донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

02.07.2014 р. справа №905/120/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Чернота Л.Ф.суддівБойченка
К.І., Діброви Г.І.від позивача:не
з"явивсявід відповідача:ОСОБА_4 - за дов.
№359 від 30.01.2014р. Розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
м.Єнакієве Донецької областіна рішення
господарського суду Донецької
областівід25.03.2014 рокуу справі№905/120/14
(суддя Кучерява О.О.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
с.Гаврилівка Київської областідо
відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 м.Єнакієве Донецької
областіпро стягнення заборгованості в
розмірі 1 631 944,94 грн. ВСТАНОВИВ:

У 2014 році Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
с.Гаврилівка Київської області
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
м.Єнакієве Донецької області про
стягнення заборгованості в розмірі 1 631
944,94 грн., з яких сума основного боргу в
розмірі 1 444 643,41 грн., пеня в розмірі 21
418,66 грн., штраф в розмірі 144 464,23 грн.,
проценти за користування чужими
грошовими коштами в сумі 16 475,88 грн., 3%
річних в розмірі 4 942,76 грн.

Заявою №354 від 24.02.2014р. про збільшення
розміру позовних вимог позивач просив
стягнути з відповідача суму основного
боргу в розмірі 800649,89 грн., пеню в
розмірі 47241,58 грн., штраф в розмірі 156402,59
грн., проценти за користування чужими
грошовими коштами в сумі 36339,68 грн., 3%
річних в розмірі 10901,90 грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 25.03.14р. позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
с.Гаврилівка Київської області
задоволені частково. Стягнуто з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
м.Єнакієве на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Комплекс
Агромарс" с.Гаврилівка суму основного
боргу в розмірі 800649,89 грн., пеню в
розмірі 47241,58 грн., штраф в розмірі 156402,59
грн., проценти за користування чужими
грошовими коштами в сумі 36339,68 грн. В
іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_5 м.Єнакієве, з прийнятим рішенням
не згоден, вважає його прийнятим з
неправильним застосуванням норм
матеріального права України та
порушенням норм процесуального права.
Тому він звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить Донецький
апеляційний господарський суд рішення
господарського суду Донецької області
від 25.03.14 р. скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог. Представник
відповідача у судовому засіданні
підтримав вимоги апеляційної скарги.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
с.Гаврилівка, відзив на апеляційну
скаргу не надав, через канцелярію суду
надійшла телеграма та клопотання про
відкладення розгляду справи. У
клопотанні зазначено, що на адресу суду
було направлено клопотання про
проведення засідання в режимі відео
конференції, тому позивач просить
відкласти розгляд справи та
забезпечити проведення наступного
слухання в режимі відео конференції.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні
клопотання з огляду на таке. Згідно ст.
741 Господарського процесуального
кодексу України клопотання про
проведення відеоконференції може бути
подано не пізніш як за сім днів до дня
проведення судового засідання, в якому
відбуватиметься така участь. Питання
про участь особи у судовому засіданні в
режимі відеоконференції вирішується
господарським судом за наявності
відповідного клопотання або за власною
ініціативою не пізніш як за п'ять днів
до дня проведення такого судового
засідання. На день слухання справи
клопотання про проведення судового
засідання в режимі відеоконференції на
адресу суду не надходило, і таке
клопотання не було предметом розгляду
суду не пізніше як за п"ять днів до
судового засідання.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до статті 101
Господарського процесуального кодексу
України на підставі встановлених
фактичних обставин переглядає
матеріали господарської справи та
викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді справи
норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.

Перевіривши матеріали справи та
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права України, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення господарського
суду підлягає скасуванню, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.02.2012р. між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 (Покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
(філія "Гаврилівський птахівничий
комплекс") (Постачальник) був укладений
договір поставки №18-166/КАМ-Ю (далі по
тексту - договір), відповідно до п. п. 1.1
якого Постачальник зобов"язується
поставити та передати у власність
Покупця товар, а покупець
зобовязується прийняти цей товар і
своєчасно здійснити його оплату.

Згідно п.п. 1.2, 1.3 Договору предметом
даного договору є м'ясо птиці (надалі
іменується - товар), що поставляється у
кількості, по найменуваннях і цінах,
зазначених у товарно-транспортних або
видаткових накладних, що виписуються
на кожну окрему партію товару. Під
партією товару розуміється та
кількість й асортимент товару, що
поставляється Покупцю згідно його
заявки.

Відповідно до п.п. 2.1 Договору кількість
та асортимент товару, адреси та строки
поставки кожної окремої партії, що
поставляється згідно даного договору,
погоджується у відповідних Заявках та
визначаються Сторонами в накладних
(товарно-транспортних або видаткових),
що виставляються на кожну окрему
партію товару.

У Розділі 3 Договору сторони визначили
базисні умови поставки.

Згідно п.п.3.1 Договору асортимент,
кількість, строк та умови поставки
кожної окремої партії товару
визначаються в заявках, які
направляються постачальнику факсом
або електронною поштою, з подальшою
передачею оригіналу з письмовим
підтвердженням Постачальника про
отримання, або шляхом вручення
представнику Постачальника особисто.

При передачі товару Постачальник
зобовязаний передати всю необхідну
документацію на товар: сертифікат
якості; ветеринарне свідоцтво;
податкову накладну; видаткову
накладну; акт повернення тари (за
умовою, що доставка здійснюється за
рахунок Постачальника), а Покупець
зобовязаний прийняти товар і підписати
всі необхідні документи, що
підтверджують передачу товару Покупцю,
а також надати Постачальнику оригінал
довіреності на отримання товару. (п.п. 3.7
договору).

Ціна на кожне найменування товару та на
кожну партію товару визначається з
урахуванням податку на додану вартість
на підставі прайс-листів
Постачальника, та вказується в
накладних на кожну партію товару (пункт
4.1 договору).

Поставка товару здійснюється на умовах
100% попередньої оплати на підставі
рахунків-фактур, які виставляються
Постачальником після отримання Заявок
від Покупця. Покупець зобов"язаний
здійснити оплату протягом одного
робочого дня з моменту виставлення
Постачальником відповідного
рахунку-фактури. (п.п.4.5 Договору).

Відповідно до пункту 4.8 договору
Постачальник має право в
односторонньому порядку зарахувати
перераховані Покупцем грошові кошти в
рахунок оплати найбільш ранньої (дата
поставки якої набільш близька до дати
укладення договору), неоплаченої
Покупцем партії товару.

Загальна сума договору визначається
вартістю отриманого товару протягом
строку дії даного договору (п.п. 4.10
договору).

За порушення строків оплати Товару,
визначених п.4.5 даного Договору, понад 2
(два) календарних дні, Постачальник має
право призупинити поставку наступних
партій Товару до повного погашення
заборгованості з урахуванням пені та
збитків, та/або в односторонньому
порядку відмовитись від виконання умов
даного Договору. У такому випадку
Постачальник звільняється від
відповідальності за прострочення
поставки Товару. (п.п.7.2.2 договору).

Договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31.12.2012 року (п.п. 10.1
договору). Договір вважається
автоматично розірваним у випадку, якщо
від Покупця не надходило заявки на
поставку відповідних партій товару
протягом 90 (дев'яноста) календарних
днів. (п.п. 10.2 договору).

Договір підписаний та засвідчений
печатками сторін без заперечень.

При зверненні з позовом позивач
зазначив, що нібито протягом дії
Договору за період з 01.02.2012р. по 11.12.2013р.
ним було поставлено відповідачу товару
на загальну суму 53 141 917,60 грн., проте
відповідачем оплату товару було
здійснено не у повному обсязі та з
порушенням строків оплати. Так
відповідачем сплачено 51 320 788,08 грн., у
зв"язку з чим у відповідача станом на
12.12.2013р. виникла заборгованість в
розмірі 1 444 643,41 грн. Станом на 12.12.2013
року неоплаченим залишається товар,
поставлений за накладними: №КА-00082944
від 29 жовтня 2013 року, №КА-00083556 від 30
жовтня 2013 року, №КА-00083837 від 31 жовтня 2013
року, № КА-00083963 від 31 жовтня 2013 року, №
КА-00087886 від 12 листопада 2013 року.

У процесі розгляду справи позивач
звернувся до суду із заявою про
збільшення розміру позовних вимог,
зазначивши, що за період з 18.12.2013 року по
19.02.2014 року відповідачем частково
сплачено суму боргу в розмірі 643993,52
грн., тому просив стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 800649,89 грн. та штрафні санкції.
Позивач зазначив, що заборгованість
складається за видатковими накладними:
№КА-00083556 від 30 жовтня 2013 року -
заборгованість погашена частково в
сумі 160 385,12 грн., залишок заборгованості
по цій накладній складає 28 862,44 грн.;
№КА-00083837 від 31 жовтня 2013 року в сумі
484 831,99 грн. - заборгованість не
погашена; № КА-00083963 від 31 жовтня 2013 року
в сумі 145 753,31 грн. - заборгованість не
погашена; № КА-00087886 від 12 листопада 2013
року - заборгованість не погашена. Крім
заборгованості позивач також просив
стягнути з відповідача штрафні
санкції: пеню в розмірі 47241,58 грн., штраф
в розмірі 156402,59 грн., проценти за
користування чужими грошовими коштами
в сумі 36339,68 грн., 3% річних в розмірі 10901,
90 грн.

Господарським судом позов задоволений
частково.

Відповідно до статті 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та у
встановлений строк, одностороння
відмова від виконання прийнятих на
себе зобов'язань згідно до вказівок
закону, договору, не допускається.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму
(ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, а за загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не довів суду, а суд помилково
зробив висновок про доведеність вимог
в частині стягнення з відповідача суми
боргу саме на підставі невиконання
відповідачем умов договору, який
визначений позивачем у якості підстави
позову.

Сторони в добровільному порядку, без
заперечень та зауважень, погодили в
Договорі поставки №12-166/КМ-Ю, що
кількість та асортимент товару, адреси
та строки поставки кожної окремої
партії, що поставляється згідно даного
договору, погоджується у відповідних
Заявках та визначаються Сторонами в
накладних (товарно-транспортних або
видаткових), що виставляються на кожну
окрему партію товару; асортимент,
кількість, строк та умови поставки
кожної окремої партії товару
визначаються в заявках, які
направляються постачальнику факсом
або електронною поштою, з подальшою
передачею оригіналу з письмовим
підтвердженням Постачальника про
отримання, або шляхом вручення
представнику Постачальника особисто,
ціна на кожне найменування та на кожну
партію Товару визначається з
урахуванням ПДВ на підставі
прайс-листів Постачальника, та
вказується у в накладних на кожну
партію товару.

Тобто всі істотні умови договору
містяться не в письмовому тексті
документу, а повинні бути узгодженими
сторонами при поставці кожної партії
товару окремо, шляхом виставлення
Заявок та підписання накладних, які у
данному випадку, повинні бути
невід"ємною частиною договору і
підписуватися або тіми ж особами, що
підписували договір, або
уповноваженими на це, згідно ст. 28 ГПК
УКраїни представниками підприємства
та фізичної особи-підприємця. Спірні
видаткові накладні підписані з боку
відповідача "Антонова". Ніяких
повноважень щодо отримання товару цією
особою до матеріалів справи не надано.

Як свідчать матеріали справи, та не
заперечується позивачем, Заявки на
товар від відповідача взагалі не
отримувались. Відтак, позивач у
порушення умов договору поставляв
товар, без заявки відповідача, тобто
без узгодження із Покупцем кількості,
ассортименту, строків та умов поставки.

Строк дії договору встановлений до
31.12.2012 року. Разом з цим пунктом 10.2
Договору встановлено, що Договір
вважається автоматично розірваним у
випадку, якщо від Покупця не надходило
заявки на поставку відповідних партій
товару протягом 90 (дев'яноста)
календарних днів.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що поставка товару позивачем,
у визначений ним в позові період, була
здійснена поза межами Договору
поставки №12-166/КМ-Ю від 01.02.2012р.,
оскільки позивач не довів ані суду
першої інстанції, ані суду апеляційної
інстанції факту узгодження з
відповідачем істотних умов договору на
ці окремі партії товару, як передбачено
його умовами.

Колегія суддів не погоджується з
висновком господарського суду що, в
даному випадку видаткова накладна є
первинним обліковим документом та
підписання покупцем видаткової
накладної підтверджує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин саме за визначеною
позивачем підставою позову, і тому є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриману
продукцію. Будь яких змін підстави
позову за нормами ст. 22 ГПК України
позивач, до моменту розгляду судом
справи по суті не наддав, а видаткові
накладні повинні за умовами договору
бути його невід"єними частинами, що
містять всі істотні умови договору.

До того ж, якщо навіть позивач та суд
першої інстанції визначились про
виникнення правовідносин сторін у
спірний період на підставі означенного
договору, то дії позивача не
відповідають його умовам, зокрема, в
частині дотримання ним п.п.7.2.2 договору,
яким сторонни у добровільному порядку,
без заперечень погодили право позивача
не поставляти відповідачу товар у
випадку прострочення оплати за товар
понад 2 календарних дні до моменту
повного погашення всіх боргів
відповідача. Матеріали справи взагалі
не містять доказів здійснення
відповідачем 100% попередньої оплати, як
передбачено п.п. 4.5 Договору.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позивачем не доведено
факту винекнення у відповідача
заборгованості за отриманий товар за
спірними накладними саме за договором
поставки №12-166/КМ-Ю.

Судова колегія розглянувши у
сукупності матеріали справи вважає
помилковим висновок господарського
суду про нібито доведеність факту
визначення відповідачем проведених за
спірними накладними господарських
операцій саме на підставі Договору
поставки №12-166/КМ-Ю, оформленного у
письмовому вигляді. Так, матеріали
справи не містять підписаного
відповідачем або двостороннього акту
звірки, або свого проекту такого
документу. Проведення позивачем в
одностороньому порядку цих
господарських операцій на підставі
спірного договору не є в розумінні норм
чинного законодавства України
встановлення такого факту.

До того ж, матеріали справи не містять
будь-якої письмової вимоги позивача до
відповідача про сплату боргу, що виник
з невиконання ним договірних
зобов"язань в порядку норм ст. 530
Цивільного кодексу України або у
вигляді рахунку, або у вигляді
претензії, що у данному випадку є
обов"язковим, оскільки сторони
передбачили у договорі порядок
розрахунків у вигляді 100% попередньої
оплати і ствердження позивача про
виникнення прострочки оплати у
відповідача з наступного дня після
поставки не грунтується на умовах
договору.

Зазначення у накладних та платіжних
дорученнях крім посилань на накладні,
підстави означенного договору судовою
колегією не приймаються до уваги,
оскільки, як вже зазначалося вище,
погодження істотних умов договору
повинно було бути здійсненно
уповноваженими представниками сторін,
або тими ж особами, що укладали договір,
оскільки накладні за умовами договору
повинні були бути в якості додатків до
договору на поставку кожної партії
товару.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що позивач не довів суду
належними та допустимими доказами у
розумінні ст.ст.33, 34, 36 Господарського
процесуального кодексу України, свої
вимоги, тому судова колегія вважає, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про
обгрунтованість та доведеність
позовних вимог в частині стягнення
суми боргу, у зв»язку з чим
неправомірно стягнув з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 м.Єнакієве на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
с.Гаврилівка суму основного боргу в
розмірі 800649,89 грн.

Оскільки колегія суддів дійшла
висновку про відмову позивачу у
задоволенні позову про стягнення суми
основного боргу, тому колегія суддів
відмовляє у задоволенні позову в
частині стягнення пені в розмірі 47241,58
грн., штрафу в розмірі 156402,59 грн.,
процентів за користування чужими
грошовими коштами в сумі 36339,68 грн.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що місцевим господарським судом
неправильно застосовані норми
матеріального права, неповно з"ясовані
всі обставини, що мають значення для
справи, що є підставою згідно приписів
п.п.1,4 ч.1 ст.104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування рішення господарського
суду Донецької області від 25.03.2014р. у
справі №905/120/14, та прийняття нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог про стягнення з
відповідача суми основного боргу в
розмірі 800649,89 грн., пені в розмірі 47241,58
грн., штрафу в розмірі 156402,59 грн.,
процентів за користування чужими
грошовими коштами в сумі 36339,68 грн.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_5
м.Єнакієве Донецької області підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на позивача.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103,
104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 м.Єнакієве
Донецької області на рішення
господарського суду Донецької області
від 25.03.2014 року у справі №905/120/14 -
задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 25.03.2014 року у справі №905/120/14
- скасувати в частині стягнення з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
м.Єнакієве на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Комплекс
Агромарс" с.Гаврилівка суми основного
боргу в розмірі 800649,89 грн., пені в
розмірі 47241,58 грн., штрафу в розмірі
156402,59 грн., процентів за користування
чужими грошовими коштами в сумі 36339,68
грн.

Прийняти у цій частині нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
с.Гаврилівка до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 м.Єнакієве про
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 800649,89 грн., пені в
розмірі 47241,58 грн., штрафу в розмірі
156402,59 грн., процентів за користування
чужими грошовими коштами в сумі 36339,68
грн.

В решті рішення господарського суду
Донецької області від 25.03.2014 року у
справі №905/120/14 - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
(07350, Київська область, Вишгородський
район, с. Гаврилівка, Ідентифікаційний
код 30160757) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1,
Ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
витрати зі сплати судового збору в сумі
16 210,43 грн.

Доручити господарському суду
Донецької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Головуючий
Л.Ф. Чернота

Судді
К.І.Бойченко

Г.І.Діброва

Надр.5 прим:

1 - у справу;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - ДАГС;

5- ГСДО