ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.07.14 № 910/13936/14. за позовом: ОСОБА_1,
м.Київ

до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Скіф-пласт», м.Київ

відповідача 2: ОСОБА_2, с.Віта-Поштова

про визнання недійсними рішень
загальних зборів, скасування державної
реєстрації, зобов'язання вчинити дії

Суддя Любченко М.О.

Позивач, ОСОБА_1, м.Київ звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до відповідача 1,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Скіф-пласт», м.Київ,
відповідача 2, ОСОБА_2, АДРЕСА_1 про:

- визнання недійсними рішень загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Скіф-пласт», які оформлені протоколом
загальних зборів №3 від 10.04.2014р.;

- скасування державної реєстрації змін,
що містяться в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за реєстраційними
записами №4029253 від 29.05.2014р. та
№5029253 від 04.06.2014р.;

- зобов'язання Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Києві внести
зміни до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, шляхом внесення
записів щодо скасування наступних
реєстраційних дій: номер запису
4029253 від 29.05.2014р. та номер запису
5029253 від 04.06.2014р.

Розглянувши позовну заяву та додані до
неї документи, господарським судом
встановлено наступне:

Згідно із п.2 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України
позивач зобов'язаний при поданні
позову надати суду докази відправлення
відповідачам копій позовної заяви і
всіх доданих до неї документів.
Відповідно до ч.1 ст.56 вказаного Кодексу
України позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Тобто, належними доказами направлення
на адресу відповідачів позову та всіх
доданих до нього документів є описи
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Згідно із ч.2 ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Як вказувалось вище, у
даному випадку такими належними
доказами надіслання копій позовної
заяви з доданими до неї всіма
документами відповідачам є описи
вкладення відправленої поштової
кореспонденції, засвідчені підписами
працівника відділення поштового
зв'язку та відбитками календарного
штемпеля цього відділення.

За змістом п.61 Правил надання поштового
зв'язку, затверджених Постановою №270
від 05.03.2009р. Кабінету Міністрів України,
у разі приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

Проте, як встановлено судом, в якості
доказу виконання обов'язку,
передбаченого п.2 ч.1 ст.57
Господарського процесуального кодексу
України, ОСОБА_1 до матеріалів позову
надано лише фіскальні чеки №6276 від
09.07.2014р., №6277 від 09.07.2014р.

З наданих позивачем документів не
вбачається, що на адреси відповідачів
були скеровані копії позовних заяв з
всіма додатками.

Належних доказів направлення копій
позову та доданих до нього документів
на адреси Товариства з обмеженою
відповідальністю «Скіф-пласт» та
ОСОБА_2, а саме описів вкладення,
позивачем не представлено.

При цьому, п.4 ч.1 ст.65 Господарського
процесуального кодексу України надає
можливість судді витребувати від
сторін лише ті документи, які можуть
бути необхідні саме для вирішення
спору.

Як зазначено у ст.38 Господарського
процесуального кодексу України, суд
обмежений у праві самостійного
витребування доказів. Тому суд у разі
порушення позивачем ст.57
Господарського процесуального кодексу
України не має права скористатися
приписами ст.ст.38, 65 Господарського
процесуального кодексу України, а
навпаки є зобов'язаним виконати вимоги
ст.63 зазначеного Кодексу України.

За приписами п.6 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву та додані до неї
документи без розгляду у випадку
неподання доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються,
зокрема, документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
мінімальна заробітна плата з 01.01.2014р.
становить 1218 грн.

За приписами ст.4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
встановлюється у розмірі 2% ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (1827 грн.) та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат
(73080 грн.). З позовних заяв немайнового
характеру справляється судовий збір у
розмірі 1 мінімальної заробітної плати
(1218 грн.).

При цьому, згідно із п.2.11 Постанови №7
від 21.02.2013р. Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу», якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимоги
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Таким чином, враховуючи, що позивачем
заявлено декілька вимог немайнового
характеру, при зверненні до
господарського суду із розглядуваною
позовною заявою, ОСОБА_1 повинні бути
надані докази сплати судового збору за
вимогами немайнового характеру в сумі 3
654 грн. (3 вимоги * 1 мінімальну заробітну
плату у розмірі 1218 грн.).

Проте, як встановлено судом, позивачем
до матеріалів позову надано квитанцію
№30193616 від 08.07.2014р., яка підтверджує
сплату ОСОБА_1 судового збору за
розглядуваним позовом у розмірі 1218 грн.
Одночасно, позивачем до позовної заяви
додано повідомлення та квитанцію без
номерів та дат на суми 1 218 грн. Проте,
вказані документи в якості належного
доказу сплати судового збору судом до
уваги не приймаються з огляду на
наступне:

За змістом ст.36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
При цьому, пунктом 2 інформаційного
листа №01-06/1260/2012 від 17.09.2012р. Вищого
господарського суду України «Про
оформлення платіжних документів на
перерахування судового збору»
встановлено, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою, подаються
до господарського суду тільки в
оригіналі. Копії, у тому числі,
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Згідно з положеннями Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», форми
розрахункових документів, документів
на переказ готівки для банків, а також
міжбанківських розрахункових
документів установлюються
нормативно-правовими актами
Національного банку України. Форми
документів на переказ, що
використовуються в платіжних системах
для ініціювання переказу,
установлюються правилами платіжних
систем. Обов'язкові реквізити
електронних та паперових документів на
переказ, особливості їх оформлення,
оброблення та захисту встановлюються
нормативно-правовими актами
Національного банку України. При
використанні документа на переказ
готівки ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту
прийняття до виконання банком або
іншою установою - учасником
платіжної системи документа на переказ
готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі. Прийняття документа
на переказ готівки до виконання
засвідчується підписом уповноваженої
особи банку або іншої установи
-учасника платіжної системи чи
відповідним чином оформленою
квитанцією.

Разом з тим, п.1.3 Постанови №174 від
01.06.2012р. Правління Національного банку
України «Про затвердження Інструкції
про ведення касових операцій банками в
України» передбачено, що касові
документи мають містити такі
обов'язкові реквізити: найменування
банку, який здійснює касову операцію,
дату здійснення операції, зазначення
платника та отримувача, суму касової
операції, призначення платежу, підписи
платника або отримувача та працівників
банку, уповноважених здійснювати
касову операцію. Крім того, яка
зазначено в п.2.9 вказаної вище
Постанови, банк (філія, відділення)
зобов'язаний видати клієнту після
завершення приймання готівки
квитанцію (другий примірник
прибуткового касового ордера) або
інший документ, що є підтвердженням
про внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити

найменування банку (філії, відділення),
який здійснив касову операцію, дату
здійснення касової операції (у разі
здійснення касової операції в
післяопераційний час - час виконання
операції

або напис чи штамп "вечірня" чи
"післяопераційний час"), а також підпис
працівника банку (філії, відділення),
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку (філії, відділення).

Як вбачається з матеріалів, доданих до
позовної заяви, подані позивачем
квитанція та повідомлення без номерів
та дат про сплату 1 218 грн. не містять
обов'язкових реквізитів, передбачених
чинним законодавством, зокрема,
найменування банку, дати видачі,
підпису працівника банку, а також
відбитку печатки банку, що прийняв
готівку, а отже вказані документи не
можуть бути належними та допустимими
доказами сплати судового збору.

Наразі, господарський суд зазначає, що
ОСОБА_1 не входить до переліку осіб,
звільнених від сплати судового збору
відповідно ст.5 Закону України «Про
судовий збір».

За приписами п.4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву та додані до неї
документи без розгляду у випадку
неподання доказів сплати судового
збору у передбаченому порядку та
розмірі.

За таких обставин, у зв'язку з
ненаданням позивачем належних доказів
направлення відповідачам копій позову
та всіх доданих до нього документів
(описів вкладення), приймаючи до уваги
відсутність доказів сплати судового
збору у встановленому законом розмірі,
враховуючи приписи ст.57, п.4, 6 ч.1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява та додані до неї
документи підлягають поверненню
заявнику без розгляду.

За приписами ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.57,
п.п.4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1, м.Київ
до відповідача 1, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Скіф-пласт», м.Київ, відповідача 2,
ОСОБА_2, АДРЕСА_1 про визнання
недійсними рішень загальних зборів,
скасування державної реєстрації,
зобов'язання вчинити дії та додані до
неї документи заявнику без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повернення
позовної заяви без розгляду не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Суддя
М.О. Любченко