КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" липня 2014 р. Справа №5011-28/1737-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної
Т.І.

суддів:
Копитової О.С.

Шипка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Державної податкової інспекції
в Оболонському районі міста Києва
Головного управління Міндоходів у
м. Києві на ухвалу господарського
суду міста Києва від 16.04.2014 року у
справі № 5011-28/1737-2012 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
банк "Київ", м. Київ

до боржника товариства з обмеженою
відповідальністю "МВБ Плюс", м. Київ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.04.2014 року у справі №
5011-28/1737-2012 (суддя Мандичев Д.В.), зокрема,
затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс товариства з
обмеженою відповідальністю "МВБ Плюс",
припинено провадження у справі.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою
суду першої інстанції, Державна
податкова інспекція в Оболонському
районі міста Києва Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
від 16.04.2014 року у справі
№ 5011-28/1737-2012 про затвердження
звіту ліквідатора та ліквідаційного
балансу ТОВ "МВБ Плюс", а провадження у
справі припинити.

Розглянувши апеляційну скаргу та
додані до неї матеріали, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку або таке клопотання відхилено.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК
України, господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлює, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Згідно зі ст. 91 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційна скарга подається
на рішення (постанову) місцевого
господарського суду протягом десяти
днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня
їх оголошення місцевим господарським
судом.

В ст. 53 Господарського процесуального
кодексу України встановлено, що за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Так, ухвалу господарського суду міста
Києва було винесено 16.04.2014.

Всупереч нормам Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга була направлена
скаржником до господарського суду
міста Києва лише 26.06.2014 року, тобто з
порушенням строку передбаченого
ч. 1 ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

В доданому до апеляційної скарги
клопотанні про поновлення строку на
апеляційне оскарження апелянт просить
визнати причини пропуску строку на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
16.04.2014 року у справі № 5011-28/1737-2012
поважними та прийняти апеляційну
скаргу до розгляду. Причину пропуску
апелянт мотивує тим, що про оскаржувану
ухвалу юридичному управлінню ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві стало відомо лише 30.05.2014 зі
службової записки управління
інформатизації та обліку платників
податків.

Відповідно до ст. 53 ГПК України
відновлення пропущеного строку
здійснюється господарським судом за
наявності поважної причини його
пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України,
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій
та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги з огляду на
приписи статті 53 ГПК повинно містити
обґрунтування поважності причин
пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах). При цьому
своєчасне (у межах встановленого
строку) подання первісної апеляційної
скарги і невідкладне (одразу після
одержання відповідної ухвали) усунення
скаржником недоліків, які стали
причиною повернення останньої,
враховуються апеляційним
господарським судом у вирішенні
питання про відновлення строку подання
апеляційної скарги разом з іншими
обставинами, на які посилається
скаржник у зазначеному клопотанні.
Відповідна позиція відображена в п. 4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
17.05.2011 року.

В п. 1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" від 15.03.2007 № 01-8/123
зазначено: "Згідно з частиною першою
статті 53 ГПК за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи
господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк".

Отже, наведена норма пов'язує
можливість відновлення процесуального
строку з обов'язковою наявністю
поважної причини (чи причин) пропуску
відповідного строку. Це стосується й
тих випадків, коли таке відновлення
здійснюється з ініціативи
господарського суду, що має зазначити
відповідну причину (причини) в судовому
рішенні, в якому йдеться про
відновлення строку. Якщо відновлення
процесуального строку здійснюються за
заявою сторони чи прокурора, заявник
повинен обґрунтувати поважність
причини (причин) пропуску строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V ГПК.

Виходячи з положень ст. 53 та ч. 2 ст. 93 ГПК
України, апеляційний суд при розгляді
клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги має
враховувати, що відповідно до норм ст. 53
ГПК України суд може відновити
пропущений строк у разі наявності
поважних причин пропуску строку.

Приймаючи до уваги, що Господарський
процесуальний кодекс України не
пов'язує право суду відновити
пропущений процесуальний строк лише з
певним колом обставин, що спричинили
пропуск строку, доводи та обставини, що
наведені на обґрунтування клопотання
про відновлення строку мають бути
підтверджені належними доказами у
справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34
ГПК України та оцінюватись відповідно
до норм ст. 43 ГПК України.

Відповідна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 14.03.2012 року у справі № 50/206-б.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про те, що у
скаржника не існувало жодних
об'єктивно непереборних, що не залежали
від його волевиявлення та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами обставин для своєчасного
вчинення такої процесуальної дії, як
звернення до суду з апеляційною
скаргою, оскільки скаржником взагалі
не зазначено таких підстав, не надано
доказів існування поважних причин
неподання у встановлені процесуальні
строки апеляційної скарги; не наведено
жодної з поважних причин неможливості
подання апеляційної скарги в
передбачені законодавством строки.

При наведених обставинах, апеляційний
господарський суд вважає, що в
клопотанні про поновлення строку на
подання апеляційної скарги слід
відмовити.

За даних обставин апеляційна скарга не
приймається судом до розгляду і
повертається скаржнику у зв'язку з тим,
що скарга подана після закінчення
строку, встановленого для її подання, а
клопотання про його поновлення
відхилено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 53, 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі міста Києва Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
поновлення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі міста Києва Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 16.04.2014 року у справі
№ 5011-28/1737-2012 повернути скаржнику з
доданими документами.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
О.С. Копитова

В.В. Шипко