ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р.
Справа № 911/1819/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лутак Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сан Парк»до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1про
стягнення 12 615, 60 грн.за участю
представників:

від позивача: Банах О.В.

від відповідача: не з'явилися

суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача 12 615, 60 грн. заборгованості
за договором оперативної оренди №
133/13-О від 01.02.2013 р., з яких: 11 473, 34 грн. -
основного боргу, 409, 14 грн. - пені, 66, 60
грн. - 3 % річних та 666, 52 грн. - інфляційних
втрат.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань щодо сплати
орендної плати та відшкодування
комунальних платежів і додаткових
послуг.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.05.2014 р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її розгляд у судовому
засіданні на 05.06.2014 р.

04.06.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшли письмові
пояснення вих. № 04/06 від 04.06.2014 р. (вх. №
10687/14 від 04.06.2014 р.), до яких додано
документи до справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.06.2014 р. розгляд справи
відкладено на 14.07.2014 р. у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
представника відповідача,
невиконанням ним вимог суду та
необхідністю витребування додаткових
доказів по справі.

До господарського суду Київської
області від позивача надійшла заява
вих. № 02/07 від 02.07.2014 р. (вх. № 12812/14 від
02.07.2014 р.) про уточнення розрахунків.

Присутній у судовому засіданні 14.07.2014 р.
представник позивача повністю
підтримав позовні вимоги та просив суд
їх задовольнити з підстав викладених у
позові.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, ухвалами суду від 16.05.2014 р. та
від 05.06.2014 р., у судове засідання не
з'явився, відзив на позовну заяву не
надіслав, про причини неявки суд не
повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті та зважаючи на
обмежені ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України строки
вирішення спору, суд вважає за можливе
здійснити розгляд справи відповідно до
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України за відсутності
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.07.2014 р.,
відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, присутнього у судовому
засіданні, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

01.02.2013 р. між сторонами укладено договір
оперативної оренди № 133/13-О, відповідно
до якого позивач зобов'язався передати,
а відповідач - прийняти в тимчасове
платне користування майно (далі -
об'єкт) та сплатити орендну плату за
його використання на умовах договору
та в розмірі встановленому в додатку №
1 до договору.

Відповідно до п. 1.2 договору позивач
забезпечує та надає послуги, пов'язані
з орендою об'єкта згідно додатку № 2 до
договору.

Згідно з п. 3.1 договору розмір
щомісячної орендної плати за весь
об'єкт визначається в додатку № 1 до
договору, а розмір витрат по утриманню
об'єкту (відшкодування комунальних
послуг) та додаткових послуг позивача в
додатку № 2 до договору.

Відповідно до п. 3.2 договору до витрат
по утриманню об'єкту (відшкодування
комунальних послуг) належать:
забезпечення об'єкту електричною
енергією; водопостачання та
водовідведення; обслуговування
прилеглої території у випадку, коли
таке обслуговування проводиться
силами і засобами позивача внаслідок
порушення відповідачем вимог п. 3.6.1
додатку № 3 до договору.

Підпунктом 3.4.1 договору передбачено, що
позивач до 5-го (п'ятого) числа кожного
поточного календарного місяця оренди
об'єкту виставляє відповідачу рахунок
за оренду об'єкту згідно додатку № 1 до
договору, та рахунок за витрати по
утриманню об'єкту (відшкодування
комунальних послуг за поточний місяць)
і додаткові послуги згідно додатку № 2
до договору.

Відповідно до п. п. 3.4.2 договору
уповноважена особа відповідача
зобов'язана самостійно отримати
рахунок у відділі реалізації послуг
оренди позивача (АДРЕСА_2,
адміністративний корпус) не пізніше
5-го (п'ятого) числа поточного місяця.

Згідно з п. п. 3.4.4 договору оплата
належних позивачеві платежів (за
користування об'єктом, відшкодування
комунальних платежів та додаткові
послуги за поточний місяць) за другий
та наступні місяці користування
об'єктом за договором здійснюється
відповідачем до 5-го (п'ятого) числа
кожного поточного місяця шляхом 100 %
(сто відсоткової) передплати. Рахунки
за відшкодування комунальних послуг за
другий та наступні місяці користування
об'єктом за договором виставляються
згідно заявок відповідача на
споживання електроенергії, води (п. 2.2
додатку № 3 до договору) та додаткових
послуг у розмірі спожитих у
попередньому періоді.

Підпунктом 3.4.6 договору передбачено, що
по закінченню поточного місяця сторони
складають акт виконаних робіт (наданих
послуг), який надається позивачем не
пізніше 2-го (другого) числа та
підписується відповідачем не пізніше
5-го (п'ятого) числа місяця, наступного
за звітним. Уповноважена особа
відповідача повинна отримати акт
виконаних робіт (наданих послуг) у
відділі реалізації послуг оренди
(АДРЕСА_2) та податкові накладні і акти
звірок взаєморозрахунків в
бухгалтерії (АДРЕСА_2). Якщо до 5-го
(п'ятого) числа поточного місяця
відповідач не поверне підписаний акт
виконаних робіт (наданих послуг) або не
надасть мотивованих письмових
заперечень, акт виконаних робіт
(наданих послуг) вважається підписаним
сторонами.

Відповідно до п. 4.1 договору на момент
передачі відповідачу об'єкт відповідає
всім санітарним і технічним вимогам та
придатний для його використання за
цільовим призначенням. Цільове
призначення об'єкту зазначено в
додатку № 1 до договору.

Умовами п. 4.2 договору визначено
наступний порядок передачі об'єкту:
приймання-передача об'єкта,
здійснюється двосторонньою комісією,
що складається із представників
сторін; сторони призначають своїх
представників у двосторонню комісію,
яка перевіряє стан об'єкта, складає та
підписує акт прийому-передачі об'єкта,
в якому відображається стан об'єкта
(додаток № 1 до договору). Комісія
проводить цю роботу протягом 3 (трьох)
днів з моменту її формування; датою
початку використання об'єкту є дата
підписання сторонами акта (актів)
приймання-передачі об'єкта.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
позивач зобов'язаний передати
відповідачу об'єкт згідно п. 4.2
договору; забезпечувати та надавати
послуги згідно п. 1.2 договору своєчасно
та з належною якістю за умови їх повної
оплати відповідачем.

Згідно з п. 6.1 договору відповідач
зобов'язаний своєчасно здійснювати
платежі за договором.

Відповідно до п. 7.1 договору повернення
позивачу об'єкта здійснюється
двосторонньою комісією, що складається
із представників сторін в порядку
визначеному п. 3.8 додатку № 3 до
договору.

Пунктом 8.1 договору визначено, що
сторона, яка своїми діями завдала
збитків іншій стороні, в т. ч.
несвоєчасна оплата орендної плати,
повинна відшкодувати їх у повному
обсязі. Відшкодування збитків не
звільняє від виконання інших
обов'язків за договором.

Згідно з п. 8.2 договору відповідач несе
наступну відповідальність за
договором: у випадку прострочення по
сплаті належних позивачу платежів -
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення, від суми заборгованості
за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 9.2 договору позивач має
право в односторонньому порядку
розірвати договір у випадку:
систематичного порушення відповідачем
(два і більше рази) вимог п. 6.1 та/або п.
3.4.4 договору та/або п. 3.6 додатку № 3 до
договору; якщо відповідачем до 15
(п'ятнадцятого) числа поточного місяця
не сплачено орендну плату за цей
місяць. Позивач письмово повідомляє
відповідача про причину та дату
розірвання договору, у строк не менше 5
(п'яти) днів до визначеної дати
розірвання, з урахуванням часу
поштового обігу.

01.02.2013 р. між сторонами було підписано
додаток № 1 до договору оперативної
оренди від 01.02.2013 р. № 133/13-О, відповідно
до якого визначено тип (цільове
використання), загальна площа, ціну, що
складає 4 857, 00 грн. без ПДВ.

Також, 01.02.2013 р. між сторонами було
укладено додаток № 2 до договору
оперативної оренди № 133/13-О від 01.02.2013 р.,
яким передбачено найменування та
вартість послуг, що надаються за
договором.

Додатком № 3 до договору оперативної
оренди № 133/13-О від 01.02.2013 р. встановлено
«Правила складського комплексу».

На виконання умов договору оперативної
оренди № 133/13-О від 01.02.2013 р. позивач
передав, а відповідач прийняв у
тимчасове користування складське
приміщення, площею площею 144, 00 кв. м. та
територію загального користування
площею 9,4 кв. м., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_2 та розташовані в
підвалі будівлі (літ. БТІ «О»), про що
ними складено акт № 1 прийому-передачі
об'єкта, що орендується та акт № 2
прийому-передачі об'єкта, що
орендується від 01.02.2013 р., які підписані
повноважними представниками сторін,
скріплені печатками та копії яких
долучені до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем виставлялися відповідачу
рахунки на оплату за оренду об'єкту та
відшкодування комунальних послуг, а
саме: рахунок на оплату № 294 від 20.01.2014
р. на суму 767, 73 грн., рахунок на оплату №
644 від 14.02.2014 р. на суму 4 857, 00 грн.,
рахунок на оплату № 645 від 14.02.2014 р. на
суму 792, 56 грн., рахунок на оплату № 757
від 01.03.2014 р. на суму 4 857, 00 грн., рахунок
на оплату № 891 від 01.03.2014 р. на суму 792, 56
грн. Загальна суму за зазначеними
рахунками за період з січня 2014 року по
березень 2014 року (включно) становить 12
066, 85 грн.

Проте, в порушення своїх договірних
зобов'язань, відповідач за
вищевказаними рахунками, які були
виставлені позивачем за договором,
розрахувався частково, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи довідкою з банку № Р1-1370/560 від
30.05.2014 р., у зв'язку з чим за ним у
творилась заборгованість на загальну
суму 11 473, 34 грн.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звертався до відповідача з
претензією вих. № 45 від 23.04.2014 р. з
вимогою про оплату заборгованості у
розмірі 11 473, 34 грн. за договором
оперативної оренди № 133/13-О від 01.02.2013 р.,
яка виникла за відповідачем. В
підтвердження направлення вказаної
претензії позивачем до суду надано
фіскальний чек № 4032 від 24.04.2014 р.

Проте, відповідач не виконав свого
договірного зобов'язання щодо сплати
орендної плати та відшкодування
комунальних послуг, на претензію не
відповів, що і стало підставою для
звернення позивача з даним позовом до
суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі (ст. 286 Господарського кодексу
України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає,
що кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У відповідності до ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог не
спростував, у судове засідання не
з'явився, доказів, які підтверджують
виконання ним зобов'язань за договором
оперативної оренди № 133/13-О від 01.02.2013 р.
суду не надав.

За таких обставин, з огляду на
вищевикладене та враховуючи, що борг
відповідача перед позивачем на час
прийняття рішення не погашений, його
розмір підтверджується наявними
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості (основного боргу) за
договором оперативної оренди № 133/13-О
від 01.02.2013 р. за період з січня 2014 року по
березень 2014 року (включно) у розмірі 11
473, 34 грн. є доведеними, обґрунтованими,
підтверджені доказами і підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач на підставі п. 8.2.1
договору просить стягнути з
відповідача пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла протягом
строку прострочення від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, яка за розрахунком
позивача складає 409, 14 грн. за період з
06.01.2014 р. по 15.05.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Судом перевірено розрахунок суми пені,
зроблений позивачем, та встановлено, що
сума пені є більшою, ніж заявлена
позивачем.

Оскільки в силу ч. 2 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України суд не
має право виходити за межі позовних
вимог без відповідного клопотання
заінтересованої сторони, суд прийшов
до висновку про те, що вимоги в цій
частині позову підлягають задоволенню
у розмірі заявленому позивачем, а саме -
409, 14 грн.

Зважаючи на те, що відповідач порушив
строки виконання грошового
зобов'язання, позивач просить суд
стягнути з відповідача інфляційні
втрати та 3 % річних з простроченої суми
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з
простроченої суми за період з 06.01.2014 р.
по 15.05.2014 р. складають 66, 60 грн.,
інфляційні втрати за період з січня 2014
року по квітень 2014 року складають - 666, 52
грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних
та інфляційних втрат, здійснений
позивачем, та встановлено, що сума 3 %
річних та сума інфляційних втрат є
більшими, ніж заявлені позивачем.

Таким чином, зважаючи на положення ч. 2
ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України, з відповідача на
користь позивача підлягають стягнення
3 % річних та інфляційні втрати у сумі,
що заявлені позивачем.

Враховуючи вищезазначене, позовні
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 12 615, 60 грн. за договором
оперативної оренди № 133/13-О від 01.02.2013 р.,
з яких: 11 473, 34 грн. - основного боргу, 409, 14
грн. - пені, 66, 60 грн. - 3 % та 666, 52 грн. -
інфляційних втрат підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до приписів
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сан Парк»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сан Парк»
(04119, місто Київ, вулиця Сім'ї Хохлових,
будинок 11/2, ідентифікаційний код - 36594349)
11 473 (одинадцять тисяч чотириста
сімдесят три) грн. 34 коп. - основного
боргу, 409 (чотириста дев'ять) грн. 14 коп. -
пені, 66 (шістдесят шість) грн. 60 коп. - 3 %
річних, 666 (шістсот шістдесят шість) грн.
52 коп. - інфляційних втрат та 1 827(одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Повне рішення складено: 16.07.2014 р.

Суддя
Т.В. Лутак