ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Справа № 916/3378/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяДроботова
Т.Б.,суддіБакуліна С.В., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційних
скаргОдеської міської ради,
Департаменту комунальної власності
Одеської міської радина
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від
01.04.2014 рокуу справі№
916/3378/13господарського судуОдеської
областіза позовом1. Одеської
міської ради, 2. Виконавчого
комітету Одеської міської
радидоТовариства з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД"за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору1.
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради 2.
Управління капітального будівництва
Одеської міської радипрозобов'язання
виконання умов договору

В засіданні взяли участь представники:

- позивачів:Одеська міськрада: не
з'явився, Виконком Одеської міськради:
не з'явився,- відповідача:не з'явився,-
третіх осіб:Департаменту комунальної
власності: не з'явився, Управління
капітального будівництва: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада та виконавчий
комітет Одеської міської ради
звернулись до господарського суду
Одеської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД"" (далі
за текстом - ТОВ "ЖИТЛОПРОМБУД") за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради та Управління
капітального будівництва Одеської
міської ради про зобов'язання
виконання умов договору.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 19.02.2014 року у справі №
916/3378/13 у задоволенні позовних вимог
Одеській міській раді та виконавчому
комітету Одеської міської ради до ТОВ
"ЖИТЛОПРОМБУД" відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, Одеська міська
рада та Департамент комунальної
власності Одеської міської ради
звернулись до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційними
скаргами, в яких просили скасувати
рішення господарського суду Одеської
області від 19.02.2014 року та прийняти нове
рішення у справі, яким задовольнити
позовні вимоги.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року у
справі № 916/1178/13 апеляційні скарги
Одеської міської ради та Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради залишено без задоволення,
а рішення господарського суду Одеської
області від 19.02.2014 року - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, Одеська міська рада та
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради звернулись до
Вищого господарського суду України з
касаційними скарги, в яких просять
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 19.02.2014 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року у
справі № 916/3378/13 та прийняти
нове рішення у справі, яким
задовольнити позовні вимоги,
аргументуючи порушення норм права,
зокрема, ст. ст. 526, 610, 611 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. ст. 32, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 01.07.2014 року № 03-05/927 для
розгляду касаційної скарги у справі №
916/3378/13 у зв'язку з перебуванням у
відпустці судді Ходаківської
І.П. та завантаженістю судді
Волковицької Н.О., сформовано колегію
суддів у складі: головуючий - Дроботова
Т.Б., судді Бакуліна С.В., Яценко О.В.
(доповідач).

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої інстанції та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку,
що касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з оглядну на
наступне.

Відповідно до вимог статей 107, 108, 1117
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України переглядає за касаційною
скаргою рішення місцевого
господарського суду після їх перегляду
в апеляційному порядку та постанови
апеляційного господарського суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду; ухвали місцевого
господарського суду, зазначені в
частині першій статті 106 цього Кодексу,
після їх перегляду в апеляційному
порядку та постанови апеляційного
господарського суду, ухвалені за
результатами апеляційного розгляду на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 29.06.2005 року
виконавчим комітетом Одеської міської
ради прийнято рішення "Про надання
дозволу товариству з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД" на
подальше проектування та будівництво
жилого комплексу, та надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська,
4" № 285.

21.06.2012 року виконавчим комітетом
Одеської міської ради прийнято рішення
"Про внесення змін до рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 29.06.2005 року № 285 "Про надання
дозволу товариству з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД" на
подальше проектування та будівництво
жилого комплексу, та надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська,
4" № 269, яким було змінено назву об'єкту
(будівництво жилого комплексу з
вбудовано-прибудованими офісними
приміщеннями й гаражами), продовження
терміну завершення будівництва - до
30.06.2013 року, затверджено договір
пайової участі замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси № 053/кс від
21.06.2012 року між виконавчим комітетом
Одеської міської ради та ТОВ
"ЖИТЛОПРОМБУД".

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
за умовами вищезазначеного договору,
ТОВ "ЖИТЛОПРОМБУД" зобов'язано до
введення об'єкту в експлуатацію, в
строк до 30.06.2013 року, перерахувати
пайову участь, щоквартально, рівними
частками, на рахунок Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
відкритого для виконання місцевого
бюджету Малиновського району, в
розмірі - 5 416 588, 00 грн. та передати на
баланс управління охорони здоров'я
Одеської міської ради нежилі
приміщення, загальною площею 236, 10 кв. м.,
які розташовані в офісній частині,
вбудованої у жилий комплекс, для
розміщення підстанції швидкої
допомоги.

18.07.2013 року було Одеською міською радою
прийнято рішення "Про надання згоди на
передачу до комунальної власності
територіальної громади м. Одеса
приміщень нежитлового фонду,
розташованих за адресою: м. Одеса, вул.
Артилерійська, 4, що належать ТОВ
"Житлопромбуд" № 3657-VI.

Так, судами встановлено, що при
зверненні з позовною заявою станом на
дату подачі позову об'єкт введений в
експлуатацію, грошові кошти у вигляді
пайової участі перераховані у повному
обсязі, однак нежитлові приміщення,
загальною площею 236, 10 кв. м. для
розміщення підстанції швидкої
допомоги не передані.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій
виходили з того, що позивачами не було
надано належних доказів того, що саме
ТОВ "ЖИТЛОПРОМБУД" є власником
приміщень нежитлового фонду,
розташованих за адресою: м. Одеса, вул.
Артилерійська, 4, загальною площею 236, 10
кв. м.,а тому відповідачу не належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном, які
передбачені для власника ст. 317
Цивільного кодексу України.

Крім того, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що пункт 5.3. Договору є
нікчемним, оскільки відповідач, як на
момент укладання договору, так і після
введення в експлуатацію жилого
комплексу, не має правових підстав
передавати на баланс управлінню
охорони здоров'я Одеської міської ради
нежилі приміщення.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає такі висновки у
справі судів попередніх інстанцій
передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, з якими
кореспондуються положення ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання і одностороння зміна умов
не допускається.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
21.06.2012 року виконавчим комітетом
Одеської міської ради прийнято рішення
"Про внесення змін до рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 29.06.2005 року № 285 "Про надання
дозволу товариству з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД" на
подальше проектування та будівництво
жилого комплексу, та надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська,
4" № 269, п. 3 якого, зокрема, вирішено
затвердити договір пайової участі
замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси між виконавчим
комітетом Одеської міської ради та ТОВ
"ЖИТЛОПРОМБУД".

Так, на виконання вказаного рішення, в
той же день, сторони уклали договір
пайової участі замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси № 053/кс від
21.06.2012 року та п. 5.3. узгодили передачу на
баланс управління охорони здоров'я
Одеської міської ради нежилі
приміщення, загальною площею 236, 10 кв. м..

18.07.2013 року було Одеською міською радою
прийнято рішення "Про надання згоди на
передачу до комунальної власності
територіальної громади м. Одеса
приміщень нежитлового фонду,
розташованих за адресою: м. Одеса, вул.
Артилерійська, 4, що належать ТОВ
"Житлопромбуд" № 3657-VI, яким надано згоду
на передачу у комунальну власність
територіальної громади м. Одеси
приміщень нежитлового фонду першого
поверху, загальною площею 236, 10 кв. м.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать,
зокрема, організація за рахунок
власних коштів і на пайових засадах
будівництва, реконструкції і ремонту
об'єктів комунального господарства та
соціально-культурного призначення,
жилих будинків, а також шляхів
місцевого значення; виконання або
делегування на конкурсній основі
генеральній будівельній організації
(підрядній організації) функцій
замовника на будівництво,
реконструкцію і ремонт житла, інших
об'єктів соціальної та виробничої
інфраструктури комунальної власності.

За змістом ст. 627 Цивільного кодексу
України відповідно до ст. 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Так, ст. 6 Цивільного кодексу України
визначено, що сторони мають право
укласти договір, який не передбачений
актами цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства. Сторони
мають право врегулювати у договорі,
який передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Вказаною статтею Цивільного кодексу
України закріплено положення про
співвідношення договору і закону в тих
випадках, коли щодо певних відносин
існує зазначення в актах цивільного
законодавства, але сторони бажають за
згодою між собою врегулювати ці
відносини інакше. В такій ситуації
сторони договору мають право вибору:
використати норми акту цивільного
законодавства для врегулювання своїх
відносин або за власним розсудом
відступити від положень актів
цивільного законодавства шляхом
встановлення в договорі інших правил
поведінки, ніж це передбачено
законодавством.

Закон України "Про регулювання
містобудівної діяльності" встановлює
правові та організаційні основи
містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" порядок залучення,
розрахунку розміру і використання
коштів пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови
земельної ділянки у відповідному
населеному пункті, зобов'язаний взяти
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
полягає у перерахуванні замовником до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію до відповідного
місцевого бюджету коштів для створення
і розвитку зазначеної інфраструктури.

Судами встановлено, що грошові кошти у
вигляді пайової участі перераховані у
повному обсязі, однак нежитлові
приміщення, загальною площею 236, 10 кв. м.
не передані.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що суди попередніх інстанцій
не врахували приписи ст. 40 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та ст. 31 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" на
надали належної оцінки обов'язку
відповідача щодо виконання зобов'язань
за Договором, зокрема, передачі
приміщення за Договором та наявність
відповідного рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради про
здійснення такої передачі у комунальну
власність територіальної громади.

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України "Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів" від 13.04.2011 року № 461
затверджено Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, згідно п. 11 якого датою
прийняття в експлуатацію об'єкта є дата
реєстрації декларації або видачі
сертифіката.

Так, сертифікатом серії ОД № 3
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області засвідчила
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта розташованих за
адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав
проводиться на підставі договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом.

Наведені норми та обставини, в
порушення принципу повноти розгляду
всіх обставин справи, не були
досліджені судами попередніх
інстанцій, у зв'язку чим суди прийшли до
передчасних висновків у справі.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України
касаційна інстанція обмежена в праві
встановлення обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним
та вирішення питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції зазначає, що
господарськими судами попередніх
інстанцій в порушення положень ст. 43
ГПК України не було всебічно, в повному
обсязі та об'єктивно розглянуто всі
обставин справи в їх сукупності, у
зв'язку з чим суди прийшли до
передчасних висновків.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в постанові Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірний доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення господарських судів
попередніх інстанцій, прийняті у даній
справі, цим вимогам не відповідають.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України
Вищий господарський суд України за
результатами розгляду касаційної
скарги має право скасувати рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції і передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо суд припустився
порушень норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати обставини
справи, дійсні права та обов'язки
сторін, перевірити доводи, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін і, в залежності від
встановленого, вирішити спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

За таких обставин, касаційні скарги
Одеської міської ради та Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради на рішення господарського
суду Одеської області від 19.02.2014 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року
підлягає частковому задоволенню, а
судові акти попередніх інстанцій -
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Одеської
міської ради на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 року у справі № 916/3378/13
задовольнити частково.

2. Касаційну скаргу Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 року у справі № 916/3378/13
задовольнити частково.

3. Рішення господарського суду
Одеської області від 19.02.2014 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року у
справі № 916/3378/13 скасувати.

4. Матеріали справи № 916/3378/13
направити на новий розгляд до
господарського суду Одеської області.

Головуючий суддяТ.Б. Дроботова
СуддіС.В. Бакуліна О.В. Яценко