ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.14р. Справа № 904/2571/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Банк Руский Стандарт", м.
Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м. Кривий Ріг

третя особа - 1, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_3, м. Кривий
Ріг; третя особа - 2, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Кривий
Ріг; третя особа - 3, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_5, м. Кривий
Ріг

про стягнення 10 629, 43 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Івашко О.В. - представник
(дов. № 07-31-14 від 01.01.2014 року)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи - 1: не з'явився

від третьої особи - 2: не з'явився

від третьої особи-3: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Банк
Руский Стандарт" звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
організацію безготівкових розрахунків
№ u1-8- від 11.10.2013 року у розмірі 10
629,43 грн., з яких 10 259,20 грн. основний борг,
258,02 грн. пеня, 59,55 грн. 3% річних, 52,66 грн.
інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
11.10.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «Банк Руский Стандарт» та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був
укладений Договір № u1-8- про
організацію безготівкових
розрахунків, який регламентує
здійснення співпраці та порядок
взаємовідносин сторін за цим договором
при кредитуванні фізичних осіб з метою
оплати останніми вартості придбаних у
відповідача товарів.

Банком з відповідачем був укладений
Додаток 6 до Договору Перелік кредитних
продуктів Банку, в якому вказані
фінансові умови надання Банком
кредитів фізичним особам для оплати
вартості придбаних товