ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

27 червня 2014 року
Справа № 913/251/14

Провадження №28н/913/251/14

За позовом прокурора Старобільського
району Луганської області,
м.Старобільськ Луганської області, в
інтересах держави

до 1. Старобільської районної державної
адміністрації, м. Старобільськ
Луганської області

2. Селянського (фермерського)
господарства "Тетяна", с. Чмирівка
Старобільського району Луганської
області

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Головне Управління
Держземагентства у Луганській області
та Веселівська сільська рада
Старобільського району.

про визнання недійсними та скасування
розпоряджень, визнання недійсним
договорів оренди землі, скасування
запису про державну реєстрацію
договорів оренди землі та зобов'язання
повернути земельні ділянки загальною
вартістю 158010 грн 45 коп.

Головуючий суддя Семендяєва І.В., судді
Смола С.В., Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Гуленко
К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: Голоденко К.О.,
посвідчення № 020155 від 03.09.2013, прокурор
відділу прокуратури м. Луганська;

від 1-го відповідача: представник не
прибув;

від 2-го відповідача: представник не
прибув;

від третьої особи (Головного
Управління Держземагентства у
Луганській області): Ковальов Д.М.,
довіреність № 31-12-0.8-140/2-14 від 10.01.2014,
головний спеціаліст юридичного
відділу;

від третьої особи (Веселівської
сільської ради Старобільського
району): представник не прибув.

суть спору: прокурором, який по
даній справі має статус позивача, в
інтересах

держави заявлено вимоги про:

- визнання недійсними та скасування
розпоряджень Старобільської районної
державної адміністрації Луганської
області від 10.11.2011 року №617 "Про надання
голові селянському (фермерському)
господарству "Тетяна" дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду"
та від 30.01.2012 №60 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в оренду терміном на
49 років СФГ "Тетяна";

- визнання недійсними договори оренди
земельних ділянок, укладені 15.02.2012 між
Старобільської районною державною
адміністрацією та Селянським
(фермерським) господарством "Тетяна",
зареєстрованих у Державному реєстрі
земель за №02122 від 15.02.2012 та
№02123 від 15.02.2013;

- скасування запису у Державному
реєстрі земель про державну реєстрацію
договорів оренди, укладених 15.02.2012 між
Старобільською районною державною
адміністрацією Луганської області та
СФГ "Тетяна"
на земельні
ділянки площею 1,7985 га та 6,9038 га, які
розташовані за межами населених
пунктів, на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується у Веселівській сільській
раді Старобілського району Луганської
області та зареєстровані у Відділі
Держкомзему у Старобільському районі
Луганської області за №02122,
№02123;

- зобов'язання СФГ "Тетяна" повернути
земельні ділянки площею 1,7985 га та 6,9038
га, що знаходяться в оренді
Старобільської районної державної
адміністрації загальною вартістю 158010
грн 45 коп. до земель запасу.

Запереченням на позовну заяву №299 від
05.02.2014 1-ий відповідач - Старобільська
районна державна адміністрація проти
позову заперечив з наступних підстав.

1-ий відповідач - Старобільська районна
державна адміністрація вказав на те,
що 21.10.2011 року за вх.№ 02-16-3711 на його
адресу надійшло клопотання голови СФГ
"Тетяна" Медведєва Є.І. про надання
дозволу на виготовлення
землевпорядної документації щодо
надання в оренду терміном на 49 років
земельних ділянок орієнтованою площею
6,9038 га та 1,7985 га для ведення
фермерського господартсва, які
розташовані за межами населених
пунктів на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується в Веселівській сільській
раді.

1-ий відповідач також зазначив, що 10.11.2011
було прийняте розпорядження
Старобільської райдержадміністрації
№617 "Про надання голові СФГ "Тетяна"
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду"; відповідно до п.1
даного розпорядження СФГ "Тетяна"
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення в оренду,
терміном на 49 років, земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
загальною орієнтованою площею 8,7023 га
для ведення фермерського господарства
за рахунок земель державної власності,
що розташовані за межами населених
пунктів на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується в Веселівській сільській
раді.

Також 1-ий відповідач вказав на те, що
25.01.2012 за вх.№ 02-16-314 на його адресу
надійшла заява голови СФГ "Тетяна"
Медведєва Є.І. про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду терміном на 49 років
площею 8,7023 га ріллі для ведення
фермерського господарства за рахунок
земель державної власності на
території Веселівської сільської ради;
30.01.2012 Старобільською
райдержадміністрацією винесено
розпоряддження № 60, яким було
затверджено даний проект землеустрою
та надано в оренду земельні ділянки
площею 1,7985 га та 6,9038 га ріллі для
ведення фермерського господарства за
рахунок земель державної власності, що
розташовані за межами населених
пунктів на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується в Веселівській сільській
раді.

1-ий відповідач вказав також, що статтею
134 Земельного кодексу України
передбачено обов'язковість продажу
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
на конкурентних засадах (земельних
торгах); земельні торги проводяться у
формі аукціону у порядку,
встановленому законом, що Постановою
Кабінету Міністрів України від 11.11.2008
за №394 затверджено порядок проведення
у 2008 земельних аукціонів, Указом
Президента України від 21.07.2008 №639/2008 дію
вказаної постанови зупинено. Рішенням
Конституційного Суду України від 11.11.2008
за №25рн/2008 у справі №1-46/2008 вказану
постанову Кабінету Міністрів України
від 17.04.2008 №394 визнано
неконституційною, оскільки питання
щодо порядку відчуження, набуття і
здійснення права власності, права
тимчасового користування (оренди),
функції, компетенції органів державної
влади і місцевого самоврядування мають
врегульовуватися тільки законом.

Крім того, 1-ий відповідач зазначив, що
лише 19.08.2012 набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до
Земельного кодексу України" щодо
порядку проведення земельних торгів у
формі аукціону, офіційно затверджено
порядок проведення земельних торгів.

Тобто, як зазначив 1-ий відповідач, на
момент прийняття розпоряджень №617 від
10.11.2011, № 60 від 30.01.2012 щодо передачі в
оренду земельних ділянок державної
власності СФГ "Тетяна" був відсутній
визначений законом порядок проведення
земельних аукціонов, що
унеможливлювало його проведення.

1-ий відповідач вказав також на те, що на
підставі вищезазначених розпоряджень
15.02.2012 між ним та СФГ "Тетяна" були
укладені договори відділом
Держкомзему у Старобільському районі,
які були зареєстровані №2123 на
площу - 1,7985 га та за №02122 на площу -
6,9038 га. Дані договори, як зазначив 1-ий
відповідач, виконуються належним
чином, земельні ділянки
використовуються згідно до умов
договору, тому 1-ий відповідач вважає,
що підстави для розірвання
вищезазначиних договорів відсутні.

10.02.2014 2-ий відповідач - СФГ "Тетяна"
надав відзив на позовну заяву №1 від
07.02.2014, яким позовні вимоги не визнав,
посилаючись на те, що в період з 2003 по 2006
роки було проведено паювання наданих
земель для ведення фермерського
господарства мж членами СФГ "Тетяна"; на
земельні ділянки площею 1,7985 га та 6,9038
га, розташованих на території
Веселівської сільської ради
Старобільського району, були видані
Державні акти на право власності;
вищезазначені земельні ділянки
використовувались для ведення СФГ
"Тетяна" з 1994 року як землі, що належать
членам фермерського господарства і
станом на жовтень 2011 були оброблені та
засіяні; 21.10.2011 СФГ "Тетяна" звернулась з
клопотанням до голови Старобільської
райдержадміністрації про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення в оренду терміном на 49
років для ведення фермерского
господарства за рахунок земель
державної власності, які за даними
державного земельного кадастру
враховуються в Веселівській сільській
раді; як зазначив 2-ий відповідач, був
розроблений проект землеустрою.

Також 2-ий відповідач зазначив, що 25.01.2012
він звернувся до Старобільської
райдержадміністрації з заявою про
затвердження вищезазначеного проекту
та надання земельних ділянок в оренду
терміном на 49 років.

2-ий відповідач вказав, що порушень при
винесенні розпоряджень від 30.01.2012 ні з
його, ні зі сторони Старобільської
райдержадміністрації не було, так як на
момент передачі СФГ "Тетяна" земельних
ділянок розпорядженням Старобільської
райдержадміністрації № 60 від 30.01.2012 був
відсутній визначений законом порядок
проведення земельних аукціонів.

Також 2-ий відповідач не згоден з
посиланням прокурора (позивача) на те,
що відсутність у договорі оренди
зазначення розміру орендної плати є
підставою для його розірвання,
зазначивши про те, що довідка
Веселівської сільської ради
Старобільського району Луганської
області №53 від 06.02.2014 свідчить про
належне виконання СФГ "Тетяна" умов
договору, а саме своєчасної сплати
орендної плати.

Запереченням на відзив 1-го
відповідача №93/761вих-14 від 21.02.2014
позивач (прокурор) не погодився з
доводами 1-го відповідача з наступних
підстав.

Позивач (прокурор) посилається на ст. 116
Земельного кодексу України (в редакції
на момент виникнення спірних
правовідносин), в якій зазначено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
кодексом, або за результатами аукціону;
ст. 123 Земельного кодексу України, в
якій зазначено, що надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування. Рішення зазначених
органів приймається на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у разі: зміни
цільового призначення земельних
ділянок, межі яких не встановлені в
натурі (на місцевості). Надання у
користування земельної ділянки, межі
якої встановлені в натурі (на
місцевості), без зміни її цільового
призначення, здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою;
ст. 124 Земельного кодексу України, в
якій зазначено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки. Передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється за результатами
проведення земельних торгів, крім
випадків, встановлених частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Тобто, як зазначив позивач (прокурор)
згідно з вказаними нормами підставою
для надання в оренду земельної
державної або комунальної власності
та передумовою укладення відповідного
договору (договорів) є рішення особи,
яка здійснює розпорядження нею від
імені власника.

Також позивач (прокурор) послався на ст.
134 Земельного кодексу України, якою
визначено, що земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них (оренда, суперфіцій,
емфітевзис), у тому числі з
розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті. Не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них у разі:
зокрема передачі громадянам земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства, ведення особистого
селянського господарства, ведення
садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів, для
сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

Також позивач прокурор зазначив, що
виходячи з вимог Перехідних положень
Земельного кодексу України, які
регулюють питання передачі в оренду
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності і, зокрема,
визначених в абз. 2 розділу Х Перехідних
положень Земельного кодексу України,
передача в оренду земельних ділянок із
земель державної та комунальної
власності могла здійснюватись без
проведення земельних торгів
(аукціонів) тільки у разі прийняття
відповідними органами рішення про
погодження місця розташування об'єкта
або про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
до 1 січня 2008 року, тоді як
розпорядження №617 про надання дозволу
на розроблення проекту відведення
земельної ділянки Старобільською
районною державною адміністрацією
приймалось 10.11.2011, а проект відведення
затверджувався розпорядженням №60 від
30.01.2012, тобто після 1 січня 2008 року.

Щодо твердження 1-го відповідача про те,
що відсутність в договорах оренди
землі, укладених з СФГ "Тетяна", розміру
орендної плати не є підставою для
визнання їх недійсними, позивач
(прокурор) вказав на те, що згідно з
вимогами ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України, ч.2 ст. 16 Закону України "Про
оренду землі", передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки; відповідно до ст. 15
Закону України "Про оренду землі";
істотною умовою договору оренди землі
є, зокрема, орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату;
орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди (ст.
21 ЗУ "Про оренду землі).

Таким чином, як вказав позивач
(прокурор), у разі виявлення факту
відсутності у договорі хоча б однієї
істотної умови, після проведення його
державної реєстрації, такий договір
підлягає визнанню недійсним за
правилами ст. 15 Закону України "Про
оренду землі".

Також позивач (прокурор) зазначив, що
посилання 1-го відповідача на положення
постанови КМУ №1724 від 13.12.2006 є
недоречним, оскільки ч. 4 ст. 15 Закону
України "Про оренду землі" встановлено,
що невід'ємною частиною договору
оренди землі є: план або схема
земельної ділянки, яка передається в
оренду; кадастровий план земельної
ділянки з відображенням обмежень
(обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом; п 44 договору оренди землі від
15.02.2012 не передбачено, що невід'ємною
частиною вказаних договорів є
розрахунок розміру орендної плати за
земельні ділянки державної власності,
таким чином, як вказує позивач,
розрахунки розміру орендної плати за
земельні ділянки державної власності,
додані до договорів оренди землі від
15.02.2012, не є невід'ємною частиною
договорів або істотною умовою
договорів, а тому не впливають на
вирішення питання про їх недійсність.

Позивач (прокурор) також зазначив, що
доводи 1-го відповідача про те, що
сторонами не допущено істотних
порушень договорів оренди землі від
15.02.2012, є необгрунтованими, оскільки
його позовні вимоги мотивовані
порушенням ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" в частині недодержання
наявності всіх істотних умов договору
оренди землі.

Запереченням на відзив 2-го
відповідача №93/762вих-14 від 21.02.2014
позивач (прокурор) не погодився з
доводами 2-го відповідача з наступних
підстав.

Позивач (прокурор) також послався
на ст. ст. 116, 123, 124, 134 Земельного кодексу
України (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
зазначивши, що згідно з вказаними
нормами підставою для надання в оренду
земельної державної або комунальної
власності та передумовою укладення
відповідного договору (договорів) є
рішення особи, яка здійснює
розпорядження нею від імені власника.

Також позивач (прокурор) зазначив, що
виходячи з вимог Перехідних положень
Земельного кодексу України, які
регулюють питання передачі в оренду
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності і, зокрема,
визначених в абз. 2 розділу Х Перехідних
положень Земельного кодексу України,
передача в оренду земельних ділянок із
земель державної та комунальної
власності могла здійснюватись без
проведення земельних торгів
(аукціонів) тільки у разі прийняття
відповідними органами рішення про
погодження місця розташування об'єкта
або про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
до 1 січня 2008 року, тоді як
розпорядження №617 про надання дозволу
на розроблення проекту відведення
земельної ділянки Старобільською
районною державною адміністрацією
приймалось 10.11.2011, а проект відведення
затверджувався розпорядженням №60 від
30.01.2012, тобто після 1 січня 2008 року.

Також позивач (прокурор) вказав на
те, що відсутність в договорах оренди
землі, укладених з СФГ "Тетяна", розміру
орендної плати є підставою для
визнання їх недійсними. Позивач
(прокурор) вказує на те, що згідно з
вимогами ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України, ч.2 ст. 16 Закону України "Про
оренду землі", передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки; згідно зі ст. 15
Закону України "Про оренду землі"
істотною умовою договору оренди землі
є, зокрема, орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату;
орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди (ст.
21 ЗУ "Про оренду землі).

Таким чином, як вказав позивач
(прокурор), у разі виявлення факту
відсутності у договорі хоча б однієї
істотної умови, після проведення його
державної реєстрації, такий договір
підлягає визнанню недійсним за
правилами ст. 15 Закону України "Про
оренду землі".

Щодо посилання 2-го відповідача на
те, що відсутність в договорах оренди
землі, укладених з СФГ "Тетяна", розміру
орендної плати не є підставою для
визнання їх недійсними, позивач
(прокурор) вказав на те, що згідно з
вимогами ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України, ч.2 ст. 16 Закону України "Про
оренду землі", передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки; згідно із ст. 15
Закону України "Про оренду землі"
істотною умовою договору оренди землі
є, зокрема, орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату;
орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди (ст.
21 ЗУ "Про оренду землі).

Таким чином, як вказав позивач
(прокурор), у разі виявлення факту
відсутності у договорі хоча б однієї
істотної умови, після проведення його
державної реєстрації, такий договір
підлягає визнанню недійсним за
правилами ст. 15 Закону України "Про
оренду землі".

Позивач (прокурор) надав лист №
93/776вих-14 від 21.02.2014, в якому зазначив, що
згідно з актами приймання - передачі
об'єкта оренди, які є невід'ємною
частиною договорів оренди,
орендодавець земельної ділянки -
Старобільська районна державна
адміністрація передала орендарю - СФГ
"Тетяна" в оренду земельні ділянки
загальною площею 1,7985 га та 6,9038 га.

Позивач (прокурор), посилаючись на ч. 1
ст. 215, ст. 216 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 17, 34 Закону України "Про оренду
землі" зазначає, що земельні ділянки
площею 1,7985 га та 6,9038 га, які знаходяться
в користуванні 2-го відповідача,
підлягають поверненню 2-им
відповідачем 1-му відповідачу на
підставі рішення суду за актом
приймання-передачі до земель запасу.

Позивач (прокурор) також зазначив, що
доказом віднесення земельних ділянок
площею 1,7985 га та 6,9038 га до земель запасу
є витяг з технічної документації від
17.01.2014 №03-02-21/0073, наданий відділом
Держземагентства у Старобільському
районі, що згідно вказаного витягу
земельні ділянки площею 1,7985 га та 6,9038
га надані в оренду 2-му відповідачу із
земель сільськогосподарського
призначення (земель запасу),
розташованих за межами населених
пунктів, на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується в Веселівській сільській
раді.

25.02.2014 прокурор м.Луганська надав
пояснення №176-251вих-14 від 24.02.2014 щодо
порядку передачі земельних ділянок в
оренду шляхом проведення земельних
торгів, посилаючись на ч. 1 ст. 134
Земельного кодексу України ( в редакції
від 13.01.2012) та на ст.ст. 135-138 Земельного
кодексу України, якими передбачено
форму та порядок проведення земельних
торгів.

Прокурор зазначив, що відповідно до
положень Наказу Державного комітету
України із земельних ресурсів від
08.10.2010 за №724 "Про затвердження
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності щодо
проведення земельних торгів" визначено
орган ліцензування на провадження
господарської діяльності щодо
проведення земельних торгів, яким є
Державний комітет України із земельних
ресурсів; тобто, як зазначає прокурор,
відповідно до норм законодавства, яке
діяло на момент укладення оспорюваних
договорів, порядок проведення
земельних торгів був вже визначений
Земельним кодексом України.

Прокурор також вказав на те, що
правовою основою проведення земельних
торгів на той час є постанова КМУ від
22.12.1997 "Про затвердження Положення про
порядок проведення аукціону з
реалізації заставленого майна".

13.03.2014 2-ий відповідач подав додаткове
заперечення на позов № 5 від 12.03.2014, в
якому зазначив наступне.

Щодо визнання недійсним та
скасування розпоряджень
Старобільської райдержадміністрації
2-ий відповідач вказав, що при прийнятті
1-им відповідачем розпоряджень №617 від
10.11.2011 року та № 60 від 30.01.2012 року
порушень закону та прав позивача не
було; 1-ий відповідач, отримавши
клопотання голови СФГ "Тетяна"
Медведєва Є. І. про надання дозволу на
виготовлення землевпорядної
документації щодо надання в оренду
терміном на 49 років земельних ділянок
орієнтовною площею 6.9038 га та 1,7985 га для
ведення фермерського господарства,
прийняв розпорядження 10.11.2011 року № 617
"Про надання голові селянського
(фермерського ) господарства "Тетяна"
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду" та від 30.01.2012 року №60
"Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок в
оренду терміном на 49 років СФГ "Тетяна",
тобто, як зазначає 2-ий відповідач у
такий спосіб здійснив волевиявлення
райдержадміністрації, що відповідає
приписам: пункту 2 частини 1 ст. 21 Закону
України від 09.04.1999 № 586-Х1 У " Про місцеві
державні адміністрації", згідно якому
місцева державна адміністрація
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону;
частини 1 ст. 41 даного Закону,
відповідно до якої голови місцевих
державних адміністрацій видають
розпорядження одноособово і несуть за
них відповідальність згідно з
законодавством.

2-ий відповідач також вказав на
те, що твердження позивача, що
відповідно до ст. ст. 135-138 ЗК України
передбачено форму та порядок
проведення земельних торгів, не
відповідає чинному законодавству, так
як 19.08.2012 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до
Земельного Кодексу України щодо
порядку проведення земельних торгів у
формі аукціону" від 05.07. 2012 року №5077-У1,
яким статті 135-139 зазначеного Кодексу
визначені в новій редакції, в них
деталізовано порядок та форми
проведення земельних торгів. На думку
2-го відповідача це означає, що до 19.08.2012
року процедуру та порядок проведення
земельних торгів (аукціонів)
законодавчо врегульовано не було.

Крім того, як зазначив 2-ий відповідач,
частиною другою ст. 134 ЗКУ визначено
випадки, у яких не підлягають продажу
на конкурентних засадах (земельних
торгах) земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них,
- до числа яких, зокрема, віднесено:
передачу громадянам земельних ділянок
для ведення фермерського господарства;
в даному спірному випадку має місце
надання в оренду земельних ділянок для
ведення фермерського господарства (п. 15
договорів оренди землі). Також 2-ий
відповідач зазначає, що на момент
прийняття розпорядження головою
Старобільської РДА існувала лише одна
заява на оренду спірних земельних
ділянок і тому підстав для проведення
1-им відповідачем аукціону або конкурсу
щодо набуття права оренди земельної
ділянки не було.

Щодо визнання недійсними договорів
оренди землі 2-відповідач вважає, що при
укладанні договорів оренди землі між
Старобільською РДА та СФГ "Тетяна"
сторонами було досягнуто згоди з усіх
істотних умов договору оренди землі,
передбачених ст. 15 Закону України "Про
оренду землі".

Також 2-ий відповідач вказав на те,
що з 1 січня 2013 року повноваження щодо
розпорядження землями
сільськогосподарського призначення
державної власності передані до
Держземагентства України та його
територіальних органів та на те, що
державна реєстрація права власності на
спірні земельні ділянки не проведена; у
відповідності до вимог Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
та їх обтяжень" здійснюється
реєстрація саме речових прав (в т.ч. і
права оренди) на земельні ділянки, а не
договорів оренди, як це було до 01.01.2013
року; органами реєстрації речових прав
виступають відповідні реєстраційні
служби, утворені Міністерством юстиції
України; реєстрація прав здійснюється
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

2-ий відповідач також зазначив, що
відповідні реєстраційні служби
Міністерства юстиції України не є
правонаступниками прав та обов'язків
територіальних органів
Держземагентства щодо реєстрації
будь-яких прав, а, отже, не уповноважені
вносити зміни або скасовувати
реєстраційні записи Державного
реєстру земель.

Крім того, 2-ий відповідач зазначив, що
до Віддлу Декржземагентства у
Старобільському районі не можуть
заявлятись позовні вимоги, доки даний
орган знаходиться в статусі третьої
особи по справі, адже позовні вимоги
можуть пред'являтись лише до
відповідачів по справі.

13.03.2014 прокурор м. Луганська надав лист
№176-251вих-14 від 12.03.2014, в якому вказав про
те, що згідно із актами приймання -
передачі об'єкта оренди, які є
невід'ємною частиною договорів оренди,
орендодавець земельної ділянки -
Старобільська районна державна
адміністрація передала орендарю - СФГ
"Тетяна" в оренду земельні ділянки
загальною площею площею 1,7985 га та 6,9038
га та послався на ст. 17 Закону України
"Про оренду землі", якою передбачено, що
передача об'єкта оренди орендарю
здійснюється орендодавцем у строки та
на умовах, що визначені у договорі
оренди землі, за актом
приймання-передачі.

Також прокурор м. Луганська зазначив,
що доказом віднесення земельних
ділянок площею 1,7985 га та 6,9038 га, що
знаходяться СФГШ "Тетяна" до земель
запасу є Витяг з технічної
документації від 17.01.2014 №03-02-21/0073,
наданий Відділом Держземагенства у
Старобільському районі.

Прокурор м. Луганська також вказав на
те, що наявність державної реєстрації
права держави на оспорювані земельні
ділянки не обов'язкова, посилаючись на
ст.41 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (із змінами,
внесеними Законом України №233-УІІ "Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
державної реєстрації речових прав на
земельні ділянки державної та
комунальної власності у зв'язку з їх
розмежуванням") де зазначено, що
рішення органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування про
передачу земельних ділянок у власність
або користування (постійне
користування, оренда, користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут) приймається без
здійснення державної реєстрації права
держави чи територіальної громади на
такі земельні ділянки, крім випадків,
коли право власності на земельні
ділянки державної або комунальної
власності вже зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

13.03.2014 1-ий відповідач подав відзив на
позовну заяву №538 від 12.03.2014, в якому
зазначив, що до набрання чинності
Закону України "про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація права власності на земельні
ділянки, що перебували у розпорядженні
райдержадміністрації не
передбачалася; з 01.01.2013 повноваження по
розпорядженню земельними ділянками
державної власності
сільськогосподарського призначення
віднесено до Головного управління
Держземагентства у Луганській області.

18.03.2014 прокурор м.Луганська надав
пояснення №176-1889вих-14 від 17.03.2014, в якому
зазначив, що відповідно до п.3.1. Рішення
КСУ від 11.11.2008 №25-рп/2008 у справі за
конституційним поданням Президента
України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження порядку проведення у
2008 році земельних аукціонів,
встановлено, що у Основному Законі
України зазначається, що Україна є
правовою державою (стаття 1), органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України (частина
друга статті 6), закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй (частина друга статті 8).
За приписом частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; крім того, як
зазначає прокурор у Конституції
України зазначено, що держава
забезпечує захист прав усіх суб'єктів
права власності і господарювання,
соціальну спрямованість економіки; усі
суб'єкти права власності рівні перед
законом (частина четверта статті 13);
право власності на землю гарантується,
воно набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до закону
(частина друга статті 14); правовий режим
власності визначається виключно
законами України (пункт 7 частини
першої статті 92).

Прокурор також вказує про те, що
відповідно до Конституції України
правовий режим власності, порядок і
умови набуття та припинення права
власності, а також права володіння,
користування та розпорядження майном
(землею) визначаються законом.

Також прокурор зазначив, що
земельні ділянки державної або
комунальної власності, призначені для
продажу суб'єктам підприємницької
діяльності, підлягають продажу на
конкурентних засадах (земельні торги),
крім викупу земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна,
що є власністю покупців цих ділянок, в
яких відсутні акції (частки, паї), що
належать державі (стаття 134 Кодексу); у
частині п'ятій статті 137 Кодексу
передбачено, що земельні торги
проводяться у порядку, встановленому
законом та врегульовуватися тільки
законом.

Прокурор зазначив також, що на
момент укладення договорів оренди
землі (15.02.2012) діяли положення
Земельного кодексу України від 13.01.2012,
які чітко врегулювали порядок
проведення земельних торгів.

17.04.2014 від третьої особи -
Веселівської сільської ради
Старобільського району надійшов
відзив на позовну заяву, в якому він
зазначив про те, що згідно зі ст. 12 п. в
Земельного кодекса України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
при вирішенні цього питання, як
зазначає 3-особа, рада дійсно діє як
суб'єкт власних повноважень.

Також третя особа послалась на ч.
ІІ заключних та перехідних положень
Закону України №5254-УІ від 06.09.2012 "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності",
яким передбачено, що землями
комунальної власності відповідних
територіальних громад вважаються: а)
земельні ділянки: на яких розташовані
будівлі, споруди, інші об'єкти
нерухомого майна комунальної
власності відповідної територіальної
громади; які перебувають у постійному
користуванні органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій; б)
всі інші землі, розташовані в межах
відповідних населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок, зазначених у
підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього
розділу.

Третя особа також вказала на те,
що спірні земельні ділянки знаходяться
за межами населених пунктів
підпорядкованих раді, тобто не
відносяться до земель комунальної
власності та на те, що при розгляді
даної справи сільська рада не є
суб'єктом повноважень.

Відзивом на позовну заяву б/н, б/д
третя особа - Головне управління
Держземагентства у Луганській області
зазначає наступне.

Щодо надання доказів реєстрації
права власності на земельні ділянки
площею 1,7985 га та 6,9038 га третя особа -
Головне управління Держземагентства у
Луганській вказала на те, що за
інформацією відділу Держземагентства
у Старобільському районі Луганської
області згідно із даними Державного
земельного кадастру вищезазначені
земельні ділянки до Національної
кадастрової системи не внесені, у
зв'язку з цим, інформацією щодо
державної реєстрації права власності
на дані земельні ділянки відділ не
володіє.

Щодо можливості повернення
земельних ділянок державі третя особа
вказала на те, що згідно з Положенням
про Головне управління
Держземагентства у Луганській області,
затвердженим наказом Держземагентства
України від 14.06.2013 №270 Головне
управління є територіальним органом
Державного агентства земельних
ресурсів України та йому
підпорядковане; є юридичною особою
публічного права, має самостійний
баланс, рахунки в установах
Казначейства України, печатку із
зображенням Державного Герба України і
своїм найменуванням.

Також третя особа у відзиві на
позовну заяву послалась на ст. ст.116, 125,
126 Земельного кодексу України та
зазначила, що відповідно до вимог
чинного законодавства обов'язковою
умовою фактичного використання
земельної ділянки є наявність у особи,
що її використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки.

Крім того, третя особа послалась
на ст. 1 Закону України "Про державний
контроль за використання та охороною
земель", яка містить визначення
термінів, а саме: самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Тобто, як зазначила третя особа -
Головне управління Держземагентства у
Луганській, самовільним зайняттям
єзаволодіння земельною ділянкою, що не
спирається на закон і відбувається з
порушенням визначеного порядку
надання земельних ділянок, здійснюване
без відведення землі в натурі й
одержання документа, що засвідчує
право на землю.

Також третя особа послалась на ст.
212 Земельного кодексу України, якою
передбачено, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними; приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки; повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Головне управління Держземагентства у
Луганській також вказало на те, що
відповідно до абз.1 ст. 5 Закону України
"Про державний контроль за
використання та охороною земель"
державний контроль за використанням
та охороною земель усіх категорій та
форм власності здійснює центральний
орган виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, а
відповідно до абз. 3 цієї ж статті
моніторинг родючості ґрунтів земель
сільськогосподарського призначення та
агрохімічну паспортизацію земель
сільськогосподарського призначення
проводить центральний орган
виконавчої влади з питань аграрної
політики.

Таким чином, третя особа вважає
можливим повернення самовільно
зайнятих земельних ділянок на підставі
рішення суду шляхом приведення їх у
придатний для використання стан.

05.05.2014 2-й відповідач надав
додаткові заперечення на позовну заяву
№7 від 29.04.2014, в якому не визнав позовні
вимоги, вважає їх необгрунтованими та
такими, що суперечать фактичним
обставинам справи.

2-ий відповідач вказав на те, що при
прийнятті 1-им відповідачем
розпоряджень №617 від 10.11.2011 року та № 60
від 30.01.2012 порушень закону, прав
позивача та інтересів держави не було
та зазначає, що законодавство
передбачає дві підстави набуття
громадянами та юридичними особами
права користування земельними
ділянками, а саме або за результатами
аукціону, або за рішенням органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування, посилаючись на ст. 17
Земельного Кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 21
Закону України від 09.04.1999 № 586-Х1 У "Про
місцеві державні адміністрації", ч. 1 ст.
41 названого Закону, пункт 1, 2 ст. 7
Закону України "Про фермерське
господарство", ч. 2 ст. 19 Конституції
України, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про
оренду землі", ст. 116 Земельного кодексу
України (в редакції, яка діяла станом на
момент винесення першим відповідачем
спірних розпоряджень та укладення
відповідачами спірних договорів
оренди землі).

Також 2-ий відповідач зазначив, що
розпорядження землями від імені
Українського народу здійснюють органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
шляхом прийняття рішень відповідно до
ст. 13 Конституції України.

Крім того, 2-ий відповідач, посилаючись
на статті 124, 134, 135 Земельного кодексу
України, ч. 5 статті 137 цього кодексу,
Постанову Кабінету Міністрів України
від 17.07.2008 №394, якою затверджено порядок
проведення у 2008 році земельних
аукціонів, Указ Президента України від
21.07.08 р. №639/2008, рішення Конституційного
Суду України від 11.11.2008 року за № 25-рн/2008
у справі № 1-46/2008, Постанову КМУ №85 "Про
затвердження порядку продажу у 2010 році
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
на земельних торгах вважає доводи
позивача щодо порядку передачі
земельних ділянок в оренду шляхом
проведення земельних торгів
відповідно до положень Наказу
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 08.10.2010 за №724
"Про затвердження ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
щодо проведення земельних торгів" ,
яким визначено тільки орган
ліцензування на провадження
господарської діяльності щодо
проведення земельних торгів та
відповідно до Постанови КМУ від 22.12.1997
"Про затвердження Положення про
порядок проведення аукціону з
реалізації заставленого майна" (яка
визначає порядок проведення аукціонів
з реалізації заставленого майна на яке
згідно з законодавством звернено
стягнення) та відповідно до ст. ст. 135- 138
ЗК України безпідставними та
необгрунтованими, так як 19.08.2012 року
набрав чинності Закон України "Про
внесення змін до Земельного Кодексу
України щодо порядку проведення
земельних торгів у формі аукціону" від
05.07.2012 року №5077-У1, яким статті 135-139
зазначеного Кодексу визначені в новій
редакції, в них деталізовано порядок та
форми проведення земельних торгів,
тобто, як зазначає 2-ий відповідач, на
момент виникнення спірних
правовідносин між першим та другим
відповідачами та до 19.08.2012 року
процедуру та порядок проведення
земельних торгів (аукціонів) взагалі
законодавчо врегульовано не було.

Таким чином 2-ий відповідач вважає, що
порушень земельного законодавства при
винесенні розпоряджень ні з його боку,
ні з боку 1-го відповідача допущено не
було.

Також 2-ий відповідач зауважив на тому,
що СФГ "Тетяна" в якості юридичної особи
зареєстроване 16.11.1992 року. 01.02.1994 року на
підставі рішення Старобільської
райради народних депутатів
Старобільського району Луганської
області голові СФГ "Тетяна" як
громадянину України , була надана
земельна ділянка площею 24.15 га для
розширення СФГ, яка знаходилась на
території Веселівської сільської ради
Старобільського району. В склад цієї
ділянки входили спірні земельні
ділянки площею 1,7985 га та 6,9038 га.; в
період з 2003 по 2006 роки земельна ділянка
площею 24.15 га була розпайована між
членами СФГ"Тетяна" та на спірні
земельні ділянки площею 1,7985 га та 6,9038
га, які розташовані на території
Веселівської сільської ради були
видані державні акти на право
власності члену СФГ ОСОБА_4 , які в
подальшому були визнані недійсними в
зв'язку з допущеною помилкою. Тобто, як
зазначає 2-ий відповідач, вищезазначені
земельні ділянки знаходились у
використанні СФГ "Тетяна" з 1994 року по
2011 рік і згідно розпорядження голови
Старобільської РДА №60 від 30.01.2012 року
були правомірно надані в оренду СФГ
терміном на 49 років для ведення
фермерського господарства за рахунок
земель державної власності , що
розташовані на території Веселівської
сільської ради Старобільського району.

Отже 2-ий відповідач вважає, що 1-й
відповідач мав правові та фактичні
підстави видати спірні розпорядження.

ІЦодо вимог позивача (прокурора) про
визнання недійсними договорів оренди
землі оскільки в них відсутній розмір
орендної плати, 2- відповідач зазначив
наступне.

Договори оренди землі були
зареєстровані відділом Держкомзему у
Старобільському районі Луганської
області про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 15.02.2012 року за
№ 44122 та за № 02123; при
реєстрації порушення істотних умов, як
вказує 2-ий відповіда, встановлено не
було. Відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов, є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди; орендна
плата сплачувалась в розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки, так як при
підписанні договору було досягнуто
згоди між СФГ "Тетяна" та
Старобільською РДА як раз такого
розміру орендної плати, про що було
підписано обома сторонами ; розрахунок
розміру орендної плати за земельні
ділянки на 2012 рік, згідно якого вказано,
що цей розрахунок є додатком до
договору оренди землі від 15.01,2012року.

Також 2-ий відповідач зазначив, що
обов'язковість оформлення розрахунків
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності
передбачена ПКМУ від 13.12.2006 р. №1724
"Деякі питання оренди земель". Дані
розрахунки, як вказує 2-ий відповідач,
заповнюються під час укладання
договорів оренди землі, тому посилання
позивача (прокурора) на відсутність
розміру орендної плати на думку 2-го
відповідача, не заслуговує на увагу,
так як 1-ий та 2-ий відповідач, укладаючи
дані договори, поставили свої підписи
та печатки, погодилися на його умови та
поставили підписи і печатки на
розрахунках розміру орендної плати як
додатках до договорів; сплачена
орендна плата згідно наданих
розрахунків і є схваленням орендаря
наявності домовленості відносно
істотної умови договорів оренди землі,
а саме розміру орендної плати.

На думку 2-го відповідача,
позивачем не спростовано, що СФГ
"Тетяна", протягом дії спірних
договорів належним чином виконувала
всі зобов'язання за договорами оренди
землі, в тому числі здійснило державну
реєстрацію спірних договорів оренди,
використовувала земельні ділянки за
цільовим призначенням, своєчасно та в
повному обсязі сплачувала орендну
плату.

Крім того, 2-ий відповідач вказав на те,
що з 1 січня 2013 року повноваження щодо
розпорядження землями
сільськогосподарського призначення
державної власності передані до
Держземагентства України та його
територіальних органів та те, що на
сьогоднішній день державна реєстрація
права власності на спірні земельні
ділянки не проведена та посилається на
Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень" згідно з
яким, здійснюється реєстрація саме
речових прав (в т.ч. і права оренди) на
земельні ділянки, а не договорів
оренди, як це було до 01.01.2013 року;
органами реєстрації речових прав
виступають відповідні реєстраційні
служби, утворені Міністерством юстиції
України; реєстрація прав здійснюється
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Також 2-ий відповідач зазначив, що
відповідні реєстраційні служби
Міністерства юстиції України не є
правонаступниками прав та обов'язків
територіальних органів
Держземагентства щодо реєстрації
будь-яких прав, а, отже, не уповноважені
вносити зміни або скасовувати
реєстраційні записи Державного
реєстру земель.

Крім того, 2-ий відповідач наголосив на
тому, що ні до Відділу Держземагентства
у Старобільському районі, а ні до
Реєстраційної служби Старобільського
районного управління юстиції не
заявлені позовні вимоги як до
відповідачів по справі, Тобто, як
вказав 2-ий відповідач, в позовній заяві
позивачем не визначено та не
обгрунтовано хто повинен скасувати
запис у Державному реєстрі земель про
державну реєстрацію договорів оренди,
укладених 15.02.2012 року між
Старобільською РДА та СФГ "Тетяна" на
земельні ділянки площею 1,7985 га та 6,9038
га, які розташовані за межами населених
пунктів, на території Веселівської
сільської ради Старобільського району
та зареєстровані у Відділі Держкомзему
у Старобільському районі Луганської
області за № 2122 та за №2123.

В частині вимог позивача про
зобов'язання 2-го відповідача повернути
спірну земельну ділянку до земель
запасу Веселівської сільської ради
Старобільського району Луганської
області 2-ий відповідач також не
погодився, посилаючись на те, що в силу
приписів Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності" з
дня набрання чинності даним Законом
(01.01.13) у державній власності
залишаються, зокрема, усі інші землі,
розташовані за межами населених
пунктів, крім земельних ділянок
приватної власності та земельних
ділянок, зазначених у підпункті "а" п.З
цього розділу; що державна реєстрація
права держави чи територіальної
громади на земельні ділянки, зазначені
у пунктах 3 і 4 цього розділу,
здійснюється на підставі заяви
органів, які згідно із ст. 122 Земельного
кодексу України передають земельні
ділянки у власність або у користування,
до якої додається витяг з Державного
земельного кадастру про відповідну
земельну ділянку.

13.05.2014 позивач (прокурор) надав письмове
пояснення №93/3999вих-14 від 12.05.2014, в якому
зазначив, що згідно з нормами
законодавства підставою для надання в
оренду земельної ділянки державної або
комунальної власності та передумовою
укладення відповідного договору
(договорів) є рішення особи, яка
здійснює розпорядження нею від імені
власника, згідно ст. 116 Земельного
кодексу України (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин), ст.
123, 124, частини 1, 3ст. 134 цього кодексу.

Крім того, як вказав прокурор (позивач),
виходячи з вимог Перехідних положень
ЗК України, які регулюють питання
передачі в оренду земельних ділянок із
земель державної та комунальної
власності і, зокрема, визначених в абз. 2
розділу X Перехідних положень ЗК
України, передача в оренду земельних
ділянок із земель державної та
комунальної власності могла
здійснюватись без проведення
земельних торгів (аукціонів) тільки у
разі прийняття відповідними органами
рішення про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки до 1 січня
2008 року, тоді як розпорядження № 617 про
надання дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
Старобільською районною державною
адміністрацією приймалось 10.11.2011, а
проект відведення затверджувався
розпорядженням № 60 від 30.01.2012 тобто -
після 1 січня 2008 року.

Щодо посилання 2-го відповідача на те,
що відсутність у договорі оренди
зазначеного розміру орендної плати не
є підставою для недійсності договору
оренди, прокурор (позивач) зазначив, що
у разі виявлення факту відсутності у
договорі хоча би однієї істотної умови,
після проведення його державної
реєстрації, такий договір підлягає
визнанню недійсним за правилами ст. 15
Закону України "Про оренду землі".

Також прокурор (позивач) вказав на те,
що відповідно до ст.1 Закону України
"Про Державний земельний кадастр"
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.
Державний земельний кадастр базується
поміж іншого на об'єктивності,
достовірності та повноті відомостей у
Державному земельному кадастрі; що
виходячи з положень п.16 ч. 24 постанови
Кабінету Міністрів України №1051 від
17.10.2012 "Про затвердження Порядку
ведення Державного земельного
кадастру", до Державного земельного
кадастру вноситься інформація, у тому
числі про власників, користувачів
земельної ділянки відповідно до даних
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Таким чином, як зазначив прокурор
(позивач) у разі відмови у задоволенні
позовних вимог в частині визнання
недійсним договору оренди землі та не
скасування запису про державну
реєстрацію договорів оренди, укладених
15.02.2012 між Старобільською
райдержадміністрацією та СФГ "Тетяна",
на земельні ділянки площею 1,7985 га та
6,9038 га, які розташовані за межами
населених пунктів, на території, яка за
даними державного земельного кадастру
враховується у Веселівській сільській
раді Старобільського району
Луганської області та зареєстровані у
Відділі Держкомзему у Старобільському
районі Луганської області за
№№02122, 02123, буде допущена
недостовірність даних Державного
земельного кадастру, оскільки СФГ
"Тетяна" у такому випадку вже не буде
користувачем земельної ділянки, що не
буде відповідати даним Державного
земельного кадастру.

Щодо зобов'язання СФГ "Тетяна"
повернути земельні ділянки площею 1,7985
га та 6,9038 га до земель запасу прокурор
(позивач) зазначив наступне.

Сторонами за договорами оренди
землі від 15.02.2012 є Старобільська
районна державна адміністрація та
селянське (фермерське) господарство
"Тетяна"; згідно із актами приймання -
передачі об'єкта оренди, які є
невід'ємною частиною договорів оренди,
орендодавець земельної ділянки -
Старобільська районна державна
адміністрація передала орендарю - СФГ
"Тетяна" в оренду земельні ділянки
загальною площею площею 1,7985 га та 6,9038
га.

Як зазначив прокурор (позивач),
відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу, а саме - зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі тощо;
ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у
разі припинення або розірвання
договору оренди землі орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених
договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для
задоволення своїх вимог до
орендодавця; передача об'єкта оренди
орендарю здійснюється орендодавцем у
строки та на умовах, що визначені у
договорі оренди землі, за актом
приймання-передачі (ст.17 Закону України
"Про оренду землі").

Прокурор також вказав, що відповідно до
ст. 216 ЦК України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Тобто, як вказав прокурор (позивач),
загальним наслідком недійсності
правочину є реституція.

Також прокурор (позивач) зазначив,
що пунктом 21 обох договорів оренди
землі від 15.02.2012 передбачено, що після
припинення дії договору орендар у
10-денний строк повертає орендодавцеві
земельну ділянку у стані, не гіршому
порівняно з тим, у якому він одержав її
в оренду; таким чином, прокурор
(позивач) вважає, що земельні ділянки
площею 1,7985 га та 6,9038 га, які знаходяться
в користуванні СФГ "Тетяна", підлягають
поверненню селянським (фермерським)
господарством "Тетяна" - однією із
сторін за договорами оренди землі від
15.02.2012, Старобільській районній
державній адміністрації - іншій
стороні, на підставі рішення суду за
актом приймання передачі до земель
запасу.

27.05.2014 третьою особою - Головним
управлінням Держземагенства у
Луганській області надано відзив на
позовну заяву, в якому зазначено про те,
що Головне управління Держземагенства
у Луганській області підтримує позовні
вимоги, посилаючись на те, що ч. 3 ст. 7
Закону України "Про фермерське
господарство" (у редакції чинній на час
вчинення дій станом на 16.06.2011)
визначено, що земельні ділянки для
ведення фермерського господарства
передаються громадянам України у
власність і надаються в оренду із
земель державної або комунальної
власності.

Також третя особа, посилаючись на
ст. ст. 134 Земельного кодексу України (у
редакції станом на 08.07.2011) 116, 123, ч. 2 ст.
134, 135-138, цього Закону зазначила, що
розпорядженням районної державної
адміністрації від 10.11.2011 №617 про
надання голові ФГ "Тетяна" дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
терміном на 49 років СФГ "Тетяна"
прийняті з порушенням ст.ст. 116, 123, 134
Земельного кодексу України; на думку
третьої особи підстави для передачі
цієї землі не на конкурентних засадах
відсутні.

Крім того, третя особа підтримала
позовні вимоги щодо визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок, укладені 15.02.2012 між
Старобільської районною державною
адміністрацією та Селянським
(фермерським) господарством "Тетяна",
зареєстрованих у Державному реєстрі
земель за №02122 від 15.02.2012 та
№02123 від 15.02.2013, посилаючись на ст.
4-6, 11, 15, 17, 19 Закону України "Про оренду
землі" та згодна з доводами прокурора
стосовно застосування положень
статтей 203, 215 Цивільного кодексу
України.

Також третя особа повідомила про
те, що ведення Державного реєстру
земель здійснювалося відповідно до
Наказу Державного комітету України по
земельним ресурсам від 02.07.2003 №174
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25 липня 2003р. за №641/7962) Про
затвердження Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
який втратив чинність на підставі
Наказу Міністерства аграрної політики
та продовольства №408 від 07.07.2012.

Третя особа також вказала на те,
що ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV
визначено, що державна реєстрація прав
на нерухоме майно та їх обтяжень є
обов'язковою; що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4
цього Закону обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів,уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право оренди земельної ділянки;
що права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону
виникають з моменту такої реєстрації
(ч. 3 ст. 3 Закону, ст. 125 Земельного
кодексу України); що відповідно до ч. 7
ст. 3 цього Закону державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації прав, крім
випадків, установлених абзацами
другим і третім частини п'ятої цієї
статті; що згідно зі ст. 6 ч. 1 цього
Закону систему органів державної
реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України;
центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав; органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав), тобто, третя особа вважає за
необхідне скасування інформації у
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень щодо права оренди на
земельні ділянки, що є предметом спору.

Також третя особа зазначила, що
саме Головне управління
Держземагентства у Луганській області
на теперішній час реалізує
повноваження зазначені у ч. 4 ст. 122
Земельного кодексу України, тобто, є
органом, який уповноважений виконувати
функції держави у спірних
правовідносинах.

26.05.2014 1-ий відповідач подав
клопотання від 21.05.2014 №967, в якому
зазначив, що з метою приведення у
відповідність до чинного
законодавства договорів оренди землі
між Старобільської районною державною
адміністрацією та Селянським
(фермерським) господарством "Тетяна",
зареєстрованих у Відділі Держкомзему у
Старобільському районі Луганської
області 15.02.2012 за №02122 та
№02123 та для подальшої їх
реєстрації у Реєстраційній службі
Старобільського районного управління
юстиції, 19 травня між Старобільської
районною державною адміністрацією та
Селянським (фермерським) господарством
"Тетяна" підписані додаткові угоди про
внесення змін до вищезазначених
договорів оренди землі; вказані
додаткові угоди направлені для
узгодження та підписання до Головного
управління Держземагентства у
Луганській області.

Також 1-ий відповідач, посилаючись на п.
2.4 Постанови Пленуму ВГСУ України № 11
від 29.05.2013, в якому зазначено, що сторони
також не позбавлені права вчинити
правочин про внесення змін до
правочину з метою приведення його у
відповідність із законом зазначає, що
укладені між Старобільської районною
державною адміністрацією та
Селянським (фермерським) господарством
"Тетяна", договори оренди землі від
15.02.2012 за №02122 та №02123
відповідають приписам чинного
законодавства.

23.06.2014 позивач (прокурор) надав
пояснення №93/4506вих-14 від 20.06.2014, в якому,
посилаючись на ст.. 13 Конституції
України, п. 1 Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента
України від 08.04.2011 №445, Положення
Головного управління Держзеагентства
у Луганській області, затвердженого
наказом Держземагентства від 14.06.2013 №270
вказав, що Головне управління наділено
повноваженнями щодо розпорядження
землями державної власності, водночас
не передбачені повноваження щодо
прийняття земельних ділянок, що
повертаються до державної власності
або оскарження рішень органів
виконавчої влади та місцевого
самоврядування.

Позивач (прокурор) також спрямував
витяги з Державного земельного
кадастру по земельним ділянкам площею
площею 1,7985 га та 6,9038 га, які розташовані
за межами населених пунктів, на
території, яка за даними державного
земельного кадастру враховується у
Веселівській сільській раді
Старобілського району Луганської
області та зареєстровані у Відділі
Держкомзему у Старобільському районі
Луганської області за №02122,
№02123 та повідомив суд про те, що
відповідно до інформації відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Старобільського районного управління
юстиції доступ до реєстру речових прав
на нерухоме майно відсутній, у зв'язку з
чим не має можливості отримати витяг з
Реєстру речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень стососно вищезазначениз
земельних ділянок.

27.06.2014 прокурор надав письмові
пояснення №176-251-1 вих-14 від 2606.2014, в
якому вказав, що прокурор району
обґрунтовано звернувся до суду з
позовною заявою як самостійний учасник
процесу, оскільки відсутній орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах.

Розпорядженням голови господарського
суду Луганської області від 16.06.2014 для
розгляду справи № 913/251/14, у зв'язку з
відпусткою судді Середи А.П. здійснено
заміну у складі колегії господарського
суду: виключено зі складу колегії суддю
Середу А.П. та введено до складу колегії
суддю Корнієнко В.В.

Представники 1-го, 2-го відповідача,
третя особа (Веселівська сільська рада
Старобільського району) до судового
засідання не прибули, про дату, час та
місце проведення судового засідання
були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши надані докази, господарський
суд Луганської області

в с т а н о в и в:

Як свідчать матеріали справи,
проведенною прокуратурою
Старобільського району перевіркою
встановлено порушення вимог
законодавства при наданні в
користування земельних ділянок
сільськогосподарського призначення.

Так, розпорядженням Старобільської
районної державної адміністрації
Луганської області від 10.11.2011 №617
селянському (фермерському)
господарству «Тетяна» (далі - СФГ
«Тетяна») надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 8, 7023 га для ведення фермерського
господарства за рахунок земель
державної власності, що розташовані за
межами населених пунктів, на території,
яка за даними державного земельного
кадастру враховується у Веселівській
сільській раді Старобілського району
Луганської області з подальшою
передачею їх в оренду.

Розпорядженням Старобільської
районної державної адміністрації
Луганської області від 30.01.2012 року №60
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
для ведення фермерського господарства
терміном на 49 років.

Згідно з п.2 вказаного розпорядження,
земельні ділянки площею 1,7985 та 6,9038 га
передані СФГ «Тетяна» в оренду строком
на 49 років.

На підставі зазначених розпоряджень (№
617 від 10.11.2011 та №60 від 30.01.2012) 15.02.2012 між
Старобільської районної державної
адміністрацією Луганської області
(орендодавець) та СФГ «Тетяна» (орендар)
укладено два договори оренди земельних
ділянок площею 1,7985 та 6,9038 га,
розташованих за межами населених
пунктів Веселівської сільської ради
Старобільського району Луганської
області. Дані договори укладені на 49
років.

Договори оренди землі зареєстровані у
Державному реєстрі земель за №02122
від 15.02.2012 та №02123 від 15.02.2012.

Проведеною прокуратурою
Старобільського району перевіркою
встановлені факти винесення
Старобільською районною державною
адміністрацією незаконих розпоряджень
про передачу земельних ділянок в
оренду юридичним особам для ведення
фермерського господарства всупереч
вимогам ст. ст. 124, 139 Земельного кодексу
України без проведення земельних
торгів (аукціону), що у подальшому
сприяло укладанню незаконних
договорів оренди земельних ділянок.

Викладене стало підставою для
звернення прокурора Старобільського
району до господарського суду з даним
позовом.

Згідно з пунктом 2 статті 121 Конституції
України на прокуратуру України
покладається функція представництва
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 36-1 Закону України
«Про прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва у суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або державою.

Однією з форм представництва є
звернення до суду з позовами або
заявами про захист прав і свобод
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Незаконна передача в оренду спірних
земельних ділянок порушує інтереси
держави у сфері контролю за
використанням та охороною земель,
ефективного використання земельних
ресурсів.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 7 "Про деякі питання участі прокурора
у розгляді справ, підвідомчих
господарським судам" з урахуванням
змін, внесених пунктом 6 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 16.01.2013 року № 2 " Про
внесення до деяких постанов пленуму
Вищого господарського суду України
доповнень і змін, що стосуються участі
прокурора у судовому процесі"
зазначено про те, що згідно з абзацом
четвертим частини першої статті 2 ГПК
України господарський суд порушує
справи за позовами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною другою
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах, за відсутності ж
такого органу або відсутності у нього
повноважень зазначає про це в позовній
заяві.

Як вірно зазначив прокурор у позовній
заяві, із правового аналізу змісту
статей 5, 6, 9, 10 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», а також Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011 №
459/2011, випливає, що чинним
законодавством не визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
функції контролю за використанням та
охороною земель, а у Державної
інспекції сільського господарства
України відсутні повноваження щодо
звернення до господарського суду,
прокурор пред'являє цей позов в
інтересах держави як позивач.

Як вже зазначалося вище, проведенною
прокуратурою Старобільського району
перевіркою встановлено порушення
вимог законодавства при наданні в
користування земельними ділянками
сільськогосподарського призначення.

Так, розпорядженням Старобільської
районної державної адміністрації
Луганської області від 10.11.2011 №617
селянському (фермерському)
господарству «Тетяна» (далі - СФГ
«Тетяна») надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 8, 7023 га для ведення фермерського
господарства за рахунок земель
державної власності, що розташовані за
межами населених пунктів, на території,
яка за даними державного земельного
кадастру враховується у Веселівській
сільській раді Старобілського району
Луганської області з подальшою
передачею їх в оренду.

Розпорядженням Старобільської
районної державної адміністрації
Луганської області від 30.01.2012 року №60
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
для ведення фермерського господарства
терміном на 49 років.

Згідно з п.2 вказаного розпорядження,
земельні ділянки площею 1,7985 та 6,9038 га
передані СФГ «Тетяна» в оренду строком
на 49 років.

На підставі зазначених розпоряджень (№
617 від 10.11.2011 та №60 від 30.01.2012) 15.02.2012 між
Старобільської районної державної
адміністрацією Луганської області
(орендодавець) та СФГ «Тетяна» (орендар)
укладено два договори оренди земельних
ділянок площею 1,7985 та 6,9038 га,
розташованих за межами населених
пунктів Веселівської сільської ради
Старобільського району Луганської
області. Дані договори укладені на 49
років.

Договори оренди землі зареєстровані у
Державному реєстрі земель за №02122
від 15.02.2012 та №02123 від 15.02.2012.

Слід зазначити, що розпорядження
районної державної адміністрації, на
підставі яких оформлено договори
оренди земельних ділянок, є
ненормативними правовими актами
одноразового застосування, які
вичерпали свою дію фактом їх виконання.

Вказані розпорядження та договори
оренди землі укладені з порушенням
вимог чинного законодавства, у зв'язку
з чим розпорядження підлягають
визнанню недійсними та скасуванню, а
укладені договори - недійсними з огляду
на наступне.

Статтею 7 Закону України «Про
фермерське господарство» визначено
порядок надання (передачі) земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства, а саме:

Для отримання (придбання) у власність
або в оренду земельної ділянки
державної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до відповідної районної
державної адміністрації.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання
земельної ділянки в оренду районна
державна адміністрація розглядає у
місячний строк і в разі її задоволення
дає згоду на підготовку землевпорядною
організацією проекту відведення
земельної ділянки.

Проект відведення земельних ділянок
розробляється за рахунок Українського
державного фонду підтримки
фермерських господарств.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується та затверджується
відповідно до закону.

Земельні ділянки для ведення
фермерського господарства передаються
громадянам України у власність і
надаються в оренду із земель державної
або комунальної власності.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 123 Земельного
кодексу України надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування. Рішення зазначених
органів приймається на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у разі: зміни
цільового призначення земельних
ділянок відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості). Надання у користування
земельної ділянки, межі якої
встановлені в натурі (на місцевості),
без зміни її цільового призначення
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Статтею 134 Земельного кодексу України
визначено обов'язковість продажу
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
на конкурентних засадах (земельних
торгах).

Так, у частині 2 зазначеної статті
визначений перелік земельних ділянок
державної чи комунальної власності, що
не підлягають продажу на конкурентних
засадах або права на них у разі:
передачі громадянам земельних ділянок
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів,
для сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

Тобто, відповідно вимогам Закону
України «Про фермерське господарство»
та Земельного кодексу України передача
земель державної та комунальної
власності в оренду для ведення
фермерського господарства без
конкурентних засад (земельних торгів)
можлива лише при передачі земель
громадянам у розмірах, визначених
частиною 5 статті 7 Закону України «Про
фермерське господарство».

Таким чином, розпорядження
Старобільської районної державної
адміністрації Луганської області № 617
від 10.11.2011 та № 60 від 30.01.2012 прийняті
всупереч вимогам статей 116, 123,134
Земельного кодексу України та частини 5
статті 7 Закону України «Про фермерське
господарство».

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі статтями 10, 17 Земельного
кодексу України, п. 2 ст. 21 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» державна адміністрація
здійснює передачу у власність або
надання у користування земельних
ділянок виключно в порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України.

Перший відповідач при винесенні
розпоряджень № 617 від 10.11.2011 та № 60 від
30.01.2012 порушив приписи земельного
законодавства, що робить ці
розпорядження недійсними та такими, що
підлягають скасуванню.

Укладені між відповідачами на підставі
розпоряджень першого відповідача, які
визнані недійсними, договори оренди
землі, які зареєстровані у Державному
реєстрі земель за №02122 від 15.02.2012
та №02123 від 15.02.2012.

Відповідно до п. 2.29 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" договір оренди
земельної ділянки може бути припинений
лише на майбутнє, оскільки неможливо
повернути вже здійснене за ним
користування ділянкою. Одночасно з
визнанням договору недійсним
господарський суд повинен зазначити в
рішенні, що цей договір припиняється
лише на майбутнє.

Спірні договіри визнаються
недійсними та припиняються на
майбутнє.

Так, перший відповідач 10.11.2011 видав
розпорядження №617 селянському
(фермерському) господарству «Тетяна»
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 8, 7023 га для ведення фермерського
господарства за рахунок земель
державної власності, що розташовані за
межами населених пунктів, на території,
яка за даними державного земельного
кадастру враховується у Веселівській
сільській раді Старобілського району
Луганської області з подальшою
передачею їх в оренду.

30.01.2012 перший відповідач видав
розпорядження №60 про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства терміном на
49 років.

На підставі зазначених розпоряджень (№
617 від 10.11.2011 та №60 від 30.01.2012) 15.02.2012 між
Старобільської районної державної
адміністрацією Луганської області
(орендодавець) та СФГ «Тетяна» (орендар)
укладено два договори оренди земельних
ділянок площею 1,7985 та 6,9038 га,
розташованих за межами населених
пунктів Веселівської сільської ради
Старобільського району Луганської
області. Дані договори укладені на 49
років.

Договори оренди землі зареєстровані
у Державному реєстрі земель за
№02122 від 15.02.2012 та №02123 від
15.02.2012.

Суд не погоджується з доводами другого
відповідача про те, що на момент
прийняття спірних розпоряджень та
укладання договорів оренди був
відсутній порядок проведення
земельних торгів.

Статтею 134 Земельного кодексу України
передбачена обов'язковість продажу
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
на конкурентних засадах (земельних
торгах. Передбачені ч. 2 ст. 134
Земельного кодексу України винятки з
цього правила до спірних земельних
ділянок не відносяться.

Статтями 135, 136, 137 Земельного кодексу
України визначені процедури
проведення земельних торгів.

Проведення торгів проводиться в
порядку, встановленому законом.

Згідно Перехідних положень Земельного
кодексу України, які регулюють питання
передачі в оренду земельних ділянок із
земель державної та комунальної
власності і, зокрема, визначених в абз. 2
розділу Х Перехідних положень
Земельного кодексу України, передача в
оренду земельних ділянок із земель
державної та комунальної власності
могла здійснюватись без проведення
земельних торгів (аукціонів) тільки у
разі прийняття відповідними органами
рішення про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки до 1 січня
2008 року, тоді як розпорядження №617 про
надання дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
Старобільською районною державною
адміністрацією приймалось 10.11.2011, а
проект відведення затверджувався
розпорядженням №60 від 30.01.2012, тобто
після 1 січня 2008 року.

Крім того, на час виникнення спірних
правовідносин існував загальний
порядок проведення аукціонів
(постанова Кабінета Міністрів України
від 22.12.97 «Про затвердження Положення
про порядок проведення аукціону в
реалізації заставленого майна»).

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Вищого господарського суду
України від 30.10.2013 у справі №922/241/13-г та
від 13.08.2013 у справі №913/394/134-г та у
постанові Верховного Суду України від
03.06.2014 у справі №13/17/5022-675/2012 за позовом
прокурора Бережанського району
Тернопільської області в інтересах
держави в особі Мечищівської сільської
ради до приватного підприємства
«Галицькі аграрні інвестиції» третя
особа - управління Держкомзему у
Бережанському районі про визнання
недійсним договору оренди та
зобов'язання вчинити дії. У вказаній
постанові зазначено про наступне.

Відповідно до ст. 3 ЗК України ( в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) земельні
відносини регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 3 ст. 122 ЗК України районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів, зокрема,
для сільськогосподарського
використання.

Нормами ст.. 124 ЗК України передбачено,
що передача в оренду земельних ділянок,
що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених ч.
2,3 ст. 134 цього Кодексу.

Статтею 134 ЗК України встановлено, що
земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
(оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому
числі з розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Судами встановлено, що земельні
ділянки площею 100 га, які передані
підприємству на підставі договору
оренди №9, є ділянками
сільськогосподарського призначення, а
тому необхідною умовою для їх передачі
в оренду мало бути проведення
земельних торгів, за результатами яких
укладається договір оренди.

Недотримання цієї процедури є
порушенням органом місцевого
самоврядування господарської
компетенції під час укладення договору
оренди землі.

Інші доводи сторін, прокурора,
викладені у позові, відзиві та
письмових поясненнях, судовою колегією
відхиляються у зв'язку з їх
необгрунтованістю.

Суд погоджується з позивачем щодо
необхідності скасування запису в
Державному реєстрі земель про державну
реєстрацію договорів та можливості
розгляду цієї вимоги за правилами
господарського судочинства.

Як зазначено в пунктах 1.4, 1.5
Рекомендацій Президії Вищого
господарського суду України від 02.02.2010
року №04-06/15 "Про практику застосування
судами земельного законодавства" у
вирішенні питань щодо підвідомчості
спору, що виник із земельних відносин,
слід аналізувати не лише предмет та
склад сторін спору, але і його підставу,
яка розкриває характер спірних
правовідносин між сторонами і вказує
на рівність або адміністративне
підпорядкування сторін спору.

Спір, що виник внаслідок порушення
права суб"єкта господарської
діяльності на земельну ділянку, в тому
числі органами державної влади та
місцевого самоврядування, є спором про
право і підлягає розгляду за правилами
Господарського процесуального кодексу
України.

Отже, спір у даній справі щодо визнання
незаконними та скасування
розпоряджень та про скасування запису
в Державному реєстрі земель про
державну реєстрацію договорів є спором
про право, в якому сторони виступають
як рівноправні учасники господарських
відносин, а не у відносинах влади та
підпорядкування, у зв"язку з чим він
підлягає розгляду за правилами
господарського судочинства.

Необхідність скасування запису в
Державному реєстрі земель про державну
реєстрацію договорів, укладених 15.02.2012
між Старобільською районною державною
адміністрацією Луганської області та
СФГ "Тетяна"
на земельні
ділянки площею 1,7985 га та 6,9038 га, які
розташовані за межами населених
пунктів, на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується у Веселівській сільській
раді Старобілського району Луганської
області та зареєстровані у Відділі
Держкомзему у Старобільському районі
Луганської області за №02122,
№02123 обумовлена тим, що у
Державному земельному Кадастрі
повинні бути точні, достовірні та повні
відомості про землі та їх власників
(землекористувачів) згідно Закону
України «Про Державний земельний
Кадастр».

Тому слід скасувати запис у Державному
реєстрі земель про державну реєстрацію
договорів оренди, укладених 15.02.2012 між
Старобільською районною державною
адміністрацією Луганської області та
СФГ "Тетяна"
на земельні
ділянки площею 1,7985 га та 6,9038 га, які
розташовані за межами населених
пунктів, на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується у Веселівській сільській
раді Старобілського району Луганської
області та зареєстровані у Відділі
Держкомзему у Старобільському районі
Луганської області за №02122,
№02123.

Щодо вимог позову про зобов'язання
другого відповідача - СФГ "Тетяна"
повернути земельні ділянки площею 1,7985
га та 6,9038 га до земель Державного
резервного фонду суд зазначає
наступне.

Згідно пп. "г" п. 4 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" у державній
власності залишаються усі інші землі,
розташовані за межами населених
пунктів, крім земельних ділянок
приватної власності та земельних
ділянок, зазначених у підпункті "а"
пункту 3 цього розділу (на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна комунальної
власності відповідної територіальної
громади; які перебувають у постійному
користуванні органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. 9 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
вказаного Закону право власності на
земельні ділянки державної та
комунальної власності, зазначені у
пунктах 3 і 4 цього розділу,
реалізується після державної
реєстрації права власності на
відповідну земельну ділянку.

Перший відповідач не надав
доказів того що право власності на
спірну земельну ділянку на теперішній
час за ним не зареєстровано.

Таким чином, у позивача відсутні
законні підстави для реалізації права
власності на спірну земельну ділянку, в
тому числі права розпорядження цією
земельною ділянкою.

Позивач заявив вимогу про
повернення земельних ділянок до земель
Державного резервного фонду; ці вимоги
позивач згідно ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України не
змінював.

Крім того, відповідно до ст. 152
Земельного кодексу України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою і відшкодування
завданих збитків.

Отже після здійснення державної
реєстрації прав на спірну земельну
ділянку, власник землі може захистити
свої права шляхом подання
віндікаційного позову.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог про зобов'язання
другого відповідача повернути
позивачу спірну земельну ділянку для
подальшого розпорядження, слід
відмовити в зв'язку з їх
необґрунтованістю та безпідставністю.

Згідно викладеному позов підлягає
задоволенню частково. Суд задовольняє
позовні вимоги про:

- визнання недійсними та скасування
розпоряджень Старобільської районної
державної адміністрації Луганської
області від 10.11.2011 року № 617 "Про
надання голові селянському
(фермерському) господарству "Тетяна"
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду" та від 30.01.2012 №60 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
терміном на 49 років СФГ "Тетяна";

- визнання договорів оренди земельних
ділянок, укладені 15.02.2012 між
Старобільської районною державною
адміністрацією та Селянським
(фермерським) господарством "Тетяна",
зареєстрованих у Державному реєстрі
земель за №02122 від 15.02.2012 та
№02123 від 15.02.2013 - недійсними;

- скасування запису у Державному
реєстрі земель про державну реєстрацію
договорів оренди, укладених 15.02.2012 між
Старобільською районною державною
адміністрацією Луганської області та
СФГ "Тетяна"
на земельні
ділянки площею 1,7985 га та 6,9038 га, які
розташовані за межами населених
пунктів, на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується у Веселівській сільській
раді Старобілського району Луганської
області та зареєстровані у Відділі
Держкомзему у Старобільському районі
Луганської області за №02122,
№02123;

У задоволенні позовних вимог про
зобов'язання СФГ "Тетяна" повернути
земельні ділянки площею 1,7985 га та 6,9038
га, що знаходяться в оренді
Старобільської районної державної
адміністрації загальною вартістю 158010
грн 45 коп. до земель запасу суд
відмовляє.

Згідно п. 2.11. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

В даній позовній заяві об'єднано 8
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення.

Обгрунтованими є шість вимог
позову.

Таким чином, розмір судового
збору складає 7308 грн 00 коп. (1218 грн. х 6).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судовий збір в сумі 7308 грн 00 коп.
покладається на першого відповідача,
оскільки внаслідок саме його дій
прийняті незаконні розпорядження та
укладені договори оренди, які були
безпідставно зареєстровані.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов прокурора Старобільського
району Луганської області в інтересах
держави до 1. Старобільської районної
державної адміністрації 2. Селянського
фермерського) господарства "Тетяна" про
визнання недійсними та скасування
розпоряджень, визнання недійсними
договорів оренди землі, скасування
запису про державну реєстрацію
договору оренди землі та зобов'язання
повернути земельну ділянку
задовольнити частково.

2. Визнати недійсним та скасувати
розпорядженя Старобільської районної
державної адміністрації Луганської
області від 10.11.2011 року №617 "Про надання
голові селянському (фермерському)
господарству "Тетяна" дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду".

3. Визнати недійсним та скасувати
розпорядженя Старобільської районної
державної адміністрації Луганської
області від 30.01.2012 №60 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в оренду терміном на
49 років СФГ "Тетяна";

4. Визнати недійсним договір оренди
землі, укладений 15.02.2012 між
Старобільської районною державною
адміністрацією та Селянським
(фермерським) господарством "Тетяна",
який зареєстрований у Державному
реєстрі земель за №02122 від 15.02.2012.

5. Визнати недійсним договір оренди
землі, укладений 15.02.2012 між
Старобільської районною державною
адміністрацією та Селянським
(фермерським) господарством "Тетяна",
який зареєстрований у Державному
реєстрі земель за №02123 від 15.02.2012;

6. Скасувати запис у Державному реєстрі
земель про державну реєстрацію
договору оренди, укладеного 15.02.2012 між
Старобільською районною державною
адміністрацією Луганської області та
СФГ "Тетяна"
на земельну
ділянку площею 1,7985 га яка розташована
за межами населених пунктів, на
території, яка за даними державного
земельного кадастру враховується у
Веселівській сільській раді
Старобілського району Луганської
області та зареєстрована у Відділі
Держкомзему у Старобільському районі
Луганської області за №02123.

7. Скасувати запис у Державному реєстрі
земель про державну реєстрацію
договору оренди, укладеного 15.02.2012 між
Старобільською районною державною
адміністрацією Луганської області та
СФГ "Тетяна"
на земельну
ділянку площею 6,9038 га яка розташована
за межами населених пунктів, на
території, яка за даними державного
земельного кадастру враховується у
Веселівській сільській раді
Старобілського району Луганської
області та зареєстрована у Відділі
Держкомзему у Старобільському районі
Луганської області за №02122.

8. Стягнути з Старобільської районної
державної адміністрації, Луганська
область, м.Старобільськ, вул. Комунарів,
35, ідентифікаційний код 04051632 в доход
Державного бюджету України (отримувач
УДКСУ у м. Луганську, код ОКПО 37991503,
рахунок № 3006 в ГУДКУС у
Луганській області, МФО 804013, ККД 22030001,
символ 206) судовий збір в сумі 7308 грн 00
коп. видати наказ Старобільській ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

9. У задоволенні позовних вимог про
зобов'язання Селянського
(фермерського) господарства "Тетяна"
повернути земельні ділянки площею 1,7985
га до земель Державного резервного
фонду відмовити.

10. У задоволенні позовних вимог про
зобов'язання Селянського
(фермерського) господарства "Тетяна"
повернути земельну ділянку площею 6,9038
га до земель Державного резервного
фонду відмовити.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 02.07.2014.

Головуючий суддя
І.В. Семендяєва

Суддя
С.В. Смола

Суддя
В.В. Корнієнко