ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
Справа № 925/1019/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Чевгуза О.В.,
при секретарі судового засідання
Олійник І.С., за участю представників:

від позивача: Посохов О.В. - представник
за довіреністю,

від відповідача: Колесник В.О. -
представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Черкаської області у м. Черкаси
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик», м. Горлівка, Донецька
область

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Родоніт Стоун», м.
Христинівка, Черкаська область

про стягнення 747573 грн. 88 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
звернулось до суду з позовною заявою, у
якій просить суд стягнути з товариства
з обмеженою відповідальністю «Родоніт
Стоун» 747573 грн. 88 коп. у зв'язку з
неналежним виконанням останнім умов
договору поставки №БІ121320 від 13.10.2013, в
тому числі: 690294 грн. 28 коп. основного
боргу за поставлений товар, 18445 грн. 97
коп. пені, 38833 грн. 63 коп. процентів за
користування чужими грошовими коштами.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги, підтримав
повністю та просив задовольнити. Крім
того, просив задовольнити заяву про
застосування заходів забезпечення
позову, шляхом накладення арешту на
грошові кошти відповідача, оскільки
останній ухиляється від сплати боргу.

Представник відповідача у судовому
засіданні 02.07.2014 повідомив, що
відповідач має намір вирішити спір
мировою угодою.

У судовому засіданні 02.07.2014 було
оголошено перерву до 07.07.2014, після якої
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки не повідомив.

Неявка відповідача, що був належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, та не подання відзиву
на позов не перешкоджає розгляду
справи по суті у його відсутності за
наявними в справі матеріалами
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

У судовому засіданні згідно з ст. 85 ГПК
України було оголошено вступну та
резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши доводи та пояснення
представника позивача, дослідивши
наявні у справі докази, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик», в
особі начальника бази «ЕЛІТ» ТОВ
«Баядера Логістик» Бабича Сергія
Івановича, що діє на підставі
довіреності від 31.07.2013, (постачальник за
договором, позивач по справі) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Родоніт Стоун», в
особі директора Левицького Андрія
Юрійовича, що діє на підставі Статуту,
(покупець за договором, відповідач по
справі) було укладено договір поставки
№БІ121320 від 13 жовтня 2013 року (далі -
договір).

Відповідно до умов договору
постачальник зобов'язався поставити і
передати замовлений товар у власність
покупця товар, а покупець зобов'язався
прийняти та оплатити товар у
відповідності з вимогами даного
договору (п. 1.1.).

Право власності на товар переходити
від постачальника до покупця в день
його фактичної передачі. Днем (датою)
фактичної передачі товару є дата,
зазначена у накладних (п. 1.4.).

Загальна сума договору складається з
вартості товару, поставленого покупці
за всіма накладними (п. 2.1.)

Ціна, кількість та асортимент кожної
партії товару узгоджуються сторонами і
зазначаються в накладних. Ціна та товар
зазначається в гривнях з урахуванням
ПДВ (п. 2.2.).

Порядок розрахунків обумовлений
розділом 5 договору, а саме

Оплата проводиться покупцем 45
календарних днів, рахуючи з моменту
виконання поставки відповідної партії
товару. Покупець зобов'язаний кожного
тижня надавати постачальнику
інформацію про рух товару на складі
покупця, про ступінь реалізації
поставленого товару, із зазначенням
асортименту та кількості
нереалізованого товару (Інформація) на
дату надання Інформації, яка
підписується представником покупця.
Покупець надає інформацію по факсу або
по електронній пошті, або в іншій
формі, яка дозволяє постачальнику
ідентифікувати Інформацію як таку, що
надана покупцем у відповідності з цим
договором.

Датою оплати товару є дата зарахування
коштів на рахунок постачальника.

Відповідно до протоколу розбіжностей
до договору поставки оплата
проводиться покупцем протягом
тридцяти календарних днів, рахуючи з
моменту фактичного отримання товару
покупцем (п. 5.1.). датою оплати товару є
дата списання коштів з розрахункового
рахунку покупця на рахунок
постачальника (п. 5.2.)

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар (алкогольні
напої) на загальну суму 727619 грн. 40 коп.,
гідно з накладними:

№13883/16562 від 25.10.2013 на суму 31420,26 грн.

№14137/16977 від 31.10.2013 на суму 904,86 грн.

№2251/2500 від 14.02.2014 на суму 522720,00 грн.

№2284/2503 від 14.02.2014 на суму 9244,56 грн.

№2282/2504 від 14.02.2014 на суму 86976,78 грн.

№2496/2886 від 25.02.2014 на суму 20085,84 грн.

№3504/3987 від 13.03.2014 на суму 25626,54 грн.

№4422/4950 від 31.03.2014 на суму 30640,56 грн.

Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково на суму 37325,12
грн., відповіді на претензію позивача
від 14.05.2014 №303, яку отримав 15.05.2014, не
надав, отже позивач просить стягнути
борг в сумі 690294,28 грн. за поставлений
товар у примусовому порядку.

Договірні відносини, що виникли між
сторонами, по своїй суті мають ознаки
договору поставки.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 Господарського кодексу
України (далі - ГК України).

Загальні положення поставки
врегульовані параграфом 1 глави 30 ГК
України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 1, 2 статті 712
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 692 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується
частина 1 статті 193 ГК України,
відповідно до якої суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті
525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з
вимогами статті 629 ЦК України щодо
обов'язковості договору для виконання
сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд відповідно до ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі вищевказаного, суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача боргу за поставлений товар
в розмірі 690294 грн. 28 коп.
обґрунтованими, доведеними наявними в
матеріалах справи доказами, а
відповідно таким, що підлягають до
задоволення.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
пенею є вид неустойки, що обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 7.3. договору сторони
домовилися, що за неналежне виконання
зобов'язань, передбачених п. 5.1.
договору покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення, але не більше
розміру подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

Позивачем заявлено до стягнення 18445
грн. 97 коп. пені в розмірі подвійної
облікової ставки.

Пеня позивачем нарахована в межах
строку передбаченого статтею 232 ГК
України, з врахуванням заборгованості
за період її нарахування. Позов в цій
частині позовних вимог підлягає до
задоволення.

Згідно з п. 7.7. договору за користування
грошовими коштами постачальника, яке
може відбуватися у зв'язку з
простроченням покупця оплати за товар,
постачальник вправі вимагати від
покупця сплати 40% річних (0,1% в день) від
простроченої суми за весь час
прострочення.

Відповідно до частини 3 статті 692
Цивільного кодексу України у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами, а в силу
частини 2 статті 536 Цивільного кодексу
України розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншими актами цивільного
законодавства.

Розрахунки процентів за користування
чужими грошовими коштами відповідають
вимогам чинного законодавства та
фактичним обставинам справи, вчиненні
вірно та підлягають стягненню з
відповідача у заявленому розмірі.

Відповідно до Постанови Вищого
господарського суду від 26.12.2011 №16 «Про
деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову»
враховуючи, що забезпечення позову
застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення.

Ухвалою від 07.07.2014 суд за клопотанням
позивача вжив заходів до забезпечення
позову.

Сплата судового збору здійснюється в
порядку і розмірі, встановленому
Законом України «Про судовий збір».

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір в розмірі 14951,47
грн. та за заяву про забезпечення
позову - 1827,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
понесені останнім при поданні позову, а
саме: 16778 грн. 47 коп. судового збору,
оскільки позов задоволено повністю, а
спір виник з вини відповідача по
справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Родоніт Стоун» (вул.
Леніна, 89, м. Христинівка, Черкаська
область, ідентифікаційний код 37313320) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
(вул. Озерянівська, 2, м. Горлівка,
Донецька область, ідентифікаційний код
35871504): 690294 грн. 28 коп. основного боргу за
поставлений товар, 18445 грн. 97 коп. пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 38833 грн. 63 коп. процентів
за користування чужими грошовими
коштами, 16778 грн. 47 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 09 липня 2014 року

Суддя
О.В. Чевгуз