ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.
Справа № 911/621/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Хелп-Агро", м. Харків

до Приватного підприємства
приватної науково-виробничої фірми
"Юніс", с.Великі Єрчики Сквирського
району

про стягнення 164470,00 грн.

за участю представників: згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Хелп-Агро" (надалі позивач)
заявлено позов до Приватного
підприємства приватної
науково-виробничої фірми "Юніс" (надалі
відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 164470,00 грн., з
яких: 66000,00 грн. - основного боргу, 19800,00
грн. - штрафу, 78670,00 грн. - заставної
вартості насіння батьківських форм.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
свої зобов'язання за договором
поставки від 05.03.2013 року № 0503п3.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.02.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 19.03.2014 р.

18.03.2014 року на адресу господарського
суду Київської області від відповідача
надійшла телеграма, в якій останній
просить суд відкласти розгляд справи.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.03.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача розгляд справи відкладено
на 09.04.2014 р.

07.04.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву у
якому останній позовні вимоги не
визнає у повному обсязі та клопотання
про призначення у справі судової
почеркознавчої експертизи, яке
мотивоване тим, що підпис на накладній
№7 від 12.04.2013 р., яка долучена позивачем
до позову у якості додатку, не
відповідає підпису громадянина ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.04.2014 р. призначено у
справі судову почеркознавчу
експертизу на вирішення якої
поставлено питання: "Чи виконано підпис
від імені гр. ОСОБА_1 на накладній №7 від
12.04.2013р. на суму 78670,00 грн. в графі
"Получил" гр. ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_1 від 26.04.2001 р., виданий Сквирським
РВ ГУ МВС України у Київській області)
чи іншою особою?", проведення
експертизи доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз та зупинено провадження до
проведення експертизи та повернення
матеріалів справи до суду.

22.04.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник позивача подав
заперечення на відзив відповідача.
Відповідно до змісту вказаних
заперечень позивач зменшує заявлену до
стягнення суму основного боргу до 55000,00
грн. та суму штрафу - до 16500,00 грн.

05.05.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшов лист № 5018/5019/14-32 від
30.04.2014 р. з матеріалами справи, до якого
долучено клопотання експерта про
надання додаткових матеріалів
необхідних для вирішення питань,
поставлених перед експертизою.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.05.2014 р. у зв'язку з
надходженням до суду зазначеного вище
клопотання експерта про надання
додаткових матеріалів провадження у
даній справі було поновлено та
зобов'язано сторін подати до суду
витребувані експертом матеріали, які
необхідні для вирішення питань,
поставлених перед експертизою, а саме:
оригінал досліджуваного документу -
накладної № 7 від 12 квітня 2013 року;
достовірні вільні зразки підпису
ОСОБА_1 у різних документах
(по-можливості також у накладних) за
період часу, що максимально наближений
до часу виконання спірного документу
(тобто за 2012-2013 роки). Крім того,
зобов'язано відповідача надати суду
докази сплати вартості експертизи та
розгляд справи призначено на 21.05.2014 р.

21.05.2014 р. присутнім у судовому засіданні
представником позивача подано
оригінал досліджуваного документу -
накладної № 7 від 12 квітня 2013 року,
однак, представником відповідача не в
повній мірі виконано вимоги ухвали
суду від 05.05.2014 р., зокрема не подано
достовірні вільні зразки підпису
ОСОБА_1 у різних документах за період
часу, що максимально наближений до часу
виконання спірного документу (тобто за
2012-2013 роки).

З метою надання часу відповідачу для
виконання вимог ухвали суду в частині
подання достовірних вільних зразків
підпису ОСОБА_1 у різних документах, у
судовому засіданні оголошено перерву
до 22.05.2014 р., про що присутніми
представниками учасників судового
процесу підписано відповідне
повідомлення.

