголошення про ліквідацію.

Відтак, загальними зборами учасників
ТзОВ «Агрітон» правомірно відповідно
до вимог ч. 2 ст. 60 ГК України
встановлено двомісячний строк для
зголошення кредиторів, який починає
обчислюватися з дня публікації
оголошення про ліквідацію, тобто
визначено певний період у часі,
впродовж якого можуть зголоситися
кредитори.

Суд погоджується з доводами
відповідача про те, що на момент
прийняття рішення про ліквідацію і
прийняття рішення про визначення
строку зголошення кредиторів
загальним зборам учасників ТзОВ
«Агрітон» не могла бути відома дата
публікації оголошення, а тому вона не
могла бути вказана у протоколі від
25.03.2014 року. До того ж закон не
зобов'язує відповідний компетентний
орган, який приймає рішення про
ліквідацію, одночасно вказати
конкретний термін, тобто конкретну
дату, зголошення кредиторів.

Також позивач в позовній заяві
зазначає, що загальними зборами
учасників ТзОВ «Агрітон» не вказано
строку проведення ліквідації.

Судом встановлено, що рішення про
встановлення строку проведення
ліквідації було прийнято загальними
зборами учасників ТзОВ «Агрітон» 25.03.2014
року. Зокрема, як вбачається з
протоколу №3/14 від 25.03.2013 року загальних
зборів учасників ТзОВ «Агрітон»,
зборами було вирішено встановити строк
проведення ліквідації ТзОВ «Агрітон»-
двохмісячний з моменту публікації
повідомлення про ліквідацію у ЗМІ.

Чинне законодавство не містить прямої
вказівки на те, що рішення про
встановлення строку проведення
ліквідації має бути прийняте одночасно
із прийняттям рішення про ліквідацію.
Відтак, загальні збори учасників ТзОВ
«Агрітон» визначили строк проведення
ліквідації після публікації
оголошення, що не суперечить чинному
законодавству.

Суд дослідив, що відповідач на
виконання вимог ч.1 ст. 34 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців»
звернувся до державного реєстратора та
повідомив про прийняття рішення про
ліквідацію, що у встановленому
законодавством порядку було
опубліковане оголошення щодо
ліквідації ТзОВ «Агрітон», яке містить
відомості, що визначені у ст.22 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців».

На виконання ч. 3 ст.60 ГК України
ліквідаційна комісія ТзОВ «Агрітон»
повідомило ПАТ «ВТБ Банк» (як
кредитора) листом №324 від 09.04.2012 року
про припинення ТзОВ «Агрітон» із
зазначенням двохмісячного строку для
проведення ліквідаційної процедури
товариства; повідомленням про протокол
№3/14 від 25.03.2014 року, яким оформлено
рішення загальних зборів учасників
Товариства «Агрітон» про ліквідацію ,
у тому числі рішення про створення
ліквідаційної комісії та призначення
її головою Сторонського Андрія
Петровича; повідомлялось що державним
реєстратором Реєстраційної служби
Жовківського районного управління
юстиції 27 березня 2014 року проведено
реєстраційну дію - внесення до ЄДР
запису про рішення учасників ТОВ
«Агрітон» про ліквідацію;
повідомлялось і про те, що повідомлення
про ліквідацію було опубліковано в
спеціалізованому ЗМІ 3 квітня 2014 року і
що ліквідаційна комісія зобов»язана
задоволити законні вимоги кредитора
(Банку) по заборгованості за кредитним
договором у встановленому цивільним
законодавством порядку.

Лист отриманий Банком 14.04.2014 року, що
засвідчено відповідним штампом Банку
на цьому листі.

При винесенні рішення суд дослідив
питання наявності у позивача ПАТ «ВТБ
Банк» права на оскарження рішення
загальних зборів учасників ТзОВ
«Агрітон» про ліквідацію.

Відповідно до ч. 5 ст. 98 ЦК України право
на оскарження рішень загальних зборів
товариства належить лише учаснику
товариства.

Згідно до пункту 4 ч.1 ст.12 ГПК України
до підвідомчості господарських судів
віднесено справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України,
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

В п.п. 3, 12, 17 постанови від 24 жовтня 2008
року № 13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
не підлягає розширеному тлумаченню
пункт 4 частини першої статті 12 ГПК
щодо справ, пов'язаних зі створенням,
діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності господарського товариства,
якщо однією зі сторін у справі не є
учасник (засновник, акціонер)
господарського товариства, у тому
числі такий, що вибув. До корпоративних
належать спори за позовами учасників
(засновників, акціонерів)
господарського товариства, пов'язані з
вимогами про визнання недійсними
установчих документів господарського
товариства та припинення юридичної
особи у зв'язку з порушеннями вимог
законодавства щодо порядку їх
прийняття та затвердження. Вирішуючи
питання про те, чи є корпоративним спір,
пов'язаний із визнанням недійсними
рішень загальних зборів товариства,
судам необхідно враховувати суб'єктний
склад учасників спору та підстави,
якими обґрунтовується відповідна
вимога. Справи у спорах про визнання
недійсними рішень органів управління
господарського товариства за позовом
особи, яка не є акціонером або
учасником товариства, у тому числі
таким, що вибув, не належить до спорів,
що виникають з корпоративних відносин.

Оскільки ПАТ «ВТБ Банк» не є учасником
ТзОВ «Агрітон», а тому згідно до п.4 ч.1
ст. 12 ГПК України даний спір не є
корпоративним спором. Відтак, в силу ч.5
ст. 98 ЦК України ПАТ «ВТБ Банк» не є
суб'єктом, якому належить право
оскаржувати рішення загальних зборів
учасників ТзОВ «Агрітон».

Як вбачається із ст. 1 ГПК України,
необхідною передумовою для звернення
до господарського суду з відповідними
позовними вимогами є порушення прав та
законних інтересів особи, яка
звертається з позовом.

Як зазначалося вище, свої позовні
вимоги про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників ТзОВ
«Агрітон» від 25.03.2014 року позивач ПАТ
«ВТБ Банк» обґрунтовує лише наявністю
цивільно-правової угоди, зокрема,
Кредитним договором №ВКЛ 188/12 від 12.12.2012
року, а також наявністю непогашеної
заборгованості за цим Кредитним
договором.

Однак, чинне законодавство не пов'язує
можливість оскарження кредитором
рішення суб'єкта господарювання про
припинення шляхом ліквідації у зв'язку
із наявністю непогашеної
заборгованості, а натомість визначає
порядок розрахунків з кредиторами у
разі ліквідації суб'єкта
господарювання.

Зокрема, статтею 61 ГПК України
передбачено, що претензії кредиторів
до суб'єкта господарювання, що
ліквідується, задовольняються з майна
цього суб'єкта, якщо інше не
передбачено цим Кодексом та іншими
законами. У разі ліквідації
платоспроможного суб'єкта
господарювання вимоги його кредиторів
задовольняються в порядку черговості,
встановленої Цивільним кодексом
України. У разі визнання суб'єкта
господарювання банкрутом вимоги його
кредиторів задовольняються у порядку
черговості, встановленої Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Слід зазначити, що ліквідаційна
комісія ТзОВ «Агрітон» повідомила ПАТ
«ВТБ Банк» про визнання грошових вимог
ПАТ «ВТБ Банк» в сумі 521 120,20 грн. які
ґрунтуються на кредитному договорі
№НКЛ 188/12 від 12.12.2012 року. Зазначений
лист є відповіддю на заяву «з грошовими
вимогами до боржника» за №773/1700-2 від
30.04.2014 року.

Крім того, станом на даний час у
провадженні господарського суду
Львівської області знаходиться справа
№914/1968/14 про порушення провадження у
справі про банкрутство ( ухвала від
17.06.2014р). Зі змісту ухвали від 17.06.2014 р.
вбачається, що суд розглянувши заяву
про порушення справи про банкрутство,
з»ясувавши ознаки неоплатності
боржника (ТзОВ «Агрітон»), дійшов
висновку, що боржником дотримано
порядку ліквідації юридичної особи
відповідно до законодавства України,
тому наявні достатні підстави для
порушення провадження у справі про
банкрутство Товариства.

З огляду на викладене, ПАТ «ВТБ Банк»
може задоволити свої кредиторські
вимоги до відповідача в процедурі
ліквідації ТзОВ "Агрітон", а оскарження
кредитором рішення товариства про
припинення шляхом ліквідації у зв'язку
із наявністю непогашеної
заборгованості чинним законодавством
не передбачено.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що рішення загальних
(позачергових) зборів учасників ТзОВ
«Агрітон» від 25.03.2014 року, оформлених
протоколом №3/14, про припинення шляхом
ліквідації жодним чином не порушує та
не може порушувати права ПАТ «ВТБ Банк»
як кредитора, оскільки чинне
законодавство передбачає порядок
погашення кредиторських вимог в
процедурі ліквідації.

Під час розгляду справи по суті позивач
не обґрунтував належним чином з
посиланням на відповідні норми чинного
законодавства, в чому полягає
незаконність рішення загальних зборів
учасників ТзОВ «Агрітон»,оформлених
протоколом №3/14 від 25.03.2014 року, не
надав належних і допустимих доказів
невідповідності цього рішення вимогам
законодавства та не довів належним
чином порушення своїх прав спірним
рішенням. Тобто позивачем не було
доведено законності його вимог про
визнання недійсним рішення загальних
(позачергових) зборів учасників ТзОВ
«Агрітон» від 25.03.2014 року, а матеріалами
справи підтверджується, що оскаржуване
рішення прийнято загальними
(позачерговими) зборами учасників
товариства в межах компетенції та в
порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Вирішуючи питання щодо доказів, суд
врахував інститут допустимості
засобів доказування (ст. 34 ГПК України),
згідно з яким обставини справи, що
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, та вимоги ст.33 ГПК України,
відповідно до якої кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Разом із позовною заявою, позивачем
подано заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов»язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобовязання
після пред»явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, суд повинен визнати, чи
перебувають заходи забезпечення
позову, про вжиття яких клопоче
сторона, у зв»язку із заявленими
позовними вимогами та предметом спору,
чи є ймовірність утруднення виконання
або невиконання у майбутньому рішення
суду про задоволення позову в разі
невжиття таких заходів.

Судом у даній конкретній справі не
встановлено, що є ймовірність
утруднення виконання або невиконання у
майбутньому рішення суду.

Крім того, суд вбачає за необхідне
зазначити й те, що при вирішенні
питання про вжиття заходів до
забезпечення позову слід також
враховувати, що цими заходами не
повинна блокуватись господарська
діяльність товариства,
застосовуватись обмеження, не
пов»язані з предметом спору. Не
допускається забезпечення позову
шляхом винесення ухвал, які фактично
містять рішення у справі, яку ще не
вирішено.

Розглянувши зазначену заяву позивача
про забезпечення позову шляхом
заборони Товариству з обмеженою
відповідальністю «Агрітон» проводити
ліквідацію, зупинити ліквідацію
товариства, а також заборонити
процедуру банкрутства товариства в
порядку ст.51 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
суд дійшов висновку про її
необґрунтованість та недоведеність.
Відтак, заява не підлягає задоволенню.

Окрім того, розглянувши клопотання
позивача від 22.05.2014 р. (вх.№2610/14) про
залучення до участі у справі в якості
третьої особи , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Реєстраційну службу Львівського
міського управління юстиції з тих
мотивів, що «рішенням суду може бути
зобов»язано не проводити реєстраційні
дії», суд відмовив у задоволенні
поданого клопотання з наступних
підстав.

Предметом спору є вимога позивача про
визнання недійсними рішень загальних
зборів учасників Товариства «Агрітон»
від 25.03.2014 року про припинення
діяльності шляхом ліквідації,
оформлене протоколом №3/14. Тобто,
заявлено вимогу немайнового характеру.
У випадку задоволення таких позовних
вимог, наказ на виконання рішення суду
не видається.

Зі змісту ст.27 ГПК України вбачається,
що можливість участі в судовому
процесі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ставиться в залежність від впливу
рішення господарського суду зі спору
на права та обов'язки цієї особи щодо
однієї зі сторін. Така третя особа
виступає в процесі на стороні позивача
або відповідача - у залежності від того,
з ким із них у неї існують (або
існували) певні правові відносини.

Відтак, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
повинна знаходитись з однією зі сторін
у матеріальних правовідносинах, які в
результаті прийняття судового рішення
зазнають певних змін. Крім того,
предмет спору повинен бути за межами
цих правовідносин. З цього випливає, що
покладення на таких осіб будь-яких
матеріально-правових обов'язків, є
неможливим.

На зазначене вказує, зокрема, Пленум
Вищого господарського суду України у
Постанові від 26 грудня 2011 року №18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» ( із
наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір слід залишити за
позивачем.

Керуючись 1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 36, 43, 44; 49, 66, 67,
82, 84, 85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

2. В задоволені заяви від 28.04.2014 р
(вх.№2300/14 від 06.05.2014р) про забезпечення
позову відмовити повністю.

В засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення виготовлено 07.07.2014 р.

Суддя
Кітаєва С.Б.