м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 16/576 08.07.14

За скаргою Державного підприємства
"Національна атомна енергетична
компанія "Енергоатом" на дії ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві по справі
№ 16/576 (2005р.)

За позовом Державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго"

до Державного підприємства
"Національна атомна енергетична
компанія "Енергоатом"

про стягнення 254 088,11 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: не з'явився

Від відповідача (скаржника): Свириденко
І.А. за дов.

Від ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві:
не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 06.02.2006р. у справі № 16/576 позов
задоволено повністю. 17.02.2006р. на
виконання рішення суду був виданий
наказ.

05.06.2014р. до суду надійшла скарга
Державного підприємства "Національна
атомна енергетична компанія
"Енергоатом" на дії ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві по справі
№ 16/576 (2005р.), в якій скаржник,
посилаючись на вимоги Закону України
"Про виконавче провадження" та ст. 121-2
ГПК України просить: 1) визнати
незаконними дії ВДВС Шевченківського
РУЮ у м.Києві щодо накладення арешту на
майно ДП "НАЕК "Енергоатом" та
оголошення заборони на його відчуження
при примусовому виконанні наказу
Господарського суду міста Києва від
17.02.2006р. № 16/576 про стягнення боргу в
сумі 341 707,51 грн. на користь ДП
"УКРЕНЕРГО"; 2) визнати недійсною
постанову ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві від 12.05.2014 № 40482715 про арешт майна
ДП "НАЕК "Енергоатом" та оголошення
заборони на його відчуження при
примусовому виконанні наказу
Господарського суду міста Києва від
17.02.2006р. № 16/576 про стягнення боргу в
сумі 341 707,51 грн. на користь ДП
"УКРЕНЕРГО".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2014р. подану скаргу було
призначено до розгляду на 24.06.2014р.

20.06.2014р. через канцелярію суду
представник позивача (стягувача) подав
відзив на скаргу боржника.

24.06.2014р. до суду від ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві надійшли
заперечення на скаргу боржника по
справі № 16/576.

У засіданні суду 24.06.2014р. було оголошено
перерву до 01.07.2014р. на підставі ст. 77 ГПК
України.

Ухвалою суду від 01.07.2014р. у зв'язку з
неявкою позивача розгляд справи було
відкладено на 08.07.2014р.

У судовому засіданні 08.07.2014р.
представник скаржника вимоги скарги
підтримав.

Позивач, ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві своїх представників у засідання
суду 08.07.2014р. не направили, про дату та
час судового розгляду повідомлялися
належним чином.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення представника
боржника, господарський суд встановив
наступне:

Відповідно до ст. 115 ГПК України
постанови, рішення, ухвали
господарських судів є обов'язковими на
всій території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження»(далі Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі рішення).

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, зокрема судових наказів
(ст.17 Закону). Державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1
ст. 19 Закону).

Частиною 2 статті 25 Закону встановлено,
що державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно зі ст. 27 Закону у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Заходами примусового виконання рішень
є, зокрема, звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника (ч. 1 ст. 32 Закону).

За змістом ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

Судом встановлено, що 18.04.2006р.
постановою державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві було
відкрито виконавче провадження щодо
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 17.02.2006р. по справі № 16/576,
вказане виконавче провадження
постановою від 20.12.2006р. було приєднано
до зведеного виконавчого провадження,
боржником за яким виступає ДП "НАЕК
"Енергоатом", яке неодноразово
зупинялось.

З пояснень державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві та
поданих матеріалів вбачається, що
16.01.2014р. ВДВС було підготовлено вимогу
щодо зобов'язання ДП "НАЕК "Енергоатом"
з моменту отримання даної вимоги,
перерахувати на депозитний рахунок
ВДВС або на рахунок стягувачів. В разі
сплати заборгованості на користь
стягувачів, надати інформацію у
письмовому вигляді про виконання
виконавчих документів, які перебувають
на виконанні у Відділі в строк до
31.01.2014р., а також попереджено про
винесення постанови про арешт кошова
на всі рахунки боржника в межах суми
заборгованості.

Вказана вимоги отримана боржником -
08.02.2014р.

В подальшому постановою від 03.02.2014р. за
заявою боржника було зупинено
виконавче провадження відповідно до
вимог п.4.15 ст. 37 Закону (постанова
отримана боржником 08.02.2014р.), постановою
від 27.02.2014р. зведене виконавче
провадження ВП № 39832110 поновлено
(постанова отримана боржником - 05.03.2014р.)
у зв'язку з ненаданням ДП "НАЕК
"Енергоатом" документів на
підтвердження, що воно є учасником
реєстру паливно-енергетичного
комплексу, що беруть участь у процедурі
погашення заборгованості відповідно
до Закону України «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємства
паливно-енергетичного комплексу».

Внаслідок невиконання рішення
боржником у добровільному порядку у
встановлений строк, 12.05.2014р. державний
виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві виніс постанову ВП № 40482715 про
арешт майна ДП "НАЕК "Енергоатом" та
оголошення заборони на його відчуження
при примусовому виконанні наказу
Господарського суду міста Києва від
17.02.2006р. № 16/576 про стягнення боргу в
сумі 341 707,51 грн. на користь ДП
"УКРЕНЕРГО".

Відповідно до ст. 57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом, зокрема, винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим,
що дії ВДВС Шевченківського РУЮ у
м.Києві щодо накладення арешту на майно
ДП "НАЕК "Енергоатом" та оголошення
заборони на його відчуження при
примусовому виконанні наказу
Господарського суду міста Києва від
17.02.2006р. № 16/576 про стягнення боргу в
сумі 341 707,51 грн. на користь ДП
"УКРЕНЕРГО" є незаконними, а винесена
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
постанова від 12.05.2014 № 40482715 про арешт
майна ДП "НАЕК "Енергоатом" та
оголошення заборони на його відчуження
є незаконною.

Вказує, що при винесенні оскаржуваної
постанови боржник всупереч вимогам ст.
52 Закону України «Про виконавче
провадження» був позбавлений
можливості визначити майно чи
предмети, на які необхідно звернути
стягнення в першу чергу; постанова
отримана 04.06.2014р. після ознайомлення
представника боржника із матеріалами
зведеного виконавчого провадження, що
не відповідає ч.4 ст. 57 Закону; стверджує
про відсутність у постанові
відповідних реквізитів, а саме
найменування органу державної
виконавчої служби, що на думку,
скаржника, свідчить про її недійсність.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України,
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень.

Як зазначено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України», за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З системного аналізу норм Закону
України «Про виконавче
провадження»вбачається, що
недодержання форми постанови про
накладення арешту та наявність інших
помилок при її виготовленні не є
підставою для її скасування.

Доказів надсилання боржнику
оскаржуваної постанови відповідно до
ч.4 ст. 57 Закону, на наступний день після
її винесення, суду не надано.

Проте, матеріалами справи встановлено
та скаржником не спростовано отримання
ним запиту державного виконавця від
16.01.2014р. та інших матеріалів
виконавчого провадження, відповідно до
яких боржник був повідомлений про своє
зобов'язання здійснити погашення
боргу, у тому числі у добровільному
порядку у визначений строк, що ним
здійснено не було.

Таким чином, досліджуючи подану
боржником скаргу, відзив стягувача та
заперечення на скаргу ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві, судом
встановлено, що скаржником не доведено
суду та не надано відповідних доказів
на підтвердження незаконності дії ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві щодо
накладення арешту на майно ДП "НАЕК
"Енергоатом" та оголошення заборони на
його відчуження при примусовому
виконанні наказу Господарського суду
міста Києва від 17.02.2006р. № 16/576 про
стягнення боргу в сумі 341 707,51 грн. на
користь ДП "УКРЕНЕРГО" та недійсності
постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві від 12.05.2014 № 40482715 про арешт майна
ДП "НАЕК "Енергоатом" та оголошення
заборони на його відчуження при
примусовому виконанні наказу
Господарського суду міста Києва від
17.02.2006р. № 16/576 про стягнення боргу в
сумі 341 707,51 грн. на користь ДП
"УКРЕНЕРГО".

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що подана скарга на дії ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві по справі
№ 16/576 (2005р.) є необґрунтованою, тому
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України,
господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги відмовити.

Суддя
О.М.Ярмак