м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9276/14 14.07.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Будинок
Тканин"

до Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум"

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб.

про стягнення 89 412,31 грн.

за участю представників:

від позивача :Рожкова К.А. - представник
за довіреністю б/н від 03.01.2014 р. від
відповідача: від третьої
особи:Калашнікова О.О. - представник за
довіреністю б/н від 04.04.2014 р. Костюченко
І.В. - представник за довіреністю №
09-3280/14 від 06.06.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будинок Тканин" з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" про стягнення 89
412,31 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору банківського рахунку від
28.11.2008 р. в частині своєчасного
проведення розрахункових операцій на
суму 88 537,85 грн. за дорученням клієнта.

Таким чином, з вини відповідача позивач
своєчасно не виконав свої зобов'язання
перед контрагентом ТОВ "Агрикола" та
сплатив останньому штраф у сумі 88 537,85
грн., а, отже поніс збитки на вказану
суму.

У позові Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будинок Тканин"
просить суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
заборгованість у вигляді понесених
збитків на загальну суму 89 412,31 грн., з
яких: 88 537,85 грн. - сума основного боргу,
619,76 грн. - пеня за період з 08.03.2014 р. по
14.03.2014 р., 254,70 грн. - 3 % річних за період з
08.03.2014 р. по 14.03.2014 р.

02.06.2014 р. ухвалою господарського суду
міста Києва до розгляду у справу
залучено Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечив, вказав, що банк віднесено до
категорії неплатоспроможних та в ньому
розпочато процедуру ліквідації з дня
призначення уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб. З
цього часу кошти не можуть бути
перераховані відповідачу у загальному
порядку. Крім того, зазначив, що
позивачем була подана заява про
відмову від виконання спірного
платіжного доручення. Просив відмовити
у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб
проти позову заперечив, також зазначив,
що на підставі постанови Правління
Національного банку України від 13.03.2014
р. № 135 та рішення Виконавчої дирекції
фонду гарантування вкладів фізичних
осіб № 14 від 14.03.2014 р. ПАТ "Банк Форум"
віднесено до категорії
неплатоспроможних та з 16.06.2014 р.
розпочато процедуру ліквідації, а,
отже, вимоги позивача можуть бути
задоволені тільки за рахунок
ліквідаційної маси ПАТ "Банк Форум" в
порядку, передбаченому Законом України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб".

Суд дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Так, 28.11.2008 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Будинок
Тканин" (клієнт) та відповідачем -
Акціонерним комерційним банком "Форум"
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Банк Форум"
(банк), був укладений договір
банківського рахунку, відповідно до
якого банк відкриває клієнту
поточний/і рахунок/нки та здійснює його
розрахункове-касове обслуговування, в
тому числі здійснює функції
розрахункової палати та отримує плату
за обслуговування клієнта згідно з
тарифами на операції та послуги АКБ
"Форум".

Згідно з п.п. 3.3.1, 2.2 банк зобов'язаний:

- своєчасно здійснювати розрахункові
операції клієнта згідно з вимогами
чинного законодавства України та
нормативно-правових актів НБУ;

- за розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунку кошти в
день надходження до банку відповідного
розрахункового документа, за умови
його подання в операційний час.

Відповідно до п. 7.1 договору цей договір
є укладеним на невизначений строк і
набуває чинності з дня його підписання
сторонами.

У судовому засіданні встановлено, що
07.03.2014 р. позивач направив банку
платіжне доручення № 2405 з метою оплати
поставленої продукції за договором
поставки № 16 від 05.02.2013 р., укладеного з
ТОВ "Агрикола", на суму 88 537,85 грн.

Однак, зазначене платіжне доручення
відповідачем залишилось невиконаним.

14.03.2014 р. до банку надійшло повідомлення
від позивача про скасування платіжного
доручення № 2405 від 07.03.2014 р., що
підтверджується матеріалами справи.

Також судом встановлено, що у зв'язку з
невиконанням банком своїх зобов'язань
за договором банківського рахунку,
позивач своєчасно (до 13 березня 2014 року)
з вини відповідача не виконав своє
зобов'язання щодо сплати на користь ТОВ
"Агрикола" вартості поставленого
товару за договором поставки № 16 від
05.02.2013 р.

22.03.2014 р. ТОВ "Агрикола" згідно з п. 6
додаткової угоди від 10.02.2014 р. до
договору поставки виставило позивачу
вимогу про сплату штрафу в сумі 88 537,85
грн., що й було виконано позивачем
платіжним дорученням № 48 від 07.04.2014 р.

Зазначені фактичні обставини у справі
встановлені судом та сторонами не
заперечуються, предметом спору є
наявність чи відсутність підстав для
стягнення з відповідача спричинених
ним збитків.

Відповідно до положень статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1068 Цивільного кодексу
України банк зобов'язаний вчиняти для
клієнта операції, які передбачені для
рахунків даного виду законом,
банківськими правилами та звичаями
ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового
документа клієнта до обслуговуючого
банку після закінчення операційного
часу банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, суд приходить до
висновку, що невиконанням договору
було порушене майнове право позивача
на вільне володіння та розпорядження
належним йому майном, яким, у розумінні
статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти,
у т.ч., враховуючи положення пункту 3.1
статті 3 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
які існують у формі записа на поточному
рахунку позивача № 9727, відкритому
у банку.

Господарсько-правова відповідальність
базується на принципах, згідно з якими:
потерпіла сторона має право на
відшкодування збитків незалежно від
того, чи є застереження про це в
договорі; передбачена законом
відповідальність виробника (продавця)
за недоброякісність продукції
застосовується також незалежно від
того, чи є застереження про це в
договорі; сплата штрафних санкцій за
порушення зобов'язання, а також
відшкодування збитків не звільняють
правопорушника без згоди другої
сторони від виконання взятих
зобов'язань у натурі; у господарському
договорі неприпустимі застереження
щодо виключення або обмеження
відповідальності виробника (продавця)
продукції.

Відповідно до ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. Застосування господарських
санкцій повинно гарантувати захист
прав і законних інтересів громадян,
організацій та держави, в тому числі з
відшкодування збитків учасникам
господарських відносин, завданих
внаслідок правопорушення, та
забезпечувати правопорядок, у сфері
господарювання.

За приписами статті 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності іругою стороною.

Статтю 225 Господарського кодексу
України передбачено, що до складу
збитків, що полягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції,
сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених
матеріалів тощо), понесені стороною,
яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою
стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена
вигода), на який сторона, яка зазнала
збитків, мала право розраховувати у
разі належного виконання зобов'язання
другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної
шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України
передбачено, що за порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк, в тому числі,
відшкодувати завдані збитки.

Оскільки з вини відповідача, яка
полягала у несвоєчасному виконанні
платіжного доручення № 2405 від 07.03.2014 р.
про сплату позивачем заборгованості за
договором поставки у сумі 88 537,85 грн., до
позивача були застосовані
управомоченим суб'єктом
господарювання - ТОВ "Агрикола",
штрафні санкції (штраф) та позивачем
було сплачено на користь свого
контрагента визначений договором
поставки штраф у сумі 88 537,85 грн.

Отже, згідно вищенаведених положень
господарського законодавства позивач
має право вимагати від відповідача
відшкодування збитків у вигляді
сплачених ТОВ "Агрикола" штрафних
санкцій в сумі 88 537,85 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
(далі - Фонд) 14.03.2014 р. прийнято рішення №
14 щодо запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду на
тимчасову адміністрацію у відповідача.

Тимчасову адміністрацію в банку
запроваджено строком на 3 місяці з
14.03.2014 р. по 13.06.2014 р.

Крім того, постановою Правління
Національного банку України від 13.06.2014
р. № 355 було відкликано
банківську ліцензію та розпочато
процедуру ліквідації відповідача, в
зв'язку з чим виконавчою дирекцією
Фонду було прийнято рішення від 16.06.2014
р. № 49 про початок здійснення процедури
ліквідації відповідача, та призначено
уповноважену особу фонду на
ліквідацію.

Зазначена інформація відображена на
офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та
у розумінні статті 35 ГПК України є
загальновідомою, і не потребує
доказуванню.

Відтак, станом на момент звернення
позивача з даним позовом до суду у
відповідача була запроваджена
тимчасова адміністрація, а на момент
вирішення спору у нього було
відкликано банківську ліцензію та
розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно до частини 1 статті 1074 ЦК
України (із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із законами України
від 18.05.2010 р. № 2258-VI, від 04.11.2010 № 2677-VI)
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Отже, починаючи з 09.03.2011 р. (дата
набрання чинності Законом України від
04.11.2010 р. № 2677-VI про внесення змін)
випадки обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, можуть
бути передбачені в спеціальному
законі.

Процедура щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків врегульована
Законом України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
який є спеціальним законом у даних
правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону
встановлено, що тимчасова
адміністрація - процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом, а відповідно до пункту 6 статті
2 Закону ліквідація банку - це процедура
припинення банку як юридичної особи
відповідно до законодавства.

Відтак, у спорах пов'язаних з
виконанням банком, у якому введена
тимчасова адміністрація чи почата
процедура його ліквідації, своїх
зобов'язань перед його кредиторами,
норми Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб" є
спеціальними.

Цей Закон є пріоритетним відносно
інших законодавчих актів України у цих
правовідносинах.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" метою цього
Закону є захист прав і законних
інтересів вкладників банків, зміцнення
довіри до банківської системи України,
стимулювання залучення коштів у
банківську систему України,
забезпечення ефективної процедури
виведення неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків.

Статтею 36 даного Закону врегульовані
наслідки запровадження тимчасової
адміністрації.

Так, відповідно до пункту 1 частини 5
статті 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку.

Крім того, пунктом 3 цієї частини
передбачено, що під час тимчасової
адміністрації не здійснюється
нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Як вже встановлено судом, у строк до
13.03.2014 р. банк не виконав платіжне
доручення позивача від 07.03.2014 р. на суму
88 537,85 грн., у зв'язку з чим останній
відкликав вказане доручення, а 07.04.2014 р.
ТОВ "Будинок Тканин" сплатило штраф
ТОВ "Агрикола".

Таким чином, саме з цього часу у
позивача виникло право на притягнення
ПАТ "Банк Форум" до господарської
відповідальності шляхом стягнення
збитків, тобто, у період, коли у
відповідача була введена тимчасова
адміністрація.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" з дня призначення
уповноваженої особи Фонду
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку.

Таким чином, встановивши
правовідносини, які виникли між
сторонами, та перевіривши їх на
відповідність нормам діючого
законодавства, суд прийшов до висновку,
що у стягненні збитків з відповідача,
необхідно відмовити, так само, як у
стягненні нарахованих на ці збитки
пені та матеріальних втрат.

Також суд зазначає, що зі змісту статей
39, 40, 49, 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
слідує, що під час тимчасової
адміністрації складається план
врегулювання (рішення фонду, що
визначає спосіб, економічне
обґрунтування, строки та умови
виведення неплатоспроможного банку з
ринку) у якому визначаються заходи щодо
виведення неплатоспроможного банку з
ринку в один із способів передбачених у
частині 2 статі 39 даного Закону. фонд
складає реєстр активів і зобов'язань,
які підлягають відчуженню. Під час
відчуження зобов'язань фонд має
забезпечити неупереджене ставлення до
всіх кредиторів неплатоспроможного
банку, дотримуючись черговості,
передбаченої статтею 52 цього Закону,
при цьому зобов'язання банку за
вкладами фізичних осіб, гарантованими
фондом, мають найвищий пріоритет і не
можуть бути відчужені частково.

Під час ліквідації банку уповноважена
особа фонду не має права здійснювати
задоволення вимог кредиторів до
затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів, за виключенням
погашення за погодженням з виконавчою
дирекцією фонду вимог за правочинами,
що забезпечують проведення
ліквідаційної процедури. Кошти,
одержані в результаті ліквідації та
реалізації майна банку, спрямовуються
уповноваженою особою фонду на
задоволення вимог кредиторів у
черговості передбаченій статтею 52
даного Закону. Вимоги кожної наступної
черги задовольняються в міру
надходження коштів від реалізації
майна банку після повного задоволення
вимог попередньої черги.

Таким чином, після запровадження у
банку тимчасової адміністрації (з
метою виведення цього банку з ринку) та
переходу до процедури ліквідації
банку, нарахування штрафів та
економічних санкцій припиняється, а
задоволення вимог кредиторів
відбувається у особливому,
передбаченому зазначеним спеціальним
Законом порядку з дотриманням
принципів черговості, передбаченої
статтею 52 цього Закону, та виходячи з
того, що найвищий пріоритет мають
зобов'язання банку за вкладами
фізичних осіб, гарантованими фондом.

При цьому, за приписами ч. 6 ст. 49
вказаного Закону, уповноважена особа
фонду не має права здійснювати
задоволення вимог кредиторів до
затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів, за виключенням
погашення за погодженням з виконавчою
дирекцією Фонду вимог за правочинами,
що забезпечують проведення
ліквідаційної процедури.

Відтак, із огляду на вищевикладене
підстав для задоволення позову про
стягнення 89 412,31 грн. грошових коштів з
ПАТ "Банк Форум" у суду немає.

На підставі викладеного, позовні
вимоги є такими, що не підлягають
задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України судові
витрати, які складаються з судового
збору, у даній справі покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будинок Тканин" до
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб про стягнення 89 412,31 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні в присутності представників
сторін 14 липня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 21
липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна