ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 925/45/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б.
(доповідач) Гольцової Л.А., Козир
Т.П.,розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів "ТЕХНО"на
рішення та постанову Господарського
суду Черкаської області від 12.03.2014
Київського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014у
справі№ 925/45/14 Господарського суду
Черкаської області за
позовомКомунального підприємства
"Черкасиводоканал" Черкаської міської
ради доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів
"ТЕХНО"простягнення 110814,21 грн. за участю
представників сторін:

позивача: Василенко М.В., дов. від 24.02.2012
№ 677/12

Грищенко І.Д., дов. від 16.04.2013 № 1892/12

відповідача: Мартинюк І.Г., дов. від
04.01.2012 №35

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
"Черкасиводоканал" Черкаської міської
ради звернулося до Господарського суду
Черкаської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів "ТЕХНО"
про стягнення 110814,21 грн.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 12.03.2014 у справі
№ 925/45/14 (суддя Курченко Н.М.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014 (колегія
суддів у складі: головуючого судді
Баранця О.М., суддів Калатай Н.Ф.,
Пашкіної С.А.), позов задоволено
повністю; стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів "ТЕХНО" на
користь комунального підприємства
"Черкасиводоканал" Черкаської міської
ради 110814,21 грн. плати за скид
понаднормативних забруднень зі
стічними водами та 2216,28 грн. судових
витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції та постановою суду
апеляційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів "ТЕХНО"
звернулося до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
Господарського суду Черкаської
області від 12.03.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014 у справі
№ 925/45/14, прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржник
посилається на порушення та
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

20.06.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів "ТЕХНО"
подало доповнення до касаційної
скарги, в яких підтримало вимоги
касаційної скарги.

До Вищого господарського суду України
надійшов відзив Комунального
підприємства "Черкасиводоканал"
Черкаської міської ради на касаційну
скаргу, в якому позивач просить рішення
Господарського суду Черкаської
області від 12.03.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014 у справі
№ 925/45/14 залишити без змін, а касаційну
скаргу - без задоволення.

Сторони згідно з приписами статті 111-4
Господарського процесуального кодексу
України були належним чином
повідомлені про день, час і місце
розгляду касаційної скарги та
скористалися передбаченим законом
правом на участь у перегляді справи в
суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових актів, вважає
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та
підтверджується матеріалами справи,
08.07.2010 між Комунальним підприємством
"Черкасиводоканал" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів "ТЕХНО"
було укладено Договір № 409 на подачу
води з комунального водопроводу та
приймання стічних вод у комунальну
каналізацію (далі - Договір), відповідно
до умов якого позивач бере на себе
забезпечення абонента питною водою
згідно з ГОСТом 2874-84 "Вода питна" в межах
встановленого ліміту, а відповідач
зобов'язався своєчасно оплачувати
надані йому послуги, належно
експлуатувати мережі, пристрої та
прилади наданих, які перебувають у
нього на балансі (п.п. 2, 3 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору гранично
допустимі концентрації (далі - ГДК) для
кожної забруднюючої речовини, що може
скидатися абонентом в систему
каналізації, повинні відповідати
Правилам приймання стічних вод
підприємств у комунальні та відомчі
системи каналізації населених пунктів
України", затвердженим наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 37 від 19.02.2002, які дійсні до
введення в дію місцевих Правил
приймання стічних вод.

Згідно із п. 10 Договору за перевищення
ГДК забруднюючих речовин у стічних
водах абонента, що скидаються ним у
комунальну каналізацію, абонент
сплачує водоканалу плату за скид
понаднормативних забруднень згідно
Інструкції про встановлення та
стягнення плати за скид промислових та
інших стічних вод у системи
каналізації населених пунктів,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 37 від
19.02.2002

Пунктом 11 Договору на відповідача
покладений обов'язок щомісячно
подавати позивачу інформацію щодо
якісного складу стічних вод.

Як передбачено п.п. 14, 16 Договору,
водоканал періодично перевіряє роботу
приладів обліку, контролює раціональне
використання води, кількість і якість
стічних вод абонента. Абонент
забезпечує доступ представників
водоканалу на свою територію при
обстеженні, роботах та мережах
водопроводу та каналізації, відборах
проб стічних вод, перевірці показників
приладів у будь-який час доби;
відповідальною особою за
водокористування об'єктів абонента,
цілісність джерела, пломб на них та
інших водопровідних споруд і пристроїв
водомірного вузла, за відбором стічних
вод абонент призначає
інженера-енергетика ОСОБА_7.

Згідно із п.п. 18, 19 Договору він
укладений строком на 1 рік (з 8 липня 2010
по 8 липня 2011) і вважається
переукладеним на новий термін, на таких
же умовах, якщо за один місяць до його
припинення, жодна зі сторін не заявить
письмово про закінчення строку його
дії.

Межа відповідальності за стан та
експлуатацію водопровідних та
каналізаційних мереж встановлюється
згідно Правил користування або актом
розмежування (п. 15 Договору).

Судами попередніх інстанцій з'ясовано,
що згідно із Актом розмежування
балансової належності мереж
водопостачання та водовідведення
межею відповідальності за стан та
обслуговування мережі водопостачання,
водовідведення є: водопостачання -
водопровідний колодязь ВК-1 на
водопровідній мережі 200 мм по прос.
Хіміків та водопровідна камера ВК-2 на
окружному водоводі 600 мм;
водовідведення - каналізаційний
колодязь КК-1 на каналізаційні мережі 300
мм по вул. Різдвяній.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами встановлено, що
28.08.2013 о 9 год. 00 хв. працівник позивача -
пробовідбірник ОСОБА_8 у присутності
представника відповідача -
інженера-енергетика ОСОБА_7 здійснив
відбір стічних проб (2,5 + 2 + 0,5 л), місце
відбору проб - ТОВ "Техно", про що
складено Акт № 299, в якому зазначено
результати лабораторного аналізу
вмісту речовин у стічних водах,
зокрема: феноли - 0,17 мг/дм.куб,
формальдегід - 44,4 мг/дм.куб.

31.08.2013 позивачем складено Протокол № 14
до розрахунку про сплату за скид до
мережі міської каналізації стічних вод
із забрудненнями, концентрації яких
перевищують допустимі норми, згідно із
яким на основі результатів аналізів, що
відібрані 28.08.2013, визначено перевищення
ГДК забруднюючих речовин по таких
інгредієнтах: Феноли: ГДК, мг/дм.куб - 0,09
(норма), фактична концентрація,
мг/дм.куб - 0,17; Формальдегід: ГДК,
мг/дм.куб - 2,27 (норма), фактична
концентрація, мг/дм.куб - 44,4.

Відповідно до Свідоцтва про атестацію
№ 64, чинного до 17.10.2013,
Хіміко-аналітична лабораторія стічної
води КП "Черкасиводокнал" відповідає
критеріям атестації і атестована на
проведення вимірювань у сфері
поширення державного метрологічного
нагляду.

Судами визначено, що витрата
каналізаційних стоків відповідача у
серпні місяці 2013 становить 9399 куб.м і
визначена на підставі даних
Контрольної книжки, абонент №407 ТОВ
"Завод Техно", тип водоміра КВТВ-80, №000158,
колодязь №1, по вул. Різдвяна, 300.

Норматив плати за скид стічних вод в
міську мережу м. Черкаси з
понаднормативними забрудненнями в
розмірі 1,179 грн. за куб.м., на рівні
фактичної собівартості очищення
стічних вод встановлений наказом КП
"Черкасиводоканал" від 02.04.2012 № 148.

На основі Правил приймання стічних вод
у міську каналізаційну мережу м.
Черкаси позивачем визначена плата за
скид каналізаційних стоків в серпні
місяці 2013 згідно із розрахунком:
9399*10*1,179 = 110814,21 грн.

31.08.2013 позивачем виписано
відповідачеві рахунок на суму 110814,21
грн. за скид понаднормативних
забруднень за серпень 2013, який 05.09.2013
листом за вих. № 3625/18 був направлений
відповідачу разом з протоколом і
податковою накладною на оплату за
понаднормативний скид забруднюючих
речовин в міську каналізаційну мережу
м. Черкаси.

В подальшому 13.11.2013 позивач направив
відповідачу претензію-вимогу за вих.
№ 4717/12 про сплату 110814,21 грн. за скид
понаднормативних забруднень за
серпень 2013, у відповідь на яку
відповідач вказав про відсутність
правових підстав для задоволення
претензії і перерахування грошових
коштів.

Несплата відповідачем плати за
понаднормативний скид забруднюючих
речовин в міську каналізаційну мережу
м. Черкаси у розмірі 110814,21 грн. стало
підставою звернення позивача до суду
із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що відбір
проб стічної води відповідача
проведений за участі повноважного
представника відповідача, який
підписав акт відбору проб без будь-яких
зауважень; факт перевищення
відповідачем у серпні 2013 року
допустимих концентрацій забруднюючих
речовин у стічних водах
підтверджується аналізами
хіміко-аналітичної лабораторії
стічної води КП "Черкасиводоканал", яка
атестована на проведення вимірювань у
сфері поширення державного
метрологічного нагляду; перевірка
якості стічних вод відповідача у
міську каналізаційну мережу проведена
відповідно до встановленого місцевими
Правилами порядку, а розрахунок плати
за скид до міської каналізації стічних
вод із забрудненнями, концентрації
яких перевищують допустимі норми,
здійснено відповідно до умов Договору
та місцевих Правил приймання.

З урахуванням встановлених
господарськими судами попередніх
інстанцій обставин справи, колегія
суддів Вищого господарського суду
України, переглядаючи у касаційному
порядку рішення суду першої інстанції
та постанову суду апеляційної
інстанції у цій справі, виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського
кодексу України та статтями 525, 526, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Відповідно до п.п. 1.5., 1.6. Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 19.02.2002 №
37 на підставі цих Правил та Інструкції
про встановлення та стягнення плати за
скид промислових стічних вод у системи
каналізації населених пунктів
Водоканали розробляють місцеві
Правила приймання стічних вод
підприємств у систему каналізації
населеного пункту, у яких
установлюються допустимі концентрації
для кожної забруднюючої речовини, що
може скидатися Підприємствами в
систему каналізації, а також
відображаються місцеві особливості
приймання стічних вод Підприємств у
міську каналізацію.

Місцеві Правила приймання згідно з
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" затверджують
виконавчі органи місцевих рад за
поданням Водоканалів після погодження
з територіальними органами
Мінекоресурсів та Міністерства
охорони здоров'я України. Місцеві
Правила приймання є обов'язковими для
всіх Підприємств, яким Водоканали
надають послуги з водовідведення та
які розташовані на території даної
місцевої ради.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Черкаського
міськвиконкому від 18.11.2003 № 1211
затверджені "Правила приймання стічних
вод у міську каналізаційну мережу м.
Черкаси" (далі - місцеві Правила
приймання), які погоджені відділом
екології та раціонального
природокористування Черкаського
міськвиконкому та санітарним лікарем
міста Черкас.

Згідно із п. 1.2 місцевих Правил
приймання вони є обов'язковими для
абонентів усіх форм власності, що
відводять стічні води в систему
каналізації м. Черкаси.

Як передбачено п. 2.1. Правил приймання
стічних вод підприємств у комунальні
та відомчі системи каналізації
населених пунктів України, водоканали
мають право контролювати якість,
кількість та режим скиду стічних вод
Підприємств; пред'являти Підприємствам
у встановленому порядку рахунки за
скид понаднормативних забруднень із
застосуванням коефіцієнта кратності,
який враховує рівень небезпеки
скинутих забруднень, при порушенні як
цих Правил, так і місцевих Правил
приймання; здійснювати раптовий (у
будь-яку годину доби), не погоджений з
Підприємством заздалегідь, відбір проб
для контролю за якістю стічних вод, що
скидаються. Порядок та періодичність
відбору проб визначаються в місцевих
Правилах приймання.

Згідно із п.п. 7.8., 7.11. Правил приймання
стічних вод підприємств у комунальні
та відомчі системи каналізації
населених пунктів України з метою
контролю якості стічних вод
Підприємств Водоканал здійснює відбір
разових проб. Виявлені в цих пробах
перевищення ДК забруднюючих речовин у
стічних водах є підставою для
нарахування плати за скид
понаднормативних забруднень. Відбір
контрольних проб стічних вод
Підприємств виконується
уповноваженими представниками
Водоканалу, що фіксується у
спеціальному журналі або акті, який
підписують як представники Водоканалу,
так і представник
Підприємства-абонента. У місцевих
Правилах приймання конкретизується
порядок відбору проб стічних вод на
аналіз, порядок їх оформлення, а також
порядок проведення аналізу проб.

Судами попередніх інстанцій визначено,
що акт відбору проб стічної води № 299
від 28.08.2013 підписаний повноважним
представником відповідача без
будь-яких зауважень; згідно із даними
журналів реєстрації відбору проб
стічної води, результатів вимірювань
стічних вод підприємств, журналу для
розрахунків аналізів промислових
підприємств, з'ясовано, що вказана
проба відібрана на межі
відповідальності відповідача і за
результатами розрахунків аналізів,
проведених Хіміко-аналітичною
лабораторією стічної води КП
"Черкасиводокнал", яка відповідає
критеріям атестації і атестована на
проведення вимірювань у сфері
поширення державного метрологічного
нагляду, було виявлено перевищення у
стічних водах відповідача
концентрації фенолів та
формальдегідів.

Як з'ясовано судами, перевірка якості
стічних вод відповідача була здійснена
позивачем відповідно до порядку,
встановленого місцевими Правилами
приймання, що відповідає умовам
Договору та вищенаведеним положенням
Правил приймання стічних вод
підприємств у комунальні та відомчі
системи каналізації населених пунктів
України.

Перевищення рівня вмісту забруднюючих
речовин у стічних водах, що скидаються
у систему каналізації, є підставою для
нарахування плати за скид
понаднормативних забруднень.

Порядок встановлення та стягнення
плати за скиди промислових та інших
стічних вод у системи каналізації
населених пунктів визначено
Інструкцією про встановлення та
стягнення плати за скид промислових та
інших стічних вод у системи
каналізації населених пунктів,
затвердженою Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 19.02.2002 №
37 (далі - Інструкція).

Згідно із п. 1.2. Інструкції вона
поширюється на комунальні
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства міст і селищ України та
інші підприємства, що мають на балансі
системи місцевого водопроводу та
каналізації, та на всі підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності й відомчої належності,
які скидають свої стічні води в системи
каналізації населених пунктів.

Пунктом 2.3. Інструкції передбачено, що
нормативи плати за скид
понаднормативних забруднень у системи
каналізації населених пунктів (Нп)
установлюються в місцевих Правилах
приймання на рівні виробничої
собівартості очищення 1 куб. м стічних
вод з умістом забруднень у межах
установлених в місцевих Правилах
приймання допустимих концентрацій
забруднюючих речовин.

Виробнича собівартість очищення 1 куб.
м стічних вод визначається згідно з
Порядком формування тарифів на послуги
централізованого водопостачання та
водовідведення, затвердженим наказом
Держбуду України від 27.06.2001 № 139.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції при
перевищенні рівня вмісту забруднюючих
речовин у стічних водах підприємств, що
скидаються у систему каналізації,
порівняно з встановленими місцевими
правилами приймання, підприємства
сплачують водоканалу плату за скид
понаднормативних забруднень, яка
нараховується за нормативами плати за
очищення 1 куб. м. стічних вод з вмістом
забруднень в межах допустимих
концентрацій (Нп), обсягом скинутих
наднормативно забруднених стічних вод
(Упз) та коефіцієнтом кратності (Кк),
який враховує рівень небезпеки
скинутих забруднень для технологічних
процесів очищення стічних вод та
екологічного стану водойми.

Зазначене правило також міститься у п.
3.7 місцевих Правил приймання.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розрахунок плати за
скид до мережі міської каналізації
стічних вод із забрудненнями,
концентрації яких перевищують
допустимі норми, позивач здійснив на
підставі умов Договору та згідно
пунктів 3.6, 3.9 місцевих Правил, період,
за який стягується плата за скид
абонентом стічних вод з перевищенням
допустимих концентрацій, становить не
більше одного календарного місяця.
Врахувавши норми Інструкції та
місцевих Правил приймання, суди
попередніх інстанцій дійшли
правомірного висновку, з яким
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, про
обґрунтованість розрахунку плати за
скид понаднормативних забруднень.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій дійшли мотивованого
висновку про наявність підстав для
стягнення з відповідача плати за скид
понаднормативних забруднень та
правомірно задовольнили позов.

Матеріали справи свідчать про те, що
господарськими судами першої та
апеляційної інстанції в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України всебічно, повно і об'єктивно
досліджено матеріали справи в їх
сукупності і вірно застосовано норми
процесуального та матеріального права.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України суд
касаційної інстанції лише перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Оцінка та перевірка обставин справи і
доказів не віднесена до повноважень
касаційної інстанції.

Доводи відповідача про те, що місцеві
Правила приймання та постанова
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України від
30.09.2011 № 174 "Про встановлення тарифів на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення КП
"Черкасиводоканал" не містять
нормативу плати за скид
понаднормативних забруднень у систему
каналізації м. Черкас, судом касаційної
інстанції відхиляються, оскільки такий
норматив згідно із вимогами
Інструкції визначено у місцевих
Правилах на рівні виробничої
собівартості очищення 1 куб. м стічних
вод і відповідно до діючого Порядку
формування тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення
собівартість очищення стічних вод
входить до структури затвердженого
тарифу, про що також зазначено у
рішенні Виконавчого комітету
Черкаської міської ради № 1211 від 18.11.2003.

Інші доводи скаржника, викладені у
касаційній скарзі, по суті зводяться
виключно до заперечень щодо оцінки
доказів у справі, в той час як згідно з
вимогами статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
касаційна інстанція не має права
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти наявні у
справі докази.

Твердження скаржника про порушення і
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
законодавства при прийнятті
оскаржуваних судових рішень не знайшли
свого підтвердження, у зв'язку з чим
підстав для зміни чи скасування
рішення Господарського суду
Черкаської області від 12.03.2014 та
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014 у справі
№ 925/45/14, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
теплоізоляційних матеріалів "ТЕХНО"
залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду
Черкаської області від 12.03.2014 та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014 у справі
№ 925/45/14 залишити без змін.

Головуючий суддя:
Л. Іванова

судді:
Л. Гольцова

Т. Козир