ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.14р. Справа № 904/3532/14

За позовом Приватного підприємства
"С.А.Е. Груп", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВПК-АГРО", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 102 140,00 грн. за договором
на транспортно - експедиційне
обслуговування

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Оскаленко М.Ю.,
довіреність № б/н від 16.05.2014 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "С.А.Е. Груп"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВПК-АГРО"
заборгованості за договором № 28022013/1
від 26.02.2013р. на
транспортно-експедиційне
обслуговування у внутрішньому та
міжнародному сполученні у сумі 102 140,00
грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем зобов'язань за
укладеним між Позивачем та
Відповідачем договором щодо
своєчасної та повної оплати вартості
наданих послуг.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, викладенні у позовній
заяві, у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав через канцелярію суду
відзив на позов в якому зазначив, що зі
змісту позовної заяви та доданих до неї
документів не вбачається факту надання
позивачем послуг з
транспортно-експедиційного
обслуговування на загальну суму 1 305 390,00
грн. Також зазначає, що загальна
вартість послу, щодо яких позивачем
надані підписані сторонами акти
здачі-приймання робіт, становить 91 560,00
грн., в тому числі ПДВ, в той час як
позивач просить стягнути
заборгованість у розмірі 102 140,00 грн.
Ціна позову (102 140,00 грн.) позивачем не
підтверджена, на підставі чого
відповідач просить відмовити в
задоволенні позову.

Ухвалою суду від 16.06.2014р розгляд справи
відкладався до 15.07.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
подавалось.

У судовому засіданні 15.07.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, вислухавши
пояснення представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2013 року між Приватним підприємством
«С.А.Е. Груп» (далі - Позивач, Експедитор)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВПК - Агро» (далі -
Відповідач, Замовник) укладено договір
№ 28022013/1 на транспортно-експедиційне
обслуговування у внутрішньому та
міжнародному сполученні (далі -
Договір). Цей договір визначає порядок
взаємовідношення, які виникають між
сторонами при організації, виконанні
та розрахунках за
транспортно-експедиційні послуги (далі
- ТЕП), які надаються Експедитором
Замовнику, зв'язані з перевезенням
вантажів в міжнародному та
внутрішньому автомобільному
сполученні (п. 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору
Замовник доручає, а Експедитор приймає
на себе обов'язки за рахунок коштів
Замовника організувати перевезення
вантажів Замовника та здійснити
розрахунки з транспортними
організаціями за перевезення вантажів
Замовника.

На кожне окреме ТЕУ оформлюється
заявка, яка містить описання умов та
особливостей конкретного перевезення,
яка є невід'ємною частиною цього
договору (п. 2.2. Договору).

Надання та підтвердження заявки
здійснюється за допомогою
факсимільного зв'язку або електронної
пошти, яка має юридичну силу оригіналу
(п. 3.2. Договору).

Пунктом 4.2.7. Договору встановлено, що
Експедитор забезпечує доставку
вантажу вантажоодержувачу у вказані в
заявці строки.

У випадку невиконання Замовником своїх
зобов'язань стосовно оплати послуг,
Експедитор має право примінити право
затримки вантажу, який перевозить, в
порядку встановленому в ст. 594-597
Господарського кодексу України.
Максимальний термін затримки вантажу 30
днів. По закінченню вказаного строку
грошові вимоги Експедитора
задовольняються за рахунок вартості
вантажу, який перевозиться (п. 4.2.10.
Договору).

Згідно п. 5.1. Договору ціна по цьому
договору попередньо встановлюється та
узгоджується сторонами перед кожним
перевезенням по заявці, яка
невід'ємною частиною цього договору.
Кінцева сума франта вказується в
рахунку-фактури на кожну виконану ТЕУ
та може змінюватись, виходячи з
складності виконання заявки, штрафних
санкцій та інших підтверджень або
узгоджених розходів, понесених
Експедитором при виконанні ТЕУ.

Відповідно до п. 5.2. Договору розрахунки
за виконання ТЕУ проводяться шляхом
банківського переказу Замовником
грошових коштів на рахунок
Експедитора, якщо інше не обговорено
сторонами в заявці.

Оплата організації перевозки та
нагорода експедитора проводиться на
протязі 3 днів з моменту доставки
вантажу, якщо інше не вказано в заявці.
Підставою для оплати ТЕУ Замовником є
оригінал (або факсимільна копія)
рахунку-фактури Експедитора, акту
виконаних робіт та товаротранспортних
документів з печаткою
вантажоодержувача, якщо інше не
зазначено в заявці (п. 5.4. договору).

Відповідно до п. 10.1. цей договір вступає
в силу з моменту його підписання та
буде діяти до 31.12.2013р. Якщо ні одна зі
сторін за 30 днів до закінчення строку
дії договору не сповістила іншу
сторону у письмовій формі про
розірвання цього договору, то строк дії
договору буде автоматично продовжений
на кожен наступний календарний рік (п.
10.2. Договору).

Як зазначив у своєму позові позивач,
зобов'язання за вказаним договором він
виконав у повному обсязі на загальну
суму 1 305 390,00 грн.

На оплату наданих послуг відповідачу
було виставлені рахунки-фактури на
загальну суму 1 305 390,00 грн.

За надані по договору послуги
Відповідач розрахувався частково у
розмірі 1 203 250,00 грн.

Враховуючи не повну оплату
відповідачем наданих послуг, позивач
звернувся до суду за захистом свого
порушеного права та просить сягнути з
відповідача 102 140,00 грн. заборгованості
за Договором на
транспортно-експедиційне
обслуговування у внутрішньому та
міжнародному сполученні.

Суд прийшов до висновку про
задоволення позову на підставі
наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, а саме цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
перша статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно з частиною першою статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 929 Цивільного
кодексу України за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Виконання позивачем своїх обов'язків
по договору на загальну суму 1 305 390,00
грн. підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями актів здачі -
приймання робіт та
товарно-транспортних накладних, які
підписані повноважними представниками
сторін без заперечень і завірені
печатками підприємств та
рахунками-фактурами на загальну суму 1
305 390,00 грн., копії яких також надані
позивачем до справи.

За надані по договору послуги
Відповідач розрахувався частково у
розмірі 1 203 250,00 грн., що підтверджується
банківськими виписками та не
заперечується самим Відповідачем у
відзиві на позов.

З врахуванням викладеного, сума
заборгованості відповідача на дату
розгляду справи становить 1 305 390,00 грн. -
1 203 250,00 грн. = 102 140,00грн.

Відповідачем на час розгляду справи
позовні вимоги належними та
допустимими доказами не спростовані,
суму боргу за надані послуги не
сплачено.

Заперечення відповідача щодо
недоведеності позовних вимог в частині
надання послуг на суму 1 305 390,00 грн.,
судом не приймаються з підстав,
наведених вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч. 1 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, вимоги позивача
в частині стягнення основного боргу у
сумі 102 140,00 грн. є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВПК-АГРО» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Миронава, 5-б, ) на користь Приватного
підприємства «С.А.Е. Груп» (49045, м.
Дніпропетровськ, вул. Верхня, 44, ) основний борг у сумі 102 140,00
грн. (сто дві тисячі сто сорок грн. 00
коп.) та витрати по сплаті судового
збору у сумі 2 042,80 грн. (дві тисячі сорок
дві грн. 80 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 17.07.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко