м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8327/14 10.07.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
помічнику судді Угленко Я.С., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк»до про Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом»
застосування наслідків недійсності
правочину за зустрічним позовом
Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом»до про Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
стягнення безпідставно одержаних
коштів в розмірі 5 079 030 гривень 89
копійок Представники:

від Позивача за первісним позовом:
Киричук Р.П. (представник за
довіреністю);

від Відповідача за первісним позовом:
Зозуля О.Б. (представник за
довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Омега
Банк» (надалі також - «Позивач за
первісним позовом») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» (надалі також - «Відповідач
за первісним позовом») про
застосування наслідків недійсності
правочину шляхом стягнення 1 834 723
гривень 78 копійок.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
17.12.2007 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Сведбанк» (в подальшому
назву змінено на Публічне акціонерне
товариство «Омега Банк») та
Міжрегіональною академією управління
персоналом (у формі акціонерного
товариства закритого типу)
(перейменоване на Приватне акціонерне
товариство «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом») укладено Кредитний
договір № 758 К-Н, відповідно до якого
банк має право надати позичальнику
грошові кошти у вигляді кредитної
лінії, що поновлюється, у розмірі, на
строк та на умовах, передбачених у
цьому Договорі, а позичальник
зобов'язується повернути кошти,
одержані в рахунок кредитної лінії,
сплатити проценти за користування
кредитною лінією та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим Договором. Відповідно
до умов Кредитного договору
Позичальнику було видано кредитні
кошти в загальному розмірі 10 000 000
гривень. Однак, Рішенням
Господарського суду міста Києві від 25
липня 2013 року у справі № 5011-33/15970-2012,
залишеним без змін Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 01 жовтня 2013
року та Постановою Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2014 року, визнано недійсним з
моменту укладення Кредитний договір №
758 К-Н від 17.12.2007 р., укладений між
Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» та Приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом». Позивач за первісним
позовом зазначає, що Приватним
акціонерним товариством «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» на
рахунки банку в якості виконання
зобов'язань на погашення тіла кредиту
було перераховано 6 595 414 гривень 69
копійок, тобто заборгованість
Відповідача за первісним позовом по
тілу кредиту складає 3 404 585 гривень 31
копійка. Також, у зв'язку з
безпідставним користуванням
кредитними коштами (у зв'язку з
визнанням недійсним з моменту
укладення Кредитного договору № 758 К-Н),
Позивач за первісним позовом зазначає,
що Відповідач за первісним позовом
винен Публічному акціонерному
товариству «Омега Банк» 3 509 169 гривень
36 копійок процентів, нарахованих за
безпідставне користування чужими
коштами. Таким чином, загальні
реституційні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
до Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» складають 6 913 754 гривні 67
копійок. Водночас, Позивач за первісним
позовом зазначає, що виходячи зі
ставки, яка була встановлена умовами
кредитного договору, Відповідач до
моменту визнання його недійсним,
сплатив на користь Банку 5 079 030 гривень
89 копійок процентів відповідно до умов
кредитного договору. Таким чином,
оскільки реституційні вимоги банку та
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» один до одного є
однорідними, строк виконання яких
настав відразу після набрання
законної сили рішенням суду про
визнання недійсним Кредитного
договору № 758 К-Н, Позивач за первісним
позовом вважає за доцільне при
розгляді справи застосувати положення,
закріплені в статті 601 Цивільного
кодексу України, та прийняти рішення
про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом»
різниці між взаємними вимогами в
розмірі 1 834 723 гривень 78 копійок (6 913 754
гривні 67 копійок вимоги Банку до
Відповідача за первісним позовом - 5 079
030 гривень 89 копійок вимоги Відповідача
за первісним позовом до банку).

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 05.05..2014 р. порушено провадження у
справі № 910/8327/14, судове засідання
призначено на 29.05.2014 р.

29.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» Клопотання про
відкладення розгляду справи.

Також, 29.05.2014 року через загальний
відділ діловодства суду отримано від
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» документи на виконання
вимог Ухвали суду про порушення
провадження у справі.

В судове засідання 29.05.2014 року з'явився
представник Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» та надав суду
усні пояснення. Представник Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» в
судове засідання не з'явився, вимоги
Ухвали суду про порушення провадження
у справі не виконав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 29.05.2014 року відкладено розгляд
справи на 19.06.2014 року.

17.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» Відзив на позовну заяву, в
якому зазначено, що в результаті
недійсності Кредитного договору Банк
зобов'язаний повернути позичальнику
сплачені проценти в сумі 5 079 030 гривень
89 копійок, а позичальник, у свою чергу,
зобов'язаний повернути Банку частину
неповернутого кредиту в сумі 3 404 585
гривень 31 копійка. Натомість, позовні
вимоги складаються з двох складових, а
саме: 3 404 585 гривень 31 копійка -
неповернута частина безпідставно
отриманого кредиту та 3 509 169 гривень 36
копійок - проценти, нараховані за
безпідставне користування чужими
коштами. Також, Відповідач за первісним
позовом звертає увагу на те, що
Публічним акціонерним товариством
«Омега Банк» було здійснено
зарахування, зі свого боку, з суми 6 913
754 гривні 67 копійок. Однак, враховуючи
те, що вказана сума складається як із
безспірної (неповерненої частини
безпідставного отриманого кредиту),
так і зі спірної частини (проценти,
нараховані за безпідставне
користування чужими коштами), такі
позовні вимоги в сумі 1 834 723 гривень 78
копійок є безпідставними та
необґрунтованими. Крім того,
Відповідачеві за первісним позовом не
зрозуміло, з якого моменту Публічне
акціонерне товариство «Омега Банк»
вважає порушеним своє право на
отримання неповерненої частини
безпідставно отриманого кредиту в сумі
3 404 585 гривень 31 копійка, а також
нарахованих процентів в сумі 3 509 169
гривень 36 копійок.

19.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» Зустрічну позовну заяву
про стягнення безпідставно одержаних
коштів в розмірі 5 079 030 гривень 89
копійок. Зустрічну позовну заяву
вмотивовано тим, що Публічним
акціонерним товариством «Омега Банк»
визнається заборгованість перед
Приватним акціонерним товариством
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» в сумі 5 079 030 гривень 89
копійок. Вимога щодо сплати вказаної
суми направлялась позивачу за
первісним позовом 07.05.2014 року, а
отримана, згідно з повідомленням про
вручення, 12.05.2014 року. Отже, момент
порушення зобов'язання Позивача за
первісним позовом перед Відповідачем
за первісним позовом настав на 8-й день
з моменту отримання, а саме - 20.05.2014 року
і підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.06.2014 року прийнято до розгляду
зустрічний позов Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» до
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» до спільного розгляду з
первісним позовом по справі №910/8327/14.

В судовому засіданні 19.06.2014 року
представник Позивача за первісним
позовом надав суду усні пояснення по
суті спору, відповідно до яких
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі. Представник Відповідача за
первісним позовом проти задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
заперечив.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вислухавши пояснення
представників сторін, керуючись
статтею 38 Господарського
процесуального кодексу України,
прийшов до висновку щодо зобов'язання
Публічного акціонерного товариства
надати розгорнутий розрахунок з
відповідними доказами щодо
заборгованості Відповідача за
Кредитним договором № 758 К-Н; докази на
підтвердження сплати Відповідачем 5 079
030 гривень 89 копійок та письмові
пояснення з посиланнями на відповідні
докази з урахуванням поданого Відзиву
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом».

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
витребуванням додаткових доказів по
справі, Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 19.06.2014 року відкладено
розгляд справи на 25.06.2014 року.

25.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» письмові пояснення, в яких
зазначено, що Відповідач за первісним
позовом у відзиві (таку саму позицію
Відповідач підтримує і в зустрічній
позовній заяві) погоджується з сумам
мит наведеними в позовній заяві
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» щодо суми неповерненого
кредиту в розмірі 3 404 585 гривень 31
копійка та коштів в розмірі 5 079 030
гривень 89 копійок, які Відповідач за
первісним позовом перерахував
Позивачу за первісним позовом при
виконанні кредитного договору. Також,
Позивач за первісним позовом зазначає,
що можна з впевненістю стверджувати
про наявність достатніх умов для
застосування аналогії закону та
наявності правових підстав для
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» на користь Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
процентів, нарахованих за безпідставне
користування чужими коштами в розмірі 3
509 169 гривень 36 копійок. Крім того, в
поясненнях зазначено, що з аналізу
статті 216 Цивільного кодексу України
випливає, що з моменту визнання
недійсним договору настає строк
виконання зобов'язання.

В судове засідання 25.06.2014 року з'явився
представник Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» та надав суду
усні пояснення по суті спору.
Представник Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» в судове засідання не
з'явився, про поважні причини
нез'явлення суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.06.2014 року відкладено
розгляд справи на 10.07.2014 року.

10.07.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» письмові пояснення, в яких
зазначено, що Позивач за первісним
позовом просить Суд врахувати судову
практику щодо застосування одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах

В судовому засіданні 10.07.2014 року
представник Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» підтримав
вимоги та доводи первісного позову.
Представник Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» проти задоволення
первісного позову заперечив та просив
задовольнити зустрічну позовну заяву.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10 липня 2014 року, на
підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

17.12.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Сведбанк» (в подальшому
назву змінено на Публічне акціонерне
товариство «Омега Банк») та
Міжрегіональною академією управління
персоналом (у формі акціонерного
товариства закритого типу)
(перейменоване на Приватне акціонерне
товариство «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом») укладено Кредитний
договір № 758 К-Н, відповідно до якого
банк має право надати позичальнику
грошові кошти у вигляді кредитної
лінії, що поновлюється, у розмірі, на
строк та на умовах, передбачених у
цьому Договорі, а позичальник
зобов'язується повернути кошти,
одержані в рахунок кредитної лінії,
сплатити проценти за користування
кредитною лінією та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується представниками сторін,
відповідно до умов Кредитного договору
№ 758 К-Н від 17.12.2007 року Позичальнику
видано кредитні кошти в загальному
розмірі 10 000 000 гривень, з яких
повернуто Банку 6 595 414 гривень 69
копійок та сплачено останньому 5 079 030
гривень 89 копійок процентів відповідно
до умов кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста
Києві від 25 липня 2013 року у справі
№5011-33/15970-2012, залишеним без змін
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 01 жовтня 2013
року та Постановою Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2014 року, визнано недійсним з
моменту укладення Кредитний договір №
758 К-Н від 17.12.2007 р., укладений між
Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» та Приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом».

В обґрунтування первісних позовних
вимог Публічне акціонерне товариство
«Омега Банк» зазначає, що Приватним
акціонерним товариством «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» на
рахунки банку в якості виконання
зобов'язань на погашення тіла кредиту
було перераховано 6 595 414 гривень 69
копійок, тобто заборгованість
Відповідача за первісним позовом по
тілу кредиту складає 3 404 585 гривень 31
копійка. Також, у зв'язку з
безпідставним користуванням
кредитними коштами (у зв'язку з
визнанням недійсним з моменту
укладення Кредитного договору № 758 К-Н),
Позивач за первісним позовом зазначає,
що Відповідач за первісним позовом
винен Публічному акціонерному
товариству «Омега Банк» 3 509 169 гривень
36 копійок процентів, нарахованих за
безпідставне користування чужими
коштами. Таким чином, загальні
реституційні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
до Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» складають 6 913 754 гривні 67
копійок. Водночас, Позивач за первісним
позовом зазначає, що виходячи зі
ставки, яка була встановлена умовами
кредитного договору, Відповідач до
моменту визнання його недійсним,
сплатив на користь Банку 5 079 030 гривень
89 копійок процентів відповідно до умов
кредитного договору. Таким чином,
оскільки реституційні вимоги банку та
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» один до одного є
однорідними, строк виконання яких
настав відразу після набрання законної
сили рішенням суду про визнання
недійсним Кредитного договору № 758 К-Н,
Позивач за первісним позовом вважає за
доцільне при розгляді справи
застосувати положення, закріплені в
статті 601 Цивільного кодексу України,
та прийняти рішення про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» різниці між взаємними
вимогами в розмірі 1 834 723 гривень 78
копійок (6 913 754 гривні 67 копійок вимоги
Банку до Відповідача за первісним
позовом - 5 079 030 гривень 89 копійок
вимоги Відповідача за первісним
позовом до банку).

