номер провадження справи 20/28/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014
Справа № 908/1960/14

За позовом Відкритого акціонерного
товариства "Мелітопольгаз" (72318,
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
Чкалова, 47-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Мелітопольпродмашкомплект" (72312,
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
Дзержинського, 110)

про стягнення суми 10057,86 грн.

Суддя Гандюкова
Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - не з'явився
(Жейнова А.І., дов. № 7 від 08.01.2014 р.);

Від відповідача - Почелов В.Г. (дов.
№ 41 від 03.07.2014 р.)

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача суми 10057,86 грн., із яких: 9686,59
грн. заборгованість за поставлений
природний газ відповідно до договору №
К425/14П від 20.12.2013 р., 371,27 грн. -
пеня.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 11.06.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/1960/14,
справі присвоєно номер провадження
20/28/14, справу призначено до розгляду на
24.06.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладався на 07.07.2014 р.

В судовому засіданні 07.07.2014 р. справу
розглянуто, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Позивач у судове засідання, призначене
на 07.07.2014 р., не з'явився. Через
канцелярію суду 07.07.2014 р. від позивача
надійшла заява вих. № 1367, в якій
зазначено, що позивач заявлені позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, на
теперішній час заборгованість
відповідачем не сплачена. Викладено
клопотання про розгляд справи за
відсутності позивача.

Клопотання про розгляд справи без
участі представника позивача судом
задоволено на підставі ст. 22 ГПК
України.

Позивач у судовому засіданні
24.06.2014 р. підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві, та на
підставі ст.ст. 258, 525, 526, 549-551, 610, 693 ЦК
України, ст.ст. 193, 231 ГК України, умов
договору № К425/14П від 20.12.2013 р. на
постачання газу за регульованим
тарифом просить позов задовольнити,
стягнути з відповідача суму 10057,86 грн.,
із яких: сума 9686,59 грн. основного боргу
за лютий 2014 р., який виник за договором
№ К425/14П від 20.12.2013 р., пеня в сумі 371,27
грн., яка нарахована за період з 10.03.2014 р.
по 02.06.2014 р. включно.

Відповідач позов визнав повністю,
підтвердив наявність загальної суми
боргу в розмірі 10057,86 грн. (9686,59 грн.
основного боргу та 371,27 грн. пені),
пояснивши виникнення заборгованості
фінансовим станом підприємства. Надав
гарантійний лист за вих. № 42 від 04.07.2014
р., в якому зазначив, що суму 10057,86 грн.
сплатить до 31.07.2014 р.

Суд визнав можливим розглянути справу
у відсутність позивача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, наданих у судових засіданнях,
суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Мелітопольгаз»
(постачальник за договором, позивач у
справі) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Мелітопольпродмашкомплект» (споживач
за договором, відповідач у справі)
укладений договір № К425/14П на
постачання природного газу за
регульованим тарифом, згідно з умовами
якого постачальник постачає природний
газ споживачу в обсягах і порядку,
передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.6 договору послуги з
постачання газу підтверджуються
підписаним сторонами актом
приймання-передачі газу, що
оформлюється за даними вузлів обліку,
визначених у додатку 1 до договору.

Акти приймання-передачі газу є
підставою для остаточних розрахунків
споживача з постачальником (п. 2.9).

У розділі 4 договору сторони обумовили
порядок визначення вартості послуг за
договором та порядок розрахунків.
Відповідно до п. 4.2 (в редакції
додаткової угоди № 1 від 08.01.2014 р.) ціна
газу з 01.01.2014 р. за 1000 куб.м становить -
3735,60 грн. з ПДВ. Разом до сплати за 1000
куб.м газу 4213,3920 грн., в т.ч. 20% ПДВ 702,2320
грн.

Згідно з п. 4.5 розрахунковий період за
договором становить один місяць з 8-00
години першого дня місяця до 8-00 години
першого дня наступного місяця включно.
Місячна вартість газу визначається як
добуток ціни газу на загальну
кількість реалізованого газу,
визначену згідно з розділом 3 договору.

Оплата вартості послуг із постачання
газу здійснюється споживачем
авансовими та/або плановими платежами
із розрахунку договірного обсягу
постачання газу протягом періоду
оплати відповідно до додатка 2 до
договору. Споживач самостійно
розраховує суму платежу, виходячи з
ціни газу на наступний розрахунковий
період та відповідної величини
договірного обсягу газу, заявленого на
наступний розрахунковий період. У
випадку недоплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим (п. 4.6).

Відповідно до п. 5.3.3 договору
відповідач зобов'язався оплачувати
позивачу вартість поставленого газу на
умовах та в обсягах, визначених
договором.

Згідно з п. 10.1 договір набирає чинності
з 01.01.2014 р. та укладається на строк до
31.12.2014 р.

Як слідує із матеріалів справи,
сторонами у справі 28.02.2014 р. був
підписаний та скріплений печатками
юридичних осіб акт прийому-передачі
природного газу, відповідно до якого
позивач на умовами договору № К425/14П
поставив відповідачу газ природний у
кількості 2299 куб.м.

У зв'язку з несплатою відповідачем суми
за поставлений газ позивач звернувся
до суду з позовом, за яким було порушено
провадження у даній справі.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення
представників сторін, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
на наступних підставах.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
правових актів, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 901, 903 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Умовами договору від 20.12.2013 р. № К/425/14П
сторони визначили вартість послуг,
підставу їх оплати, порядок
розрахунків (п. 4.2 з урахуванням
додаткової угоди від 08.01.2014 р. № 1, п. 4.6),
сторонами 28.02.2014 р. підписано акт
прийому-передачі природного газу у
лютому 2014 р.

Розрахунок основного боргу здійснений
позивачем вірно.

Заборгованість за договором № К/425/14П
за надані у лютому 2014 року послуги з
постачання природного газу становить
суму 9686,59 грн.

Відповідач наявність заборгованості в
сумі 9686,59 грн. підтвердив, отримання
послуг з постачання природного газу в
лютому 2014 р. не заперечив.

Таким чином, вимоги про стягнення
9686,59 грн. основного боргу є
обґрунтованими.

Позивачем також заявлено вимогу
про стягнення з відповідача на
підставі п. 6.2.2 договору № К/425/14П пені в
сумі 371,27 грн., яка розрахована за період
з 10.03.2014 р. по 02.06.2014 р. включно.

Відповідно до п. 6.2.2 договору у
разі порушення споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
договору, із споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

У пункті 4.6 договору сторони
визначили, що споживач проводить
остаточний розрахунок не пізніше 10
числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною 2 ст. 343 ГК України
встановлено, що платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Як було встановлено судом,
відповідач заборгованість у сумі 9686,59
грн. у строк, встановлений договором, не
сплатив.

Перевіривши розрахунок пені,
здійснений позивачем, судом
встановлено, що позивачем не вірно
визначений початок періоду
нарахування. Так, пеня позивачем
розрахована за період з 10.03.2014 р. по
02.06.2014 р.

Разом з тим, п. 4.6 договору визначено, що
споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим. Тобто,
останнім днем виконання відповідачем
грошового зобов'язання (останнім днем
сплати за газ) є 10 число місяця,
наступного за розрахунковим.
Відповідно, початком строку порушення
грошового зобов'язання є 11 число
місяця, наступного за розрахунковим.

Здійснивши перерахунок пені, судом
встановлено, що до стягнення з
відповідача належить пеня в сумі 367,82
грн. за період з 11.03.2014 р. по 02.06.2014 р.

На підставі викладеного, позов
задовольняється частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на відповідача, оскільки
спір виник внаслідок його
неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Мелітопольпродмашкомплект» (72312,
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
Дзержинського, буд. 110, )
на користь Відкритого акціонерного
товариства «Мелітопольгаз» (72318,
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
Чкалова, буд. 47А, , р/р №
2602 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346)
заборгованість у розмірі 9686 (дев'ять
тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 59
коп., пеню у розмірі 367 (триста шістдесят
сім) грн. 82 коп., суму 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 09.07.2014 р.

Суддя
Л. П. Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
(складення).