ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
Справа № 915/689/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді: Бритавської
Ю.С.,

при секретарі судового засідання:
Мартиненко М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву: Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі
Лізинг» (юридична адреса: 04119, м. Київ,
вул. Дегтярівська, 27т; адреса для
листування: 03150, м. Київ, вул. Щорса, 7/9;
)

до відповідача: Приватного
підприємства «Прометей» (юридична
адреса: 55600, Миколаївська обл., м. Новий
Буг, вул. Калініна, б. 21; фактична адреса:
55633, Миколаївська обл., Новобузький р-н,
с. Ульянівка; )

про: стягнення 7641,46 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг»
звернулось до господарського суду
Миколаївської області з позовною
заявою про стягнення з Приватного
підприємства «Прометей» 7641,46 грн., з
яких: 5076,26 грн. основного боргу за
договором №120516-66/ФЛ-Ю-І фінансового
лізингу від 16.05.2012р., 106 грн. пені, 19,20 грн.
3% річних та 2440 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором №120516-66/ФЛ-Ю-І
фінансового лізингу від 16.05.2012р. в
частині своєчасної та повної сплати
лізингових платежів, не надання звітів
про стан та адресу базування предмета
лізингу.

Позивач та відповідач у судові
засідання не з'явились, своїх
представників не направили, вимог
ухвал суду від 19.05.2014р. та від 10.06.2014р. не
виконали, витребуваних судом
документів не надали, відповідач проти
позову не заперечив. При цьому сторони
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, про що свідчать
відповідні повідомлення про вручення
поштових відправлень від 20.05.2014р. та від
16.06.2014р. За таких обставин
господарський суд визнав за можливе
розглянути позовну заяву за
відсутністю представників сторін у
судовому засіданні в порядку ст. 75 ГПК
України - за наявними матеріалами
справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив:

16.05.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг»
(Лізингодавець, позивач) та Приватним
підприємством «Прометей»
(Лізингоодержувач, відповідач)
укладений договір №120516-66/ФЛ-Ю-І
фінансового лізингу та Додаткова угода
№1 до нього, за умовами яких
Лізингодавець зобов'язався набути у
свою власність і передати на умовах
фінансового лізингу у платне володіння
та користування предмет лізингу,
найменування, марка, модель,
комплектація, рік випуску, ціна
одиниці, кількість і загальна вартість
якого на момент укладання договору
наведені в Додатку «Специфікація», а
Лізингоодержувач - прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2 Загальних умов
договору строк користування
Лізингоодержувачем предметом лізингу
(строк лізингу) складається з періодів
(місяців) лізингу зазначених в Додатку
«Графік сплати лізингових платежів» до
договору та починається з дати
підписання сторонами Акту
приймання-передачі предмета лізингу,
але в будь-якому випадку не може бути
менше одного року.

Згідно з п.п. 2.1, 2.1.1, 2.1.3, 2.1.5, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8
Загальних умов договору сторони
домовились, що для цілей цього договору
вводяться наступні умовні позначення:

«Банк Лізингодавця» - банківська
установа, що здійснює
розрахунково-касове обслуговування
Лізингодавця;

«Дата фактичного здійснення будь-якого
платежу за договором» - дата фактичного
зарахування грошових коштів на
банківський рахунок Лізингодавця;

«Остаточна загальна вартість предмета
лізингу» - вартість предмету лізингу,
вказана в Акті або в останньому по даті
акті коригування вартості предмету
лізингу, направленому Лізингодавцем.

«Акт» - акт приймання-передачі предмета
лізингу в лізинг;

«Число сплати» - це число (порядковий
номер дня у відповідному календарному
місяці) сплати чергових лізингових
платежів кожного календарного місяця,
яке співпадає з числом підписання Акту.
В разі відсутності такого числа у
відповідному календарному місяці,
числом сплати є число останнього
робочого дня місяця. Якщо число
(порядковий номер дня у відповідному
календарному місяці) підписання акту
відповідає одному з чисел від 24 по 31
включно, то числом сплати є 25 число
календарного місяця протягом усього
строку лізингу. У випадку, якщо число 25
припадає на святковий або інший
неробочий день, то днем сплати є
останній робочий день перед цим числом.

