КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р. Справа№ 910/7097/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Скрипки І.М.

при секретарі:
Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився ;

від відповідача : Мамалига А.В. (
довіреність б/н від 29.04.2014р.) ;

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Шарк"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 25.04.2014р.

у справі № 910/7097/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Приватного підприємства "Шарк"

про стягнення 1 010 927,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.04.2014р по справі №910/7097/14
заяву про вжиття заходів забезпечення
позову задоволено частково: накладено
арешт на грошові кошти Приватного
підприємства "Шарк" у межах суми у
розмірі 1 031 145,92 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
Приватне підприємство "Шарк"
звернулось з апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 25.04.2014р. скасувати повністю, в
задоволені клопотання Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про
забезпечення позову відмовити
повністю. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначили, що при
винесенні оскаржуваної ухвали
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 року
було прийнято до провадження
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Шарк" та призначено
справу № 910/7097/14 до розгляду на 24.06.2014
р., у складі колегії суддів, головуючий
суддя Руденко М.А., суддів: Агрикова О.В.,
Скрипка І.М.

23.06.2014 року через відділ
документального забезпечення суду, від
представника позивача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Розпорядженням в.о. голови Київського
апеляційного господарського суду
Андрієнко В.В. від 24.06.2014 року,
відповідно до якого, в зв'язку з
перебуванням судді Агрикової О.В. у
відпустці, здійснити розгляд справи №
910/7097/14 у складі: головуючий суддя
Руденко М.А., суддів: Скрипка І.М.,
Пономаренко Є.Ю.

У судовому засіданні 24.06.2014 року,
колегія суддів порадившись на місці
ухвалила, клопотання про відкладення
слухання справи задовольнити, розгляд
справи відкласти 08.07.2014 року.

07.07.2014 року через відділ
документального забезпечення суду від
представника позивача надійшло
повторне клопотання про відкладення
розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача
про відкладення розгляду апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції не
знайшов підстав для його задоволення з
наступних мотивів.

У відповідності до п. 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами.

У випадку неявки в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
від 04.11.1950, ратифікована Україною
17.07.1997р., кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи у продовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

Крім того, статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, явка сторін не
визнавалася обов'язковою судом
апеляційної інстанції, а участь в
засіданні суду (як і інші права,
передбачені статті 22 ГПК України) є
правом, а не обов'язком сторони,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов до висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги по суті в
судовому засіданні 08.07.2014р. за
відсутності представника позивача.

Представник відповідача, у судовому
засіданні 08.07.2014 року вимоги
апеляційної скарги підтримав та просив
задовольнити, ухвалу господарського
суду міста Києва від 25.04.2014 року
скасувати.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, долучені до
матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.04.2014р по справі №910/7097/14
заяву про вжиття заходів забезпечення
позову задоволено частково: накладено
арешт на грошові кошти приватного
підприємства "Шарк" у межах суми у
розмірі 1 031 145,92 грн.

Мотивуючи вищевказану ухвалу, суд
першої інстанції зазначив, що заявлена
позивачем до стягнення з відповідача
сума є значною, з огляду на
обґрунтованість припущень, що кошти
відповідача можуть зменшитись на
момент виконання рішення суду у разі
задоволення позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, невжиття
заходів до забезпечення позову, у
вигляді накладення арешту на грошові
кошти в межах суми позовних вимог, може
дійсно утруднити або зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду у разі задоволення
позову. При цьому, дослідивши
збалансованість інтересів сторін, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
застосування такого заходу до
забезпечення позову не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів
відповідача.

Проте, колегія суддів, вважає
вищезазначену позицію суду першої
інстанції помилковою, зважаючи на
наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

За своєю правовою природою
забезпечення позову є засобом
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи, як правило - позивача у
справі. Забезпечення позову
застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №16
від 26.12.2011 року умовою застосування
заходів до забезпечення позову, за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Зважаючи на викладене, колегія суддів
зазначає, що вжиття господарським
судом заходів до забезпечення позову
допускається лише за умови, що існують
обставини, які свідчать про
вірогідність того, що рішення суду не
буде виконано або виконання рішення
буде істотно утруднено у разі невжиття
судом заходів до забезпечення позову.
При цьому, саме лише посилання в заяві
на потенційну можливість ухилення
відповідача від виконання судового
рішення без наведеного відповідного
обґрунтування не є достатньою
підставою для задоволення відповідної
заяви.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.07.2013 року між позивачем та
відповідачем по справі було укладено
договір поставки (а.с.7), відповідно до
умов якого постачальник зобов'язувався
поставити, а покупець прийняти та
оплатити товар у кількості, по
найменуванню і цінах, зазначених в
накладних. Предметом договору є м'ясо
птиці та/або свинини. Як стверджує сам
позивач в заяві, із загальної суми 4 002
803,22 грн. відповідач перерахував
позивачу 2 991 875,85 грн., що свідчить про
те, що відповідач мав та має на меті
розрахуватися за належним чином
поставлений товар в повному обсязі.

Таким чином колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
помилково не взяв до уваги данну
обставини, виніс ухвалу про
забезпечення позову без дослідження
періоду виникнення, обставин, а також
обгрунтованого розрахунку.

Щодо посилань позивача в клопотанні
про забезпечення позову на те, що в
порядку господарського судочинства
вирішується не один спір стосовно
стягнення з ПП «Шарк» заборгованості,
що свідчить обґрунтованість припущень
про можливість зменшення грошових
коштів відповідача на момент
виконання рішення суду у разі
задоволення позовних вимог, колегія
суддів зазначає на наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, ПП «Шарк» є
належним чином зареєстрованим
суб'єктом господарської діяльності,
яку провадить з 2000 року, що свідчить про
те, що відповідач є стабільною
компанією, має статутний капітал в
розмірі 1 850 000.00 грн., тому недостатньо
лише самих припущень вважати, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.
Наявність в провадженні
господарського суду інших справ про
стягнення з відповідача коштів не
підтверджує того, що відповідач буде
уникати виконання судового рішення по
даній справі.

Також, при винесенні рішення колегія
суддів враховує, що відповідно до
ухвали Господарського суду м. Києва від
27.06.2014 року скасовано частково заходи
до забезпечення позову, які було вжито
ухвалою господарського суду м. Києва
від 25.04.2014 року у справі № 910/7097/14, а саме,
скасовано арешт, накладений на грошові
кошти приватного підприємства «Шарк» в
сумі 203 976, 06 грн., проте обґрунтованість
оцінується колегією суддів на час
прийняття ухвали судом першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що ухвала від 25.04.2014
року про забезпечення позову у справі
№ 910/7097/14 є необґрунтованою та підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Шарк" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
25.04.2014 року у справі № 910/7097/14
задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 25.04.2014 року про забезпечення позову
у справі № 910/7097/14 скасувати.

В задоволенні заяви Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про вжиття
заходів до забезпечення позову по
справі № 910/7097/14 відмовити.

Матеріали справи №910/7097/14 повернути
господарському суду міста Києва .

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

І.М. Скрипка