м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7322/14 08.07.14
За позовом комунального
підприємства «Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них
Дніпровського району» м. Києва
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"
про стягнення 231241,27 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Хмарук Н.І. (дов.
№ 62/1-192 від 17.06.2013)
Від відповідача Касперчик З.В.
(дов. від 02.01.2014)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості у зв`язку з неналежним
виконанням умов договору підряду № 3
від 17.01.2013 в розмірі 231 241,27 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 25.04.2014 порушено провадження у
справі №910/7322/14 та призначено до
розгляду на 22.05.2014.
В судове засідання 22.05.2014 прибули
представники сторін, надали пояснення
по справі та подали додаткові докази по
справі. Розгляд справи відкладено на
Представник позивача з'явився в судове
засідання 10.06.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 10.06.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
чином повідомлений. Розгляд справи
відкладено на 24.06.2014.
В судове засідання 24.06.2014 прибули
представники сторін, надали пояснення
по справі та подали додаткові докази по
справі, та подали клопотання про
продовження строку розгляду справи на
Суд задовольнив дане клопотання та
продовжив строк розгляду справи №
910/7322//14 на п`ятнадцять днів.
Відкладено розгляд справи на 08.07.2014.
В судове засідання 08.07.2014 представники
позивача та відповідача прибули, дали
пояснення по справі.
Представник відповідача проти позову
заперечував та просив відмовити в його
задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що
жодної заборгованості у відповідача
перед позивачем за договором №3 від
17.01.2013 не існує, навпаки, існує
передплата в сумі 2 256,35грн., роботи на
суму якої позивачем не виконані, кошти
не повернуті, крім того оскільки до
цього часу позивач не надав
відповідачу актів відходів/залишків
матеріалів, отриманих від відповідача,
у відповідача не виникло обов'язку
оплатити роботи по договору №8Б/13.
Позивач подав письмові заперечення на
відзив відповідача та просив позовні
вимоги задовольнити повністю.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення проти
позову, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2013 між Комунальним підприємством
«Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дніпровського
району» м. Києва (надалі позивач,
підрядник за договором № 3) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
(надалі відповідач, замовник за
договором) укладено договір підряду №
3(далі договір № 3).

Відповідно до п. 1.1. договору № 3
підрядник (позивач) власними силами та
засобами зобов'язується виконати
роботи з благоустрою території на
об'єкті «III черга - Бізнес-центр з
надбудованими офісними приміщеннями
та вбудованими приміщеннями
підземного паркінгу на перетині
проспекту П. Тичини та Дніпровської
набережної у Дніпровському районі м.
Києва».

Згідно п.п. 2.1.-2.2. договору № 3 вартість
робіт по даному договору визначається
динамічною договірною ціною
відповідно з ДБНД. 1.1.1-2000 з доповненням
№3 зміни 2 та становить 371942 (триста
сімдесят одна тисяча дев'ятсот сорок
дві) гривні 35коп. згідно додатку №1 до
договору , у тому числі ПДВ- 61990 грн. 39
коп. Впродовж терміну дії договору
вартість робіт може змінюватися в
залежності від зміни переліку, обсягів
робіт, подорожчання матеріалів та
енергоресурсів. Усі зміни зазначаються
у кошторисній документації, що
оформляється, як додаток до цього
договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 3
замовник перераховує перед початком
робіт аванс в обсязі 80% від загальної
вартості робіт на придбання матеріалів
та замовлення технологічного
транспорту та механізмів, необхідних
для виконання робіт.

Як свідчать матеріали справи, 18.01.2013 на
рахунок позивача було надіслано
303992,00грн., як авансовий платіж для
початку виконання робіт позивачем,
згідно договірних зобов'язань.

07.06.2013 між позивачем та відповідачем
було укладено договір підряду №
8Б/13(далі договір № 8Б/13).

Відповідно до п. 1.1. договору № 8Б/13
позивач власними силами та засобами
зобов'язується виконати роботи з
благоустрою території, а саме:
улаштування проїзду, улаштування
покриттів тротуарів з тротуарної
плитки, відновлення покриття існуючого
тротуару на об'єкті «III черга -
Бізнес-центр з надбудованими офісними
приміщеннями та вбудованими
приміщеннями підземного паркінгу на
перетині проспекту П. Тичини та
Дніпровської набережної у
Дніпровському районі м. Києва». Роботи
виконуються із матеріалів замовника,
або по погодженій із замовником ціні
деякі матеріали можуть бути придбані
та завезені на об'єкт підрядником за
рахунок авансових платежів замовника.

З матеріалів справи вбачається, що
20.06.2013 на рахунок позивача було
надіслано 700000,00грн., 11.09.2013 - 50000,00грн.,
12.09.2013 - 122475,00грн., загальна вартість
наданого авансу за 2013 рік становить -
1176467,02 грн.

Відповідно до п.4.3 ч.4 договору № 8Б/13
замовник своєчасно надає матеріали для
виконання робіт за цим договором
згідно акту приймання-передачі
матеріалів. акти прийому-передачі
матеріалів були надані підряднику
після проведення всіх обсягів робіт,
тому, що були зроблені на фактично
прийняті обсяги робіт в кінці кожного
звітного періоду на основі форми Кб-2в
та відомості ресурсів. Акти
прийому-передачі були складені
уповноваженими особами відповідача,
тому відходів/залишків після
проведення підрядних робіт не могло
бути, що спростовує твердження
наведені відповідачем у своєму
відзиві.

Всі матеріали, які були надані позивачу
для виконання робіт знаходилися на
об'єкті відповідача зафіксовані в
актах прийому-передачі матеріалів,
підписані двома сторонами та скріплені
печатками підприємств. В зв'язку з тим,
що відповідач передав матеріали для
виконання робіт без своєчасного їх
оформлення, вважається порушенням п. 4.3.
та п. 7.2.1 договору № 8Б/13 зі сторони
відповідача.

Відповідно до п.4.4 договору № 8Б/13
замовник зобов'язаний прийняти від
підрядника закінчені види робіт та
виконати розрахунки по ним в повному
обсязі. На підтвердження того, що
відповідач не виконує п.4.4 про
прийняття обсягів закінчених видів
робіт являються листи позивача до
відповідача від 25.04.2013 № 62/1-172 та від
18.09.2013 № 62/1-349 (копії в матеріалах
справи).

Варто зазначити, що відповідно до ст. 526
ЦКУ зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, а п.6.3 договору зазначає, що
роботи вважаються виконаними після
підписання обома сторонами акту
виконаних робіт за ф. Кб-2в.

Відповідно до п.6.3 договору № 8Б/13
замовник протягом 3-х днів з дня
отримання акту за ф. Кб-2в повинен
підписати акт або направити мотивовану
відмову від приймання робіт. Оскільки
відповідач підписав акти і не направив
мотивовану відмову від приймання
робіт, то в подальшому відповідач немає
права відмовлятись або хоча б
стверджувати, що роботи були зроблені
неналежним чином та не проводити
кінцеві розрахунки з позивачем.

Відповідно до п.6.7 договору № 8Б/13
замовник має право вимагати
безоплатного виправлення недоліків в
установлений строк, якщо підрядник
відступив від умов договору, чим
погіршив роботу, або допустив інші
недоліки в роботі. Такі недоліки
оформляються замовником у вигляді
двостороннього акта, в якому
зазначається мотивований перелік
недоліків робіт та надається
замовником підряднику. Матеріали
справи не містять акту щодо виявлених
недоліків в роботі або відступів від
умов договору з боку позивача.

Суд зазначає, що належним доказом
виконання робіт відповідно до ст. 34 ГПК
України є підписані сторонами акти
прийняття підрядних робіт.

Для виконання робіт, позивачу
відповідачем було надано матеріали
цільового використання за договором №
3 від 17.01.2013 та № 8Б/13 від 07.06.2013 на
загальну суму 2 436 048 (два мільйона
чотириста тридцять шість тисяч сорок
вісім) гривень 46коп., а саме:

- 95 392 (девяносто п'ять тисяч триста
дев'яносто дві) гривні 57коп. згідно акта
№ УІ-0002411 від 30.09.2013 прийому-передачі
матеріалів цільового використання за
договором № 3 від 17.01.2013;

- 1 575 178 (один мільйон п'ятсот сімдесят
п'ять тисяч сто сімдесят вісім) гривень
12коп. згідно акта № УІ-0002410 від 30.09.2013
прийому-передачі матеріалів цільового
використання за договором № 8Б/13;

- 652 915 (шістсот п'ятдесят дві тисячі
дев'ятсот п'ятнадцять) гривень 20коп.
згідно акта № УІ-0002557 від 21.10.2013
прийому-передачі матеріалів цільового
використання за договором № 8Б/13;

- 112 562 (сто дванадцять тисяч п'ятсот
шістдесят дві) гривні 57коп. згідно акта
№ У1-0002595 від 04.11.2013 прийому-передачі
матеріалів цільового використання за
договором № 8Б/13.

Протягом вересня - листопада 2013 року, за
фактично виконані обсяги робіт,
представниками сторін було складено та
підписано акти приймання виконаних
будівельних робіт, загальна вартість
яких за підрахунком становить: 1398217
(один мільйон триста дев'яносто вісім
тисяч двісті сімнадцять) грн. 33 коп. з
яких:

- 301 735 (триста одна тисяча сімсот
тридцять п'ять) гривень 65коп. згідно
акта приймання виконаних будівельних
робіт від листопада 2013 року за
договором № З;

- 918 651 (дев'ятсот вісімнадцять тисяч
шістсот п'ятдесят одна) гривня 71коп.
згідно акта приймання виконаних
будівельних робіт від вересня 2013 року
за договором № 8Б/13;

- 190 635 (сто дев'яносто тисяч шістсот
тридцять п'ять) гривень 06коп. згідно
акта приймання виконаних будівельних
робіт від листопада 2013 року за
договором № 8Б/13;

- 12 805 (- дванадцять тисяч вісімсот п'ять)
гривень 09коп. згідно акта приймання
виконаних будівельних робіт від
листопада 2013 року за договором № 8Б/13.

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти
роботи та оплатити виконану роботу.

Згідно частини 4 статті 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Відповідно до спільного наказу
Державного комітету статистики
України та Державного комітету України
з будівництва та архітектури від 21.06.2002
№ 237/5 "Про затвердження типових форм
первинних документів з обліку в
будівництві", чинного на дату складання
актів, типовими формами первинних
облікових документів у будівництві є №
КБ-2в "Акт приймання виконаних
підрядних робіт" та № КБ-3 "Довідка про
вартість виконаних підрядних робіт".

Враховуючи вищевикладене, належним
доказом, що підтверджує факт виконання
підрядних робіт та їх вартість, є акти
форм № КБ-2в і КБ-3, які належним чином
оформлені обома учасниками підрядних
відносин та підписані представниками
сторін.

Вартість матеріальних ресурсів
поставки замовника з ПДВ згідно актів
приймання виконаних будівельних робіт
складає:

95 432,14грн. + 131 248,64грн. + 1 405 705,04грн.+ 804
930,30грн. = 2 437 316,12грн., що на 1 267,66 грн.
більше ніж у актах прийому-передачі
матеріалів цільового використання за
договорами № 3 та № 8Б/13 (за актами
прийому-передачі матеріалів цільового
використання загальна вартість
становить 2 436 048,46 грн.).

Вартість по виконанню всіх робіт, а
також матеріалів відповідача, що
передавалися позивачу для виконання
робіт становлять 3 834 265 (три мільйони
вісімсот тридцять чотири тисячі двісті
шістдесят п'ять тисяч гри.) 79коп. При
цьому зобов'язання із сплати Робіт
складає 1 398 217 (один мільйон гриста
дев'яносто вісім тисяч двісті
сімнадцять грн.) 33коп., без урахування
вартості матеріалів відповідача,
переданих позивачу відповідно до умов
договору. Вартість матеріалів
відповідача, переданих позивачу для
виконання Робіт становить 2 436 048 (два
мільйона чотириста тридцять шість
тисяч сорок вісім грн.) 46коп.

Вартість робіт, яка зазначена в
договорі № 8Б/13 є орієнтовною і може не
відповідати в загальному як
обов'язкова. Всі роботи які
виконувались, а матеріали, які
надавались відображені документально
в актах, погодженні двома сторонами та
виконані належними чином.

Відповідно до умов договору № 8Б/13
перед початком робіт замовник
перераховує підряднику аванс на
виконання робіт та аванс на замовлення
технологічного транспорту та
механізмів, необхідних для виконання
робіт. Отже, перед початком виконання
робіт замовником було перераховано на
рахунок підрядника 1176467 (один мільйон
сто сімдесят шість тисяч чотириста
шістдесят сім) грн., 02 коп.

Отже враховуючи загальну вартість по
актах виконаних робіт та наданого
авансу відповідачем, станом на 19.11.2013
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 221750,31грн.

Намагаючись вирішити питання про
повернення заборгованості, позивач
звернувся до відповідача з претензією
від 10.01.2014 № 62/1-10, але відповіді та
повного розрахунку за даною претензією
не отримав.

25.02.2014 позивач повторно звернувся до
відповідача з претензією від 20.02.2014 №
62/1-95, а також надіслав акти звірки
взаємних розрахунків від 04.02.2014 - 2екз.
для врегулювання питань щодо виконання
зобов'язань за договорами та попередив,
що дана претензія надсилається
повторно, як захід досудового
врегулювання господарського спору
(відповідно до ст. 5,6 ГПК України та умов
договору № 3 та № 8Б/13).

04.03.2014 позивач отримав листа № 39 від
31.01.2014, в якому відповідач просить
надати акт звірки та провести
двосторонні переговори щодо виконання
сторонами своїх зобов'язань.

Що стосується відзиву відповідача на
позовну заяву, то суду зазначає
наступне:

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є. будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 36 ГПК України,
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Як вже зазначалося, відповідно до п.1.1
Договору № 8Б/13 по завданню замовника
(відповідач) підрядник (позивач)
власними силами та засобами
зобов'язується виконати роботи з
благоустрою території, а саме:
улаштування проїзду, улаштування
покриттів тротуарів з тротуарної
плитки, відновлення покриття існуючого
тротуару на об'єкті «III черга - Бізнес -
центр з надбудованими офісними
приміщеннями та вбудованими
приміщеннями підземного паркінгу на
перетині проспекту П.Тичини та
Дніпровської набережної у
Дніпровському районі м. Києва».

Відповідно до п.1.2 договору № 8Б/13
роботи виконуються із матеріалів
замовника, або по погодженій із
замовником ціні деякі матеріали можуть
бути придбані та завезені на об'єкт
підрядником за рахунок авансових
платежів замовника.

Згідно з п.7.1 договору № 8Б/13 для
виконання робіт замовник передає
підряднику матеріали для виконання
робіт за цільовим призначенням.

Відповідно до п.7.2.1 договору
зобов'язаний прийняти матеріали
замовника на об'єкті за актом
приймання-передачі матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що для
виконання робіт, позивачу відповідачем
було надано матеріали цільового
використання за договором
будівельного підряду № 3 від 17.01.2013 та №
8Б/13 від 07.06.2013 на загальну суму 2 436 048,46
грн., а саме: 1 575 178,12 грн. згідно акту №
УІ-0002410 від 30.09.2013 прийому-передачі
матеріалів цільового використання за
договором № 8Б/13 від 07.06.2013; 95 392,57грн.
згідно акту № УІ-0002411 від 30.09.2013
прийому-передачі матеріалів цільового
використання за договором № 3 від
17.01.2013; 652 915,20грн. згідно акту № УІ-0002557
від 21.10.2013 прийому-передачі матеріалів
цільового використання за договором
будівельного підряду № 8Б/13 від 07.06.2013;
112 562,57грн. згідно акту № УІ-0002595 від
04.11.2013 прийому-передачі матеріалів
цільового використання за договором №
8Б/13 від 07.06.2013, що аж ніяк не 3 168 133,20грн..
як зазначено у відзиві відповідача.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, відповідно до п. 5.7 договору №
8Б/13 від 07.06.2013 позивач не надавав акт
відходів/залишків матеріалів, оскільки
всі матеріали, які були отримані від
відповідача були використані під час
виконання будівельних робіт, а також
відображені в підписаних актах прийому
- передачі матеріалів складених
відповідачем.

Отже, станом на день розгляду справи
відповідачем не сплачено борг в сумі
221750 (двісті двадцять одна тисяча сімсот
п'ятдесят) грн. 31коп. та не надіслано
другого екземпляра акта звірки
взаємних розрахунків підписаного
головним бухгалтером відповідача.

Таким чином, відповідач своїми діями
(не проведення розрахунків за виконані
роботи) порушив умови договору щодо
належного та добросовісного виконання
зобов'язання по договору, наслідком
чого є неотримання позивачем коштів у
сумі 221 750,31 грн.

Відмова в оплаті - є відмовою у
виконанні взятих на себе за договором
зобов'язань, а це порушення умов
договору і прав позивача на отримання
узгоджених сум зобов'язання, що
зумовило звернення останнього до суду
із вимогою про зобов'язання примусово
сплатити суми грошового зобов'язання.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника.

Відповідно до оглядового листа Вищого
господарського суду України від 18.02.2013
№ 01-06/374/2013 про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку Вищим господарським судом
України), за приписами ч.2 статті 853 ЦК
України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Оскільки відповідач не виконав взятих
на себе зобов'язань за договором щодо
оплати здійснених позивачем робіт, то
позовні вимоги про стягнення з нього
грошових коштів в розмірі 221 750,31 грн. є
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних в розмірі 22,23 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
частина 1 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача інфляційні
збитки складають 22,23 грн. Суд вважає
даний розрахунок обґрунтованим та
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
пеню за прострочення грошового
зобов'язання, яка згідно розрахунку
позивача становить 9468,73 грн.

Відповідно до п. 7.2. договору підряду № 3
та п. 8.2 договору підряду № 8Б/13 за
несвоєчасну оплату виконаних робіт
понад 5-ти банківських днів замовник
сплачує підряднику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми несплаченого платежу за кожен
день прострочки.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійну облікову ставку
Національного Банку, що діяла в період,
за який сплачується пеня.

Отже, згідно з розрахунком позивача
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача пеня в сумі 9468,73 грн. З
цією сумою суд погоджується, так як
позивачем вона розрахована
арифметично вірно.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги комунального
підприємства «Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них
Дніпровського району» м. Києва
задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"
(03049, м. Київ, Солом'янський район, вул.
Єреванська, буд. 1, кв. 1, )
на користь комунального підприємства
«Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дніпровського
району» м. Києва (02089, м. Київ,
Дніпровський район, Броварський
проспект, буд. 2, )
основний борг в розмірі 221 750(двісті
двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят)
грн. 31 коп., 3% річних в розмірі
22(двадцять дві) грн. 23 коп., пеню в сумі
9468(дев'ять тисяч чотириста шістдесят
вісім) грн. 73 коп. та судовий збір у
розмірі 4624(чотири тисячі шістсот
двадцять чотири) грн. 83 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, та
може бути оскаржене в порядку та
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання повного тексту рішення -
15.07.2014