Зустрічні позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом»
обґрунтовані тим, що Публічним
акціонерним товариством «Омега Банк»
визнається заборгованість перед
Приватним акціонерним товариством
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» в сумі 5 079 030 гривень 89
копійок. Вимога щодо сплати вказаної
суми направлялась позивачу за
первісним позовом 07.05.2014 року, а
отримана, згідно повідомлення про
вручення, 12.05.2014 року. Отже, момент
порушення зобов'язання Позивача за
первісним позовом перед Відповідачем
за первісним позовом настав на 8-й день
з моменту отримання, а саме - 20.05.2014 року
і підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
первісні позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
не підлягають задоволенню, а
зустрічний позов Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом»
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини. Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Таким чином, внаслідок укладення
Кредитного договору № 758 К-Н між
сторонами згідно з пунктом 1 частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України,
виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується представниками сторін,
що відповідно до умов Кредитного
договору № 758 К-Н від 17.12.2007 року
Позичальнику видано кредитні кошти в
загальному розмірі 10 000 000 гривень, з
яких повернуто Банку 6 595 414 гривень 69
копійок та сплачено останньому 5 079 030
гривень 89 копійок процентів відповідно
до умов кредитного договору.

Як встановлено Судом, Рішенням
Господарського суду міста Києві від 25
липня 2013 року у справі №5011-33/15970-2012,
залишеним без змін Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 01 жовтня 2013
року та Постановою Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2014 року, визнано недійсним з
моменту укладення Кредитний договір №
758 К-Н від 17.12.2007 р., укладений між
Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» та Приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом».

Відповідно до пункту 1 статті 216
Цивільного кодексу України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодовувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Суд зазначає, що вказаною статтею
сформульовані загальні правила щодо
правових наслідків недійсності як
нікчемних, так і оспорюваних
правочинів, які зокрема, полягають в
тому, що сторони не зобов'язані
виконувати передбачені такими
правочинами умови, у зв'язку з чим одна
сторона недійсного правочину має право
відхилити вимоги другої сторони щодо
вчинення певних дій.

Водночас, оскільки сторони нерідко
частково чи повністю виконують умови
недійсного правочину, наприклад,
передають майно, виконують певну
роботу, надають послуги, здійснюють їх
оплату, зважаючи на відсутність
правової підстави вчинення таких дій
за нікчемним правочином або
правочином, визнаним судом недійсним,
законодавцем було сформовано правило,
відповідно до якого за недійсним
правочином кожна зі сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а якщо це неможливо, зокрема
тоді, коли одержане полягає в
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість одержаного за цінами на
момент відшкодування.

Застосування зазначених правових
наслідків засвідчує факт повернення
сторін у первісний стан, який мав місце
до вчинення недійсного правочину.

Відповідно до частини 3 статті 216
Цивільного кодексу України , правові
наслідки, передбачені частинами першою
та другою цієї статті, застосовуються,
якщо законом не встановлені особливі
умови їх застосування або особливі
правові наслідки окремих видів
недійсних правочинів.

Відповідно до п. 2.5. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" правочини, які не
відповідають вимогам закону, не
породжують будь-яких бажаних сторонам
результатів, незалежно від волі сторін
та їх вини у вчиненні незаконного
правочину. Правові наслідки таких
правочинів настають лише у формах,
передбачених законом, - у вигляді
повернення становища сторін у
початковий стан (реституції) або в
інших.

Отже, виходячи із наведених вище
обставин справи, а саме: визнання
недійсним з моменту укладення
Кредитного договору № 758 К-Н від 17.12.2007
р., та враховуючи зазначені норми щодо
наслідків визнання правочину
недійсним, Суд приходить до висновку,
що Приватне акціонерне товариство
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» повинно повернути
Публічному акціонерному товариству
«Омега Банк» 3 404 585 гривень 31 копійка
неповернутої частини безпідставно
отриманого кредиту (10 000 000 гривень
сума наданих кредитних коштів
відповідно до умов Кредитного договору
№ 758 К-Н - 6 595 414 гривень 69 копійок
перерахована Відповідачем за
первісним позовом сума на погашення
тіла кредиту).

Також, статтею 1212 Цивільного кодексу
України визначено, що особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також, зокрема, до вимог
про повернення виконаного за недійсним
правочином.

Відповідно до частини 2 статті 1214
Цивільного кодексу України, у разі
безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 цього Кодексу).

