ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 904/9824/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Остапенка
М.І. (головуючого),

Гончарука
П.А. (доповідача),

Стратієнко
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Дніпропетровської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" на
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 20
травня 2014 року у справі № 904/9824/13 за
позовом комунального підприємства
"Житлове господарство Самарського
району" Дніпропетровської міської ради
до Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Дніпропетровської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" Поштампту - Центру поштового
зв'язку № 1 про стягнення суми, -

Встановив:

У грудні 2013 року комунальне
підприємство "Житлове господарство
Самарського району" Дніпропетровської
міської ради звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі
Дніпропетровської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" Поштампту -
Центру поштового зв'язку № 1 про
стягнення, з урахуванням уточнення
позовних вимог, 3998,99 грн. вартості
безпідставно отриманих послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 4
березня 2014 року в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 20
травня 2014 року рішення місцевого суду
скасовано, позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 3998,99
грн. і судові витрати.

У касаційній скарзі Українське
державне підприємство поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі
Дніпропетровської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта",
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову у справі скасувати, а
рішення місцевого суду залишити без
змін.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи касаційної
скарги, суд вважає, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, відповідач, на підставі договору
оренди від 10 грудня 2010 року, укладеного
з управлінням комунальної власності
Дніпропетровської міської ради,
орендує нежитлове приміщення площею 72,2
м2 в будинку № 31 по вул. Семафорній в м.
Дніпропетровську, що розміщене на
першому поверсі дев'ятиповерхового
будинку.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 20 травня 2004 року № 1435 житловий
будинок № 31 по вул. Семафорній в м.
Дніпропетровську переданий на баланс
комунального підприємства "Житлове
господарство Самарського району"
Дніпропетровської міської ради, яке, в
свою чергу, згідно ст. 13 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги",
забезпечує надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання внутрішньо
будинкових приміщень та прибудинкової
території, санітарно-технічного
обслуговування, обслуговування
внутрішньо будинкових мереж, утримання
ліфтів, освітлення місць загального
користування, поточний ремонт тощо).

На підставі рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 25
квітня 2013 року у справі № 904/2219/13
сторонами укладено договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкової території № 59/79, на
виконання якого з 1 січня 2013 року
відповідач отримує відповідні послуги.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що,
за твердженнями позивача, у період,
який передував укладенню договору №
59/79, а саме, з 1 січня 2011 року по 30 травня
2013 року, відповідачем безпідставно
отримувалися послуги з утримання
будинку та прибудинкової території за
вищевказаною адресою.

Розглядаючи заявлені вимоги по суті,
господарський суд першої інстанції,
керуючись нормами ст. 179 Господарського
кодексу України, ст.ст. 16, 19 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", дійшов висновку про
недоведеність позивачем факту надання
у спірний період відповідачу
відповідних послуг, посилаючись на
відсутність в матеріалах справи
доказів укладення сторонами в цей
період договору про надання
відповідних послуг на основі Типового
договору та доказів отримання
відповідачем рахунків на їх оплату, а
тому, в задоволенні позову відмовив.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку, господарський суд другої
інстанції рішення місцевого суду
скасував, задовольнивши вимоги
позивача та виходячи, при цьому, з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Враховуючи зазначені норми
матеріального права, надані позивачем
документи, якими підтверджений факт
надання відповідачу певних послуг, а
саме: табеля обліку використання
робочого часу двірників, в яких
зафіксовані дні та часи роботи кожного
двірника за закріпленою територією;
робочі наряди слюсарів-сантехніків,
електрогазозварювальників,
електромонтерів і договори на
виконання підрядних робіт з підрядними
організаціями, які підтверджують
виконані роботи з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж та поточного ремонту будинку за
спірний період; акти виконаних робіт з
приватним підприємством "Ефект" на
дератизацію підвальних приміщень; акти
на періодичну повірку та прочистку
димовентиляційних каналів, які
підтверджують обслуговування
димовентиляційних каналів, а також,
враховуючи те, що фактичні витрати з
утримання будинку та прибудинкової
території за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Семафорна, 31,
розраховані позивачем з урахуванням
показників фактичних і планових витрат
з кожного виду послуг, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що,
оскільки відсутність в письмовому
вигляді договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі, відповідач повинен
сплатити позивачу вартість фактично
отриманих послуг.

Висновок апеляційного господарського
суду про наявність правових підстав
для задоволення позову є законним,
обґрунтованим, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
фактичним обставинам і наявним
матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги стосовно
того, що відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах, а тому, у разі відсутності
відповідного договору, відсутні
зобов'язання з оплати наданих послуг,
ґрунтуються на неправильному
тлумаченні та розумінні скаржником
зазначених норм чинного законодавства,
зокрема, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України, а тому
не можуть братися судом касаційної
інстанції до уваги.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постанови
апеляційної інстанції у справі не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі
Дніпропетровської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 20 травня 2014
року у справі № 904/9824/13 - без змін.

Поновити виконання судового рішення у
справі.

Головуючий
Остапенко М.І.

Судді
Гончарук П.А.

Стратієнко Л.В.