«Період лізингу» - це період строку
лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю.
Перший період лізингу починається з
дати підписання Акту.

За п.2.2 Загальних умов договору усі
платежі за договором Лізингоодержувач
зобов'язаний здійснювати в
національній валюті України (гривнях)
відповідно до графіку та Загальних
умов шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
Лізингодавця. Лізингові платежі
включають: платежі по відшкодуванню
(компенсації) частини вартості
предмета лізингу; винагороду (комісію)
Лізингодавцю за отриманий у лізинг
предмет лізингу, з врахуванням
коригування, вказаного в пунктах 2.7-2.9,
3.4 Загальних умов.

У відповідності до п.4 договору та
Специфікації до нього предметом
лізингу є с/г техніка: каток
зубчато-кільчатий (ВАТ «Уманьферммаш»),
КЗК-6-01, напівпричепний, 2012 року випуску,
вартістю без ПДВ 50833,33 грн., з ПДВ 61000
грн., ПДВ 10166,67 грн.

Пунктом 5 та п.3.3 Загальних умов
договору визначено, що строк лізингу
становить 34 місяці, максимальний
термін передачі - 30.06.2012р., місце
передачі: Україна, Миколаївська
область, с. Улянівка, Новобузького
району. Приймання Лізингоодержувачем
предмета лізингу в лізинг оформлюється
шляхом складання Акту. Підписання
Лізингоодержувачем Акту підтверджує в
т.ч. належну якість, комплектність,
справність предмета лізингу і
відповідність предмета лізингу
вимогам Лізингоодержувача та умовам
договору.

Додатковою угодою №1 до договору
сторони узгодили Графік сплати
лізингових платежів, який включає
авансовий лізинговий платіж та 34
періоди лізингу щодо чергових
лізингових платежів.

Пунктом 5.1 Загальних умов договору
передбачено право Лізингодавця
здійснювати контроль за дотриманням
Лізингоодержувачем умов даного
договору.

Пунктом 5.2.1 Загальних умов договору
передбачений обов'язок
Лізингоодержувача щоквартально (не
пізніше 10 календарних днів з моменту
закінчення відповідного звітного
кварталу) письмово інформувати
Лізингодавця про стан та адресу
базування предмета лізингу шляхом
направлення Лізингодавцю звіту у
формі, встановленою Додатком «Довідка»
до договору.

Відповідно до п.7.1.1 Загальних умов
договору за порушення обов'язку з
своєчасної сплати платежів,
передбачених даним договором та/або
чинним законодавством України -
Лізингоодержувач сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період прострочки, від
простроченої заборгованості за
платежами за кожен день прострочки, та
відшкодувати всі збитки, завдані цим
Лізингодавцеві, понад вказану пеню.
Сторони домовились, що нарахування
даної пені за прострочення сплати
платежів, передбачених даним договором
та/або чинним законодавством України,
припиняється через дванадцять місяців
від дня, коли сплата мала відбутися.

За п.7.1.3 Загальних умов договору за
ненадання при інспектуванні для огляду
або при поверненні (вилучені) предмета
лізингу технічної документації,
отриманої Лізингоодержувачем разом з
предметом лізингу, порушення умов п.п.
2.16, 4.1.2, 5.2, 10.2 Загальних умов -
Лізингоодержувач сплачує штраф у
розмірі 1 (один) відсоток Остаточної
загальної вартості предмета лізингу,
за кожен та будь-який випадок із
зазначених порушень. Сторони погодили,
що даний штраф є визначеною грошовою
сумою, яка не змінюється (після
встановлення Остаточної загальної
вартості предмету лізингу) протягом
строку дії договору, та для зручності
сторін визначається як 1 (один) відсоток
від розміру Остаточної загальної
вартості предмета лізингу.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання договірних зобов'язань
предмет лізингу був отриманий
відповідачем від позивача 30.05.2012р., що
підтверджується Актом від 30.05.2012р.
прийому-передачі предмета лізингу в
користування за договором №120516-66/ФЛ-Ю-І
фінансового лізингу від 16.05.2012р.

Між тим, з наявних матеріалів справи
вбачається, що відповідач в порушення
договірних зобов'язань лізингові
платежі сплачує несвоєчасно та не в
повному обсязі, у зв'язку з чим у нього
виник борг за період з березня по
квітень 2014 року у розмірі 5076,26 грн.: з
25.03.2014р. (22 період лізингу) - 4753,86 грн., з
25.04.2014р. (23 період лізингу) - 322,40 грн.
Окрім того, відповідачем жодного разу
не направлявся позивачу звіт про стан
та адресу базування предмета лізингу.

Іншого відповідачем не доведено.

Вищевказані обставини стали підставою
для звернення позивача до
господарського суду з відповідним
позовом про стягнення з відповідача
основного боргу та нарахованих пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання за період з 26.03.2014р. по
12.05.2014р. у розмірі 106 грн., 3% річних за
період з 26.03.2014р. по 12.05.2014р. у розмірі 19,20
грн. та штрафу у розмірі 2440 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 806 ЦК України за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК
України, які кореспондуються з
вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Господарським судом встановлено, що на
виконання укладеного між сторонами
договору №120516-66/ФЛ-Ю-І фінансового
лізингу та Додаткової угоди №1 до нього
від 16.05.2012р. відповідач за Актом від
30.05.2012р. прийому-передачі предмета
лізингу отримав від позивача каток
зубчато-кільчатий (ВАТ «Уманьферммаш»),
КЗК-6-01, напівпричепний, 2012 року випуску,
вартістю без ПДВ 50833,33 грн., з ПДВ 61000
грн., ПДВ 10166,67 грн.

Наявні матеріали справи свідчать про
те, що відповідач не належним чином
виконав свої зобов'язання щодо повної
та своєчасної сплати лізингових
платежів згідно з узгодженим сторонами
Графіком сплати лізингових платежів, а
також щодо направлення позивачу
передбачених п.5.2 Загальних умов
договору звітів про стан та адресу
базування предмета лізингу.

Іншого відповідачем не доведено,
зокрема, в матеріалах справи відсутні
докази належного виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань.

За таких обставин позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача 5076,26
грн. основного боргу за договором
№120516-66/ФЛ-Ю-І фінансового лізингу від
16.05.2012р. підлягають задоволенню.

Водночас відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України також
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки, а в
силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними
санкціями в цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання зобов'язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного Банку
України, за увесь час користування
чужими грошовими коштами, якщо інший
розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача пені за прострочення
виконання грошового зобов'язання за
період з 26.03.2014р. по 12.05.2014р. у розмірі 106
грн., 3% річних за період з 26.03.2014р. по
12.05.2014р. у розмірі 19,20 грн. та штрафу у
розмірі 2440 грн. також підлягають
задоволенню судом на підставі
вищенаведених вимог законодавства, п.п.
7.1.1, 7.1.3 Загальних умов укладеного між
сторонами договору.

При цьому господарський суд приймає до
уваги розрахунки пені, 3% річних та
штрафу, наведені позивачем у позовній
заяві, вважає їх обґрунтованими.

За таких обставин, господарський суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» в
повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати позивача по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства
«Прометей» (юридична адреса: 55600,
Миколаївська обл., м. Новий Буг, вул.
Калініна, б. 21; фактична адреса: 55633,
Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.
Ульянівка; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг»
(юридична адреса: 04119, м. Київ, вул.
Дегтярівська, 27т; адреса для
листування: 03150, м. Київ, вул. Щорса, 7/9;
) 5076 (п'ять тисяч
сімдесят шість) грн. 26 коп. боргу, 106 (сто
шість) грн. пені, 19 (дев'ятнадцять) грн. 20
коп. 3% річних, 2440 (дві тисячі чотириста
сорок) грн. штрафу та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Повне рішення складено 14 липня 2014 року.

Суддя
Ю.С. Бритавська