Суд зазначає, що як вбачається зі
змісту статті 1214 Цивільного кодексу
України, у разі якщо об'єктом
безпідставного збагачення були
грошові кошти, за весь період їх
безпідставного використання набувач
повинен сплатити проценти.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 09.04.2013 року у справі №
5011-70/10168-2012.

Статтею 536 Цивільного кодексу України
визначено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Отже, виходячи із змісту зазначеної
статті, використання аналогії можливе
лише за наявності достатніх умов, а
саме: 1. відносини, до яких
застосовується аналогія охоплюється
предметом цивільно-правового
регулювання (ст.ст. 1, 9 ЦК України);
2.наявність прогалин в їх регулюванні
(прогалини в праві); 3. існують правові
норми, що регулюють подібні за змістом
відносини; 4. застосування аналогії
закону не повинно суперечити суті цих
відносин.

Відповідно до статті 1046 Цивільного
кодексу України, за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України
(Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, Суд приходить до
висновку щодо наявності достатніх
умов для застосування аналогії закону
та наявності правових підстав для
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» на користь Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
процентів, нарахованих за безпідставне
користування чужими коштами.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від
24.01.2006 року у справі № 14/130 та Постанові
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 року у справі № 5015/1261/12.

Однак, Суд зазначає, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» до Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» про
стягнення різниці між взаємними
вимогами в розмірі 1 834 723 гривень 78
копійок (6 913 754 гривні 67 копійок вимоги
Банку до Відповідача за первісним
позовом - 5 079 030 гривень 89 копійок
вимоги Відповідача за первісним
позовом до Банку) не підлягають
задоволенню.

Статтею 601 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Однак, Суд зазначає, що припинення
зобов'язання зарахуванням можливе лише
за умов однорідності та безспірності
зустрічних вимог сторін. Адже, за
відсутності безспірності вимог
відповідний спір має бути вирішений у
судовому порядку з дотриманням вимог
процесуального закону.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 01.02.2011 року у справі № 33/224-10.

Таким чином, враховуючи те, що сума
вимог Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» до Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» в
розмірі 6 913 754 гривні 67 копійок
складається як із безспірної
(неповерненої частини безпідставно
отриманого кредиту в розмірі 3 404 585
гривень 31 копійки), так і зі спірної
частини (проценти, нараховані за
безпідставне користування чужими
коштами в розмірі 3 509 169 гривень 36
копійок ), позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк» в
розмірі 1 834 723 гривень 78 копійок (6 913 754
гривні 67 копійок вимоги Банку до
Відповідача за первісним позовом - 5 079
030 гривень 89 копійок вимоги Відповідача
за первісним позовом до Банку) є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Також, Суд зазначає, що відповідно до
пункту 1 частини 1 статті 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2
статті 4 Закону України «Про судовий
збір», за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру справляється судовий збір у
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи,
Публічним акціонерним товариством
«Омега Банк», відповідно до платіжного
доручення № 33569849 від 23 квітня 2014 року,
сплачено 73 080 гривень 00 копійок
судового збору, однак заявлено позовні
вимоги в розмірі 1 834 723 гривень 78
копійок, за які повинно бути сплачено 36
694 гривні 48 копійок (1 834 723 гривень 78
копійок*2%/100).

За таких обставин, Суд зазначає, що
судовий збір в розмірі 36 385 гривень 52
копійки (73 080 гривень 00 копійок - 36 694
гривні 48 копійок) підлягає поверненню з
Державного бюджету України Публічному
акціонерному товариству «Омега Банк».

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 36 694 гривні 48 копійок
залишаються за Публічним акціонерним
товариством «Омега Банк».

Що стосується зустрічних позовних
вимог Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» до Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
про стягнення безпідставно одержаних
коштів в розмірі 5 079 030 гривень 89
копійок, Суд зазначає наступне.

Внаслідок укладення Кредитного
договору № 758 К-Н між сторонами згідно з
пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України, виникли цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до матеріалів справи та не
заперечується представником
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», відповідно до умов
Кредитного договору № 758 К-Н від 17.12.2007
року Приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» сплачено Публічному
акціонерному товариству «Омега Банк» 5
079 030 гривень 89 копійок процентів
відповідно до умов кредитного
договору.

