ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

07 липня 2014 року
Справа № 915/922/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Д'яченко
К.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Прокурора Заводського
району м. Миколаєва, вул. Бузніка, 14, м.
Миколаїв, 54021

в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Миколаївській області, вул. Чкалова, 20,
м. Миколаїв, 54017

до відповідача Державного
підприємства - Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор",
проспект Повітрофлотський, будинок 39/1,
м. Київ, 03037

в особі Миколаївського відділу
комплексного проектування Державного
підприємства - Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор",
вул. Г. Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029

про стягнення заборгованості за
Договором оренди державного
нерухомого майна № РОФ-505 від 01.03.2006
року у сумі 7 878, 72 грн., в тому числі 7 448, 09
грн. - заборгованості з орендної плати;
207, 19 грн. - пені, 223, 44 грн. - штрафу

за участю представників сторін:

від позивача Ревенко Олексій
Володимирович, довіреність № 40 від
1.06.2013 року;

від відповідача представник не
з'явився;

в судовому засіданні присутній старший
прокурор відділу прокуратури
Миколаївської області Люта Анна
Василівна, службове посвідчення № 009629,
видане 15.10.2012 року, дійсне до 15.10.2017 року.

Прокурор Заводського району м.
Миколаєва звернувся до господарського
суду Миколаївської області в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Миколаївській області з
позовними вимогами до відповідача
Державного підприємства - Український
державний інститут з проектування
об'єктів дорожнього господарства
"Укрдіпродор" в особі Миколаївського
відділу комплексного проектування
Державного підприємства - Український
державний інститут з проектування
об'єктів дорожнього господарства
"Укрдіпродор" про стягнення
заборгованості за Договором оренди
державного нерухомого майна № РОФ-505
від 01.03.2006 року у сумі 7 878, 72 грн., в тому
числі 7 448, 09 грн. - заборгованості з
орендної плати; 207, 19 грн. - пені, 223, 44 грн.
- штрафу.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 23.06.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 07.07.2014 року.

Відповідач не скористався наданим йому
ст. 22 ГПК України правом та явку
повноважного представника у судове
засідання 07.07.2014 року не забезпечив.

01.07.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від відповідача надійшло
клопотання про припинення провадження
у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України (арк. справи 26-27).

Подане клопотання мотивоване тим, що за
фактом отримання позову відповідачем
платіжним дорученням № 42 від 25.06.2014
року було перераховано на користь
Регіонального відділення Фонду
Державного майна України по
Миколаївській області грошові кошти у
сумі 7 878, 72 грн., в тому числі:
заборгованість з орендної плати у сумі
7 448, 09 грн., пеня - 207, 19 грн. та штраф - 223, 44
грн. Подані докази долучено судом до
матеріалів справи.

03.07.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від прокуратури Миколаївської
області надійшла заява про припинення
провадження у справі, мотивована тим,
що відповідачем сплачено борг у
повному обсязі (арк. справи 31-33).

В судовому засіданні 07.07.2014 року
прокурор підтримав вказану заяву про
припинення провадження у справі.

03.07.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від позивача надійшла заява
про відмову позивача від позову, в якій
позивач просить суд прийняти відмову
позивача від позову, припинити
провадження у справі № 915/922/14
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України
(арк. справи 34-38).

Подана заява мотивована тим, що сума
боргу була перерахована відповідачем
до Держбюджету в повному обсязі.

В судовому засіданні 07.07.2014 року
представник позивача підтримав
вказану заяву про відмову від позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

Позовні вимоги ґрунтуються на
укладеному між Регіональним
відділенням Фонду держмайна України по
Миколаївській області (далі -
орендодавець) та Державним
підприємством - Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор"
(далі - орендар) Договорі оренди
державного нерухомого майна від 01.03.2006
року № РОФ-505 (далі-Договір), відповідно
до умов якого орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне
користування державне нерухоме майно -
нежитлові приміщення п'ятого та
сьомого поверхів семиповерхової
адміністративної будівлі, загальною
площею 164, 9 кв.м., згідно з планом
розміщення орендованих приміщень,
розташовані за адресою: вул. Галини
Петрової, 2-А, м. Миколаїв, що
знаходяться на балансі Служби
автомобільних доріг у Миколаївській
області, вартість яких дорівнює 310 180, 00
грн., згідно з незалежною оцінкою
станом на 31.07.2011 року (п. 1.1 Договору)
(арк. справи 12-15).

Договір діє з 31.10.11 року до 30.09.14 року (п.
10.1 Договору).

Договір підписано та скріплено
печатками сторін.

Умовами Договору сторони передбачили
наступне.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна
плата визначена на підставі «Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропозиції її розподілу»,
затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995
року № 786 в редакції змін і доповнень до
неї, затверджених постановою КМУ від
14.09.2011 року № 961 і становить з ПДВ за
базовий місяць оренди (вересень 2011) 2 577,
07 грн.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна
плата за перший місяць оренди
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекси інфляції від базового до
першого місяця оренди включно. Орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.7 Договору орендна
плата, перерахована до Державного
бюджету та Баланоутримувачу
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексаціії і стягується до
бюджету та Балансоутримувачу у
визначеному п. 3.6 співвідношенні
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, уключаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна
плата перераховується до Державного
бюджету України та Балансоутримувачу у
співвідношенні 70% до 30% щомісяця не
пізніше 15 числа місяця відповідно до
пропорцій розподілу, установлених
Кабінетом Міністрів України і чинних
на кінець періоду, за який здійснюється
платіж.

Відповідно до п. 5.2 Договору орендар
зобов'язується своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату згідно
з умовами передбаченими розділом 3
цього договору.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов Договору 18.05.2006 року
сторонами було підписано Акт
приймання-передачі, відповідно до
якого позивач Регіональне відділення
Фонду держмайна України по
Миколаївській області передало в
строкове платне користування
відповідачу Державному підприємству -
Український державний інститут з
проектування об'єктів дорожнього
господарства "Укрдіпродор" нежитлові
приміщення п'ятого та сьомого поверхів
семиповерхової адміністративної
будівлі, загальною площею 164, 9 кв.м.,
згідно з планом розміщення орендованих
приміщень, розташовані за адресою: вул.
Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв (арк.
справи 16).

Відповідачем умови Договору не
виконані, що призвело до виникнення
заборгованості з орендної плати за
січень-квітень 2014 року у сумі 7 448, 09 грн.

Детальний розрахунок розміру
заборгованості з орендної плати
наявний в матеріалах справи (арк.
справи 10, 11).

Позивач звертався до відповідача з
претензією № 07/526 від 24.04.2014 року про
сплату суми заборгованості в частині
погашення боргу з орендної плати у сумі
5 516, 95 грн., пені в розмірі 67, 62 грн. та
штрафу у розмірі 165, 51 грн. (арк. справи
18).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, у встановлений Договором строк
відповідачем зазначена сума оплачена
не була.

Відтак, прокуратура в інтересах
позивача правомірно звернулась до суду
із позовом з вимогою про стягнення
основної заборгованості з орендних
платежів в сумі 7 448, 09 грн.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача пені за період з 15.02.2014 року
по 31.05.2014 року в сумі 207, 19 грн., та штрафу
у розмірі 223, 44 грн. то слід зазначити
наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом та якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він
може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування
збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 3.7 Договору орендна
плата перерахована до Державного
бюджету та Балансоутримувачу
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету та Балансоутримувачу у
визначеному пунктом 3.6 співвідношенні
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, уключаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.8 Договору у разі, якщо
на дату сплати орендної плати
заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці.
Орендар також сплачує штраф у розмірі 3
% від суми заборгованості.

Судом також враховано, що одночасне
стягнення з учасника господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання за договором, штрафу та
пені не суперечить статті 61
Конституції України, оскільки згідно
зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є
формами неустойки, а відповідно до
статті 230 ГК України - видами штрафних
санкцій, тобто не є окремими та
самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій (постанова
Верховного Суду України від 27.04.12 року
про перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 13.12.11
року у справі № 06/5026/1052/2011).

Перевіривши розрахунок розміру пені та
штрафу, судом встановлено, що позивачем
здійснено нарахування пені за період з
15.02.2014 року по 31.05.2014 року в сумі 207, 19 грн.
та штрафу у сумі 223, 44 грн. Розрахунок
пені та штрафу здійснено арифметично
правильно відповідно до вимог чинного
законодавства та умов Договору.
Нарахування пені здійснено позивачем,
виходячи з подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, та в межах
шестимісячного строку. Період
нарахування визначено позивачем
правильно. Детальний розрахунок
заявленої до стягнення суми пені та
штрафу наявний у матеріалах справи
(арк. справи 10, 11).

Відтак, прокуратура в інтересах
позивача правомірно звернулась до суду
із позовною вимогою про стягнення 207, 19
грн. - пені та 223, 44 грн. - штрафу.

Судом встановлено, що 25.06.2014 року, тобто
після порушення провадження у справі,
відповідачем сплачено заявлені до
стягнення 7 878, 72 грн. (7 448, 09 грн. -
заборгованості з орендної плати; 207, 19
грн. - пені, 223, 44 грн. - штрафу), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 42 (арк. справи 29).

Отже, станом на день розгляду справи
відповідачем оплачена сума
заборгованості в повному розмірі.

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі якщо відсутній
предмет спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ГПК України
прокурор, який бере участь у справі,
несе обов'язки і користується правами
сторони, крім права на укладення
мирової угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України
відмова прокурора від поданого ним
позову не позбавляє позивача права
вимагати вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 29 ГПК України
відмова позивача від позову, поданого
прокурором в інтересах держави, не
позбавляє прокурора права
підтримувати позов і вимагати
вирішення спору по суті.

Відповідно до абз. 5 п. 5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам" від
23.03.12 року № 7 відмова прокурора від
поданого ним позову не є обов'язковою
для позивача, і так само відмова
позивача від позову не є обов'язковою
для прокурора, оскільки така відмова не
означає вибуття позивача з процесу чи
зміни його процесуального статусу. У
відповідних випадках спір підлягає
вирішенню по суті. У разі коли обидва
згадані учасники судового процесу -
прокурор і позивач - заявили про
відмову від позову, суд може припинити
провадження зі справи згідно з пунктом
4 частини першої статті 80 ГПК.

Прокуратурою не було подано суду заяв
про відмову від позову на підставі п. 4
ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про неможливість припинення
провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1
ст. 80 ГПК України (відмова позивача від
позову), оскільки прокуратурою не було
подано суду відповідної заяви про
відмову від позову. Натомість,
враховуючи сплату відповідачем боргу в
повному обсязі після порушення
провадження у справі, в суду наявні
підстави для припинення провадження у
справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України (відсутній предмет спору).

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також можуть бути розв'язані питання
про стягнення штрафів, передбачених у
пунктах 4 і 5 частини другої статті 83
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки спір виник з вини
відповідача, то відповідно до ст. 49 ГПК
України судовий збір в сумі 1 827, 00 грн.
слід стягнути з відповідача в дохід
Державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
Законом України "Про судовий збір", ст.
22, 33, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

припинити провадження у справі за
позовом Прокурора Заводського району
м. Миколаєва в інтересах держави в
особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Миколаївській області ()
до відповідача Державного
підприємства - Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор"
() в особі
Миколаївського відділу комплексного
проектування Державного підприємства -
Український державний інститут з
проектування об'єктів дорожнього
господарства "Укрдіпродор" () про стягнення заборгованості за
Договором оренди державного
нерухомого майна № РОФ-505 від 01.03.2006
року у сумі 7 878, 72 грн. (сім тисяч
вісімсот сімдесят вісім грн. 72 коп.), в
тому числі 7 448, 09 грн. (сім тисяч
чотириста сорок вісім грн. 09 коп.) -
заборгованості з орендної плати; 207, 19
грн. (двісті сім грн. 19 коп.) - пені; 223, 44
грн. (двісті двадцять три грн. 44 коп.) -
штрафу, у зв'язку з відсутністю
предмета спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Стягнути з відповідача Державного
підприємства - Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор",
проспект Повітрофлотський, будинок 39/1,
м. Київ, 03037 () в особі
Миколаївського відділу комплексного
проектування Державного підприємства -
Український державний інститут з
проектування об'єктів дорожнього
господарства "Укрдіпродор", вул. Г.
Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029 () в дохід Державного бюджету
України (ГУ ДКСУ у Миколаївській
області, МФО банку 826013, р/р 3002,
, одержувач УК у м. Миколаїв
/м. Миколаїв / 22030001, код платежу 03499980,
призначення платежу судовий збір):

- 1 827, 00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - судового
збору.

Наказ видати Державній податковій
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена відповідно
до ст. 93-95, 106 ГПК України.

Суддя
Е.М. Олейняш