ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.14р. Справа № 904/4377/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АКМА-Станкоімпорт",
м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Павлоградський завод
мостових металоконструкцій", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 1 596,65 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Лазуренко І.С., директор

від відповідача: Майка А.В., представник
за довіреністю № 2 від 27.08.13р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АКМА-Станкоімпорт"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Павлоградський завод мостових
металоконструкцій" (далі-відповідач)
про стягнення 1 596,65 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.06.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 17.07.14р.

17.07.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
витребувані судом документи.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача відзив на позов не надав,
але усно підтвердив існуючу
заборгованість.

У судовому засіданні 17.07.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.13р. між позивачем та відповідачем
укладено договір поставки № 31 (далі -
Договір поставки), відповідно до умов п.
1.1. якого, позивач зобов'язується
поставити металообробне обладнання
відповідно до Специфікації, що є
невід'ємною частиною Договору, та
виконати роботи з пусконалагодження
поставленого товару, а відповідач
зобов'язується прийняти і оплатити
товар та виконані роботи.

Як зазначає позивач,
відповідачем було виконано
зобов'язання з оплати за товар на
умовах передплати в повному обсязі, а
позивачем було виконано зобов'язання з
поставки товару - верстату
стрічковопиляльного мод. Ergonomic 275.230 DG
зав. № 07116 ( видаткова накладна № РН-00381
від 25.09.13р.).

Також позивачем було
виконано зобов'язання з виконання
пусконалагоджувальних робіт
поставленого товару, про що сторонами
оформлено Акт виконаних робіт від
08.10.13р. Позивач звертає увагу суду на те,
що роботи було виконано якісно та в
строк, претензій з боку відповідача
відсутні.

Відповідно до умов п. 2.2.
Договору поставки вартість
пусконалагоджувальних робіт товару
становить 1 500,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Платіж у розмірі 1500,00 грн.
підлягає сплаті протягом 3-х робочих
днів з дати підписання Акту виконання
пусконалагоджувальних робіт (п. 4.2.3.
Договору поставки).

Позивач зазначає про те, що в
день виконання пусконалагоджувальних
робіт відповідачу було надано рахунок
на сплату вартості
пусконалагоджувальних робіт в сумі 1
500,00 грн. № СФ-0610 від 08.10.13р., який не
сплачено відповідачем в установлені
Договором поставки строки.

25.01.14р. відповідачу було
направлено Акт звірки взаємних
розрахунків станом на 19.01.14р.,
відповідно до якого заборгованість
відповідача становить 1 500,00 грн.
Вказаний Акт звірки залишився без
реагування з боку відповідача
(повідомлення про вручення
рекомендованого відправлення 28.01.14р.).

З метою досудового
врегулювання спору 28.03.14р. відповідачу
було направлено претензію про сплату
заборгованості в сумі 1 500,00 грн. Як
зазначає позивач, претензія була
залишена відповідачем без відповіді і
задоволення, у зв'язку з чим позивач був
змушений звернутися з позовом до суду.

За неналежне виконання
відповідачем свого обов'язку по
Договору поставки, позивачем
відповідно до п. 6.3. Договору поставки
була нарахована пеня у розмірі 96,65 грн.

Позивач також зазначає про те, що
платіж у розмірі 1 500,00 грн. підлягав
сплаті протягом 3-х робочих днів з дати
підписання Акту виконання
пусконалагоджувальних робіт. Акт
пусконалагоджувальних робіт було
підписано сторонами 08.10.13р., а отже
строк для сплати платежу сплинув 11.10.13р.
Таким чином, період прострочки з 12.10.13р.
по 10.04.14р. становить 181 день (шість
місяців від дня, коли зобов'язання зі
сплати платежу мало бути виконане,
відповідно до ч. 6 статті 232 ГК України).

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги у
розмірі 1 500,00 грн., пеню у розмірі 96,65
грн., всього 1 596,65 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Договору поставки
на момент розгляду спору до
господарського суду не надав. Крім
того, відповідач наведених позивачем
обставин не спростував, а навпаки
підтвердив.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити про те, що матеріалами справи
підтверджено, що позивач свої обов'язки
по Договору поставки виконав належним
чином, а саме позивач поставив
відповідачу товар без будь-яких
зауважень та здійснив
пусконалагоджувальні роботи
поставленого товару, про що сторонами
оформлено Акт виконаних робіт від
08.10.13р.

Крім того, господарський суд бере до
уваги той факт, що повноважний
представник відповідача у судовому
засіданні усно підтвердив існуючу
заборгованість за надані послуги у
розмірі 1 500,00 грн.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору поставки та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості за надані послуги у
розмірі 1 500,00 грн. є обґрунтованими,
доведеними та визнаними відповіачем, у
зв'язку з чим підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України визначено, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір не передбачено законом
або договором

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 6.3. Договору поставки
позивачем була нарахована пеня у
розмірі 96,65 грн., розрахунок якої судом
перевірений та визнаний таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.
173, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського кодексу
України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 48-49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Павлоградський завод
мостових металоконструкцій" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Ударників, буд. 42,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"АКМА-Станкоімпорт" (49041, м.
Дніпропетровськ, вул. Стартова, буд. 20,
) заборгованість за
надані послуги у розмірі 1 500,00 грн. (одна
тисяча п'ятсот грн. 00 коп.), пеню у
розмірі 96,65 грн. (дев'яносто шість грн. 65
коп.), витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 17.07.14р.

Суддя Н.Е. Петренко