ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
Справа № 925/831/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого - судді Швидкого
В.А., при секретарі судового засідання
Хелис Н.М., за участю представників:

від позивача: Лялін В.Ю. - за
довіреністю,

від відповідача: Савєльєва О.Г. - за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом
приватного акціонерного товарситва
"Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур" до товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Акант+К"

про стягнення 65 246,39 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Приватним акціонерним товарситвом
"Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур" (далі за текстом
позивач) заявлено позов до товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Акант+К" (далі за текстом відповідач)
про стягнення 65 246,39 грн., з яких: 56 534,04
грн. заборгованість за договором
купівлі-продажу №693 від 02.09.2013, 3969,77 грн.
пеня, 3929,42 грн. інфляційні, 813,16 грн. 3%
річних.

Ухвалою суду від 20.05.2014 порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 03.06.2014.

Ухвалою суду від 03.06.2014 розгляд справи
відкладено на 19.06.2014 та зобов'язано
позивача направити уточнену позовну
заяву відповідачу, зобов'язано сторони
провести взаємну звірку розрахунків,
акт надати суду.

Ухвалою суду від 19.06.2014 за клопотанням
представника відповідача розгляд
справи відкладено на 01.07.2014.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
частково.

Представник відповідача надав
заперечення на позовну заяву, яким
зазначив, що позивачем невірно
нараховано пеню, інфляційні та 3 %
річних, оскільки нарахування проведено
на суму основного боргу 56534,04 грн., в той
час, коли на день звернення позивача до
суду борг становить 54534,04 грн., 2000,00 грн.
відповідачем сплачено. Крім того,
позивачем невірно визначено період для
нарахування цих сум.

Просить відмовити у стягненні пені,
інфляційних та 3 % річних у зв'язку з
неправильним їх нарахуванням.

Представник позивача в судовому
засіданні визнав факт сплати
відповідачем 2000,00 грн. основного боргу
та погодився з допущеною помилкою при
нарахуванні пені, інфляційні та 3 %
річних в частині визнання періоду їх
нарахування.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини судового
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

02.09.2013 між позивачем та відповідачем
укладено договір купівлі-продажу №693
оптової партії товарів (далі за текстом
- Договір), відповідно до умов якого
позивач зобов'язується передати, а
відповідач прийняти та оплатити товар,
асортимент, кількість та ціни якого
вказуються в накладних і
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна
кількість, асортимент і одиниця виміру
товару вказуються в рахунках ,
накладних і специфікаціях на Товар.

Відповідно до п. 4.3 Договору поставка
Товару здійснюється на протязі 20 днів
від дати узгодження сторонами
замовлення у вигляді заявки
відповідача, яка в день узгодження
завіряється підписом уповноваженого
представника та печаткою позивача.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за
Товар здійснюється в наступному
порядку, якщо інші умови оплати не
обумовлюються у відповідних
специфікаціях або окремою
домовленістю сторін: - 50% у формі
передплати шляхом перерахування
коштів та рахунок позивача на протязі
3-х календарних днів з моменту
виставлення рахунку; - 50% на протязі 3
днів з моменту направлення позивачем
повідомлення відповідачу про
готовність Товару до відвантаження.
Тобто, Договором передбачена попередня
оплата.

Як встановлено в судовому засіданні і
проти чого не заперечують представники
сторін, позивач без попередньої оплати
на підставі гарантійного листа
відповідача щодо оплати отриманого
товару до 17.12.2013, відповідно з рахунком
№10718 від 09.12.2013, за видатковою накладною
№ 14201 від 11.12.2013. та довіреності №240 від
10.12.2013 передав представнику
відповідача Куліш А.В. товар на суму
56534,04 грн.

Відповідач свої зобов'язання по
Договору не виконав, основний борг
сплатив частково у сумі 2000, 00 грн.

Станом на день подачі позову до суду
основна сума заборгованості
відповідача перед позивачем по
вищезазначеному Договору складає - 54
534,04 грн. проти чого не заперечують
представники сторін.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у
разі, якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 691 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Враховуючи вищевикладене, позов в
частині стягнення основного боргу у
сумі 54 534,04 грн. підлягає до задоволення.

Позивач, посилаючись на ст. 1 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», просить суд стягнути пеню
у сумі 3969,77 грн.

Позов в цій частині задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 вищевказаного
Закону платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Відповідно до абзацу 3 п.2.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» якщо у
вчиненому сторонами правочині розмір
та базу нарахування пені не визначено
або вміщено умову (пункт) про те, що пеня
нараховується відповідно до чинного
законодавства, суму пені може бути
стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та
умови її сплати визначено певним
законодавчим актом.

Така відповідальність відповідача, а
також її розмір Договором не
передбачена, не визначена така
відповідальність і певним
законодавчим актом.

Позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК
України просить також стягнути 3929,42
грн. інфляційних та 813,16 грн. 3% річних. З
наданого позивачем розрахунку
інфляційних та 3 % річних вбачається, що
нарахування проведено з суми
заборгованості відповідача 56534,04 грн., а
не 54 534,04 грн., зазначена помилка визнана
представником позивача в судовому
засіданні.

Суд погоджується із запереченням
представника відповідача щодо
невірного визначення початку та кінця
строку для нарахування інфляційних та 3
% річних.

Оскільки, сторони узгодили строк
проведення розрахунку за отриманий
товар до 17.12.2013, тому, початок перебігу
строку для нарахування вказаних сум є
18.12.2013.

Позивачем проведено розрахунок
інфляційних та 3 % річних станом на
01.06.2014, тобто за 175 днів. Позовна заява
надійшла до суду 19.05.2014. клопотання про
продовження цього строку позивачем не
заявлялось, кінцевою датою слід
вважати 18.05.2014. Виходячи з наведеного,
сума 3 % річних становить 685, 78 грн.

Щодо суми нарахування інфляційних, то
заявлена позивачем сума 3929,42 грн. є
меншою, ніж та що підлягає до стягнення.
Разом з тим, суд не наділений правом на
стягнення більших сум, ніж визначено
позивачем у позовній заяві, тому, позов
в цій частині підлягає до задоволення в
межах зазначених у позовній заяві.

Відповідач в добровільному порядку
відшкодував позивачу 2000,00 грн.
основного боргу, до подачі позову до
суду, що є підставою для відмови у
позові в цій частині.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,
суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Акант+К" (18008,
м. Черкаси, вул. Хоменка, буд. 15, код 14207584)
на приватного акціонерного товарситва
"Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур" (65007, м. Одеса, вул.
Водопровідна, 16, код 26209430) - 54 534,04 грн.
основного боргу, 3929,42 грн. інфляційних,
685, 78 грн. 3 % річних та 1656,27 грн. судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 07.07.2014.

Суддя
В.А. Швидкий