Як встановлено Судом, Рішенням
Господарського суду міста Києві від 25
липня 2013 року у справі №5011-33/15970-2012,
залишеним без змін Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 01 жовтня 2013
року та Постановою Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2014 року, визнано недійсним з
моменту укладення Кредитний договір №
758 К-Н від 17.12.2007 р., укладений між
Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» та Приватним акціонерним
товариством «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом».

Відповідно до пункту 1 статті 216
Цивільного кодексу України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодовувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Суд зазначає, що вказаною статтею
сформульовані загальні правила щодо
правових наслідків недійсності як
нікчемних, так і оспорюваних
правочинів, які зокрема, полягають в
тому, що сторони не зобов'язані
виконувати передбачені такими
правочинами умови, у зв'язку з чим одна
сторона недійсного правочину має право
відхилити вимоги другої сторони щодо
вчинення певних дій.

Водночас, оскільки сторони нерідко
частково чи повністю виконують умови
недійсного правочину, наприклад,
передають майно, виконують певну
роботу, надають послуги, здійснюють їх
оплату, зважаючи на відсутність
правової підстави вчинення таких дій
за нікчемним правочином або
правочином, визнаним судом недійсним,
законодавцем було сформовано правило,
відповідно до якого за недійсним
правочином кожна зі сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а якщо це неможливо, зокрема
тоді, коли одержане полягає в
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість одержаного за цінами на
момент відшкодування.

Застосування зазначених правових
наслідків засвідчує факт повернення
сторін у первісний стан, який мав місце
до вчинення недійсного правочину.

Відповідно до частини 3 статті 216
Цивільного кодексу України , правові
наслідки, передбачені частинами першою
та другою цієї статті, застосовуються,
якщо законом не встановлені особливі
умови їх застосування або особливі
правові наслідки окремих видів
недійсних правочинів.

Відповідно до п. 2.5. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" правочини, які не
відповідають вимогам закону, не
породжують будь-яких бажаних сторонам
результатів, незалежно від волі сторін
та їх вини у вчиненні незаконного
правочину. Правові наслідки таких
правочинів настають лише у формах,
передбачених законом, - у вигляді
повернення становища сторін у
початковий стан (реституції) або в
інших.

Отже, виходячи із наведених вище
обставин справи, а саме: визнання
недійсним з моменту укладення
Кредитного договору № 758 К-Н від 17.12.2007
р., та враховуючи зазначені норми щодо
наслідків визнання правочину
недійсним, Суд приходить до висновку,
що Публічне акціонерне товариство
«Омега Банк» повинно повернути
Приватному акціонерному товариству
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» 5 079 030 гривень 89 копійок
сплачених процентів, а тому зустрічні
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом»
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 73 080 гривень 00 копійок
покладаються на Публічне акціонерне
товариство «Омега Банк».

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. В задоволенні первісного позову
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» - відмовити повністю.

2. Зустрічні позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом» -
задовольнити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» (04080, м.Київ,
ВУЛИЦЯ НОВОКОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 18,
ЛІТЕРА В, Ідентифікаційний код
юридичної особи 19356840) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» (03039, м.Київ, ВУЛИЦЯ
ФРОМЕТІВСЬКА, будинок 2,
Ідентифікаційний код юридичної особи
00127522) 5 079 030 (п'ять мільйонів сімдесят
дев'ять тисяч тридцять) гривень 89
копійок.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Омега Банк» (04080, м.Київ,
ВУЛИЦЯ НОВОКОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 18,
ЛІТЕРА В, Ідентифікаційний код
юридичної особи 19356840) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом» (03039, м.Київ, ВУЛИЦЯ
ФРОМЕТІВСЬКА, будинок 2,
Ідентифікаційний код юридичної особи
00127522) 73 080 (сімдесят три тисячі
вісімдесят) гривень 00 копійок судового
збору.

5. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

6. Повернути Публічному акціонерному
товариству «Омега Банк» (04080, м.Київ,
ВУЛИЦЯ НОВОКОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 18,
ЛІТЕРА В, Ідентифікаційний код
юридичної особи 19356840) з Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
36 385 (тридцять шість тисяч триста
вісімдесят п'ять) гривень 52 копійки,
сплачений відповідно до платіжного
доручення № 33569849 від 23 квітня 2014 року.

7. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 11 липня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин