ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.14р. Справа № 904/3827/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Партнер 2000", м.
Оріхів, Запорізька область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Агро-Союз",
смт. Ювілейне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 121 229,10 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Макаренко О.М.,
довіреність №2 від 11.02.2013р.

від відповідача: Верещака Б.І.,
довіреність №242 від 13.12.2012р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро Партнер 2000"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Агро-Союз" (далі-відповідач) про
стягнення (з урахуванням уточненого
позову про стягнення боргу) 122 687,70 грн. -
основного боргу, 1533,50 грн. - пені та
витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх грошових зобов'язань щодо оплати
поставленої продукції по договору № 7
від 29.11.2011 р.

Представник позивача у судовому
засіданні наполягав на задоволенні
уточненого позову про стягнення боргу
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 17.06.2014 р.
розгляд справи відкладено на 03.07.2014 р.

В судовому засіданні 03.07.2014 р. оголошено
перерву до 10.07.2014 р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 10.07.2014 р. оголошена
вступна та резолютивна частини
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро Партнер 2000"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Агро-Союз" (покупець) укладено Договір
№ 7 (далі - Договір) за умовами п. 1.1.
якого постачальник зобов'язується
поставити, а покупець прийняти та
оплатити продукцію в асортименті,
кількості та по ціні, вказаними в
рахунках і/або накладних, які є
невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору поставка
продукції здійснюється партіями. На
кожну партію поставленої продукції
сторони складають специфікацію, в якій
вказується найменування, асортимент
(номенклатура), кількість, ціна
продукції і вартість партії продукції.

Згідно п. 2.3. Договору строк поставки
кожної партії продукції не пізніш 5-ти
робочих днів з дати виписки
постачальником рахунка на оплату цієї
партії продукції при умові наявності
продукції на складі постачальника.
Датою поставки продукції являється
дата отримання продукції покупцем по
товарній накладній. Товарна накладна
вважається специфікацією до даного
договору.

Пунктом 3.1. Договору оплата кожної
партії продукції здійснюється
покупцем протягом 10 календарних днів з
моменту прийоми даної партії продукції
на складі покупця.

Оплата здійснюється в безготівковій
формі шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника (п. 3.2. Договору).

Факт виконання позивачем договірних
зобов'язань з поставки продукції
покупцю та факт отримання останнім
продукції на загальну суму 122 687,70 грн.
підтверджується наявними у матеріалах
видатковими накладними.

Відповідач свої зобов'язання за
Договором виконав частково, внаслідок
чого у нього утворилась заборгованість
перед позивачем зі сплати продукції на
суму 122 687,70 грн., що і є причиною
виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України (надалі по тексту ГК України),
який регулює господарські відносини,
що виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На момент розгляду справи
заборгованість відповідача складає 122
687,70 грн., докази погашення якої в
матеріалах справи відсутні, внаслідок
чого суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Водночас, порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки. Договірна неустойка
встановлюється за згодою сторін, тобто
її розмір та умови застосування
визначаються виключно на їх власний
розсуд.

Згідно п. 5.1. Договору за порушення
строку оплати продукції покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
0,05 % від простроченої суми, за кожен
день прострочки.

На підставі п. 5.1. Договору позивачем
відповідачу нарахована пеня, за період
з 27.05.2014 р. по 20.06.2014 р. в розмірі 1533,50 грн.
Перевіривши здійснені позивачем
нарахування розміру пені, суд визнає її
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням
встановлених обставин справи, суд
вважає, що вимоги позивача до
відповідача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
розмірі: 122 687,70 грн. - основного боргу,
1533,50 грн. - пені.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входить оплата послуг адвоката.
В контексті цієї норми судові витрати
за участь адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавались, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

Крім того, відповідно до ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законом, та установчими документами,
через свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Повноваження сторони або третьої
особи, від імені юридичної особи, може
здійснювати відособлений підрозділ,
якщо таке право йому надано
установчими або іншими документами.

Повноваження адвоката як
представника можуть також
посвідчуватися ордером, виданим
відповідним адвокатським об'єднанням,
або договором.

Тобто, вказана норма не обмежує
юридичних осіб у виборі осіб, котрі
будуть здійснювати їх представництво в
господарському суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру". Дія вказаного закону
поширюється тільки на осіб, які є
адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом,
наводиться в статті 2 Закону України
"Про адвокатуру", котра зазначає, що
адвокатом може бути особа, яка має вищу
юридичну освіту, підтверджену дипломом
України або відповідно до міжнародних
договорів України дипломом іншої
країни, стаж роботи у галузі права не
менше двох років, володіє державною
мовою, склала кваліфікаційні іспити,
одержала в Україні свідоцтво про право
на зайняття адвокатською діяльністю та
прийняла Присягу адвоката України.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
адвокатуру" адвокат має право
займатись адвокатською діяльністю
індивідуально, відкрити своє
адвокатське бюро, об'єднуватися з
іншими адвокатами в колегії,
адвокатські фірми, контори та інші
адвокатські об'єднання, які діють
відповідно до цього Закону та статутів
адвокатських об'єднань. Адвокатські
об'єднання діють на засадах
добровільності, самоврядування,
колегіальності та гласності.
Реєстрація адвокатських об'єднань
провадиться у Міністерстві юстиції
України в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці адвоката здійснюється на
підставі угоди між громадянином чи
юридичною особою і адвокатським
об'єднанням чи адвокатом (ст. 12 Закону
України "Про адвокатуру").

Таким чином, стаття 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає відшкодування сум як
судових витрат, які були сплачені
стороною за отримання послуг, лише
адвокатам, а не будь-яким
представникам.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача витрати за послуги
адвоката за договором про надання
юридичних послуг від 21.05.2013 року (за
актом виконаних робіт від 29.05.2014 р. -
на суму 4500,00 грн. та за актом виконаних
робіт, замовлення послуг від 07.07.2014 р. -
на суму 3000,00 грн.), тобто у загальній
сумі 7500,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл
витрат, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, господарський суд
має враховувати, що розмір
відшкодування названих витрат не
повинен бути неспіврозмірним, тобто
явно завищеним. За таких обставин суд з
урахуванням матеріалів конкретної
справи, зокрема, ціни позову може
обмежити цей розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи (п. 12 роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 04.03.98 N
02-5/78 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Таким чином, господарський суд,
виходячи з принципів розумності та
справедливості, оцінює правові
послуги, надані адвокатом Макаренко
О.М. Товариству з обмеженою
відповідальністю " Агро Партнер 2000" по
даній справі у розмірі 3750,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по справі покладаються на
відповідача в такому розмірі: витрати
по сплаті судового збору у розмірі 2484,42
грн. та витрати на оплату послуг
адвоката в розмірі 3750,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49 ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнений позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Агро-Союз"
(52005, Дніпропетровська область, смт.
Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1;
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Агро
Партнер 2000" (70500, Запорізька область, м.
Оріхів, вул. Карла Лібкнехта, буд. 33 Б;
) 122 687,70 грн. (сто
двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят
сім грн. 70 коп.) - основного боргу, 1533,50
грн. (одна тисяча п'ятсот тридцять три
грн. 50 коп.) - пені, 2484,42 грн. (дві
тисячі чотириста вісімдесят чотири
грн. 42 коп.), 3750,00 грн. (три тисячі сімсот
п'ятдесят грн. 00 коп.) - оплату послуг
адвоката, про що видати наказ.

В решті позову - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська Дата підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України "15 " липня 2014 р.