22.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник відповідача подав
витребувані ухвалою суду від 05.05.2014 р.
документи.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.05.2014 р. зупинено
провадження у справі №911/621/14 та
надіслано до Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз для подальшого проведення
судової почеркознавчої експертизи у
даній справі, яку призначено ухвалою
суду від 09.04.2014 р., матеріали справи
№911/621/14 до яких долучено отримані від
відповідача додаткові матеріали,
витребувані на виконання клопотання
експерта про надання матеріалів,
необхідних для вирішення питань,
поставлених перед експертизою.

26.06.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшли матеріали даної
справи та висновок експертів №
5018/5019/14-32 за результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи від
25.056.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.06.2014 р. у зв'язку з тим, що
обставини, які зумовили зупинення
провадження у даній справі було
усунуто, провадження у справі № 911/621/14
поновлено та призначено її до розгляду
на 08.07.2014 р.

Розглянувши у судовому засіданні
матеріали справи та заслухавши
пояснення присутнього у судовому
засіданні представника відповідача,
суд

встановив:

05 жовтня 2013 року між ТОВ НВФ "Хелп-Агро"
(продавець, позивач у справі) та
Приватним підприємством приватною
науково-виробничою фірмою "Юніс"
(покупець, відповідач у справі) було
укладено договір поставки №0503п3
(надалі договір), відповідно до п. 1.1.
якого, продавець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі, передати у власність
покупцю насіння кукурудзи , у кількості
та по ціні, які обумовлені у цьому
договорі ( у подальшому іменується
товар), а покупець зобов'язується
сплатити належну грошову суму та
прийняти вказані товари, в порядку, в
термін та на умовах, визначених у цьому
договорі.

Відповідно до п. 1.2. договору продавець
зобов'язується передати Покупцю такі
товари: насіння кукурудзи у кількості
6000,0 кг по ціні 11.00 грн. за 1кг на суму
66000.00 грн.

Згідно з п. 1.3. договору вартість товару
складає 55000.00 грн. ПДВ 20% складає 11000.00
грн. Загальна вартість товару з ПДВ
складає 66000.00 грн.

Згідно з п.п. 2.2. та 2.3. договору покупець
зобов'язаний оплатити товари
відповідно до їх повної вартості
вказаної в товаророзпорядчих
документах: накладній (товарній,
видатковій та інш.) Оплата товару
здійснюється в такому порядку:
сплатити 11000,00 грн. до « 14» березня 2013 p.,
остаточний термін оплати
« 20» жовтня 2013 року в сумі 55000,00 грн.

Договір вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до 31.12.2013 р. закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, що мало місце під час дії
цього договору (п.п. 4.1. та 4.2. договору).

На виконання умов договору поставки
№0503п3 від 05.03.2013 р. позивачем було
поставлено відповідачеві товар на суму
66000,00 грн., що підтверджується
підписаною представниками сторін та
скріпленою відтисками печаток
юридичних осіб товарною накладною №293
від 12.04.2013 р.

З п. 2.3. договору вбачається, що
відповідач мав здійснити розрахунок з
позивачем у термін по 20.10.2013 р.

У свою чергу, як зазначає позивач,
відповідач взяті на себе зобов'язання
за вказаним вище договором поставки у
частині сплати вартості поставленого
позивачем товару не виконав у повному
обсязі, сплативши лише 11000,00 грн.

З огляду на вищевказані обставини, у
відповідача, станом на дату судового
засідання, рахується заборгованість
перед позивачем у розмірі 55000,00 грн.

Станом на дату судового засідання
відповідачем належних та допустимих
доказів сплати боргу у розмірі 55000,00
грн. до суду не подано та останній не
заперечує щодо наявності вказаної
заборгованості, що вбачається з
відзиву відповідача на позовну заяву.

Врахувавши вищезазначені обставини,
судом встановлено факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань щодо сплати коштів, за
поставлений позивачем за договором
поставки №0503п3 від 05.03.2013 р. товар в
розмірі 55000,00грн., при поставці товару
на загальну суму 66000,00 грн.

Згідно частини першої та частини
сьомої статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з частиною першою ст. 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем дотримано вимог даних норм
процесуального законодавства і подано
всі докази на підтвердження своїх
позовних вимог, в той час як
відповідачем не спростовано існування
заборгованості перед ТОВ НВФ
"Хелп-Агро" у розмірі 55000,00 грн.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем на час прийняття
рішення не погашена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи та щодо вказаної
заборгованості відповідач не
заперечує, вимога позивача про
стягнення з відповідача 55000,00 грн. боргу
за поставлений товар підлягає
задоволенню.

Окрім основного боргу, позивач просить
стягнути з відповідача з урахуванням
зменшених позовних вимог 16500,00 грн.
штрафу.

Відповідно до частини першої ст. 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Частиною першою ст. 549 Цивільного
кодексу України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Частиною другою цієї ж статті
встановлено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно до п. 3.4. договору за
невиконання (неналежне виконання)
зобов'язань, покупець за вимогою
продавця сплачує штраф у розмір 30 % від
суми невиконаного зобов'язання.

Перевіривши розрахунок штрафу по
заборгованості за поставлений товар,
суд вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 16500,00 грн.
задовольняє повністю, оскільки
відповідний розрахунок виконано
позивачем арифметично вірно.

До тверджень відповідача, вказаних у
відзиві на позовну заяву щодо того, що
відповідно до приписів частини другої
ст. 231 ГК України штраф застосовується
виключно за прострочення поставки
товарів, виконання робіт, надання
послуг, а не за прострочення виконання
грошового зобов'язання суд ставиться
критично, оскільки приписами ст. 549 ЦК
України та ст. 230 ГК України
встановлено, що штраф це санкція, яку
учасник господарських правовідносин
зобов'язаний сплатити за неналежне
виконання зобов'язання, без визначення
якого саме характеру зобов'язання має
бути порушено, отже, в тому числі і
грошового.

Крім того, позивач у позовній заяві
зазначає, що згідно домовленості між
ним та відповідачем для спільного
вирощування ділянки гібридизації
соняшнику відповідачу було
відвантажено насіння батьківських
форм соняшнику у кількості 209 кг на
загальну суму 78670,00 грн. Факт поставки
насіння, як зазначає позивач,
підтверджується накладною №7 від 12.04.2013
р. на суму 78670,00 грн. та довіреністю №19
від 04.04.2013 р., якою відповідач
уповноважив ОСОБА_1 на отримання від
позивача батьківських форм соняшнику у
кількості 209 кг.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, згідно з ч. 1 ст.
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до частини другої ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Видаткова накладна у разі належного її
оформлення та відповідності вимогам
ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
є первинним обліковим документом, який
фіксує та підтверджує господарську
операцію і є підставою виникнення
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за отриманий товар.

З огляду на те, що у накладній № 7 від
12.04.2013 р. відсутня печатка відповідача,
а у відзиві на позовну заяву відповідач
стверджує, що підпис у накладній №7 від
12.04.2013 р. не відповідає підпису
представника ТОВ НВФ «Юніс» ОСОБА_1, для
з'ясування обставин підписання
представником відповідача вказаної
накладної, судом було призначено
судову почеркознавчу експертизу.

Провівши судову почеркознавчу
експертизу, Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз встановлено, що підпис від
імені ОСОБА_1 в графі «Получил» у
накладній №7 від 12.04.2013 р. ТОВ НВФ
«Хелп-Агро», виконаний не ОСОБА_1, а
іншою особою з наслідуванням підпису
ОСОБА_1, про що зазначено у висновку
експертів від 25.06.2014 р. №5018/5019/14-32 за
результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідно до п. 2 Інструкції про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.1996 р. № 99, сировина, матеріали,
паливо, запчастини, інвентар, худоба,
насіння, добрива, інструмент, товари,
основні засоби та інші
товарно-матеріальні цінності, а також
нематеріальні активи, грошові
документи і цінні папери відпускаються
покупцям або передаються безплатно
тільки за довіреністю одержувачів.

Отже, довіреність на отримання
товарно-матеріальних цінностей за
своєю правовою природою є первинним
документом, що фіксує лише
волевиявлення покупця про
уповноваження конкретної особи на
отримання від його імені відповідного
товару у постачальника.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позивачем не подано належних доказів
отримання відповідачем товару за
накладною №7 від 12.04.2013 р. на суму 78670,00, а
відтак, підстави для задоволення
позовних вимог про стягнення основного
боргу в розмірі 78670,00 грн. - відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 23.06.2014 р. у справі № 922/3495/13.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 55000,00 грн. боргу, та
16500,00 грн. штрафу, загалом 71500,00грн.

Судові витрати по сплаті судового
збору, відповідно до частини п'ятої
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Судові витрати по оплаті вартості
судової почеркознавчої експертизи у
розмірі 2337,00 грн. судом покладають на
позивача, оскільки експертизою
встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1
в графі «Получил» у накладній №7 від
12.04.2013 р. ТОВ НВФ «Хелп-Агро», виконаний
не ОСОБА_1, а іншою особою з
наслідуванням підпису ОСОБА_1, у зв'язку
з чим, судом відмовлено у задоволенні
позовних вимог у частині стягнення
78670,00 грн., підставою для заявлення яких
є вказана накладна.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 7
Закону України "Про судовий збір"
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

У п. 5.2. роз'яснень наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що питання про повернення
сплаченої суми судового збору
вирішується господарським судом за
результатами розгляду відповідних
матеріалів, у тому числі й за
відсутності заяви (клопотання) сторони
чи іншого учасника судового процесу
про повернення суми судового збору. Про
таке повернення зазначається в
резолютивній частині судового рішення,
яким закінчується розгляд справи по
суті (при цьому в його мотивувальній
частині наводяться підстави
повернення сум судового збору згідно
із Законом).

З огляду на вищевказане, позивачу, у
зв'язку з зменшенням позовних вимог,
слід повернути з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 286,00грн.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
підприємства приватної
науково-виробничої фірми "Юніс" (09024,
Київська область, Сквирський район, с.
Великі Єрчики, вул.Коноплястого, буд. 7;
код ЄДРПО України 19036868) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Хелп-Агро" (61072, Харківська
область, м. Харків, Дзержинський район,
вул. Тобольська, буд. 42-А, офіс 406; код
ЄДРПО Україна 30511419) - 55000 (п'ятдесят п'ять
тисяч) гривень 00 коп. боргу, 16500
(шістнадцять тисяч п'ятсот) гривень 00
коп. штрафу та 1430 (одну тисячу чотириста
тридцять) гривень 00 коп. судового збору.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничої фірми "Хелп-Агро"
(61072, Харківська область, м. Харків,
Дзержинський район, вул.Тобольська,
буд. 42-А, офіс 406; код ЄДРПО Україна 30511419)
на користь Приватного підприємства
приватної науково-виробничої фірми
"Юніс" (09024, Київська область, Сквирський
район, с. Великі Єрчики, вул.
Коноплястого, буд. 7; код ЄДРПО України
19036868) - 2337 (дві тисячі триста тридцять
сім) гривень 00коп. витрат за проведення
судової почеркознавчої експертизи.

4. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

5. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничій фірмі "Хелп-Агро"
(61072, Харківська область, м. Харків,
Дзержинський район, вул. Тобольська,
буд. 42-А, офіс 406; код ЄДРПО Україна 30511419)
з Державного бюджету України частину,
сплаченого за платіжним дорученням №
112 від 18.02.2014р., судового збору, а саме у
розмірі 286 (двісті вісімдесят шість)
гривень 00коп. (оригінал платіжного
доручення у матеріалах справи).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 11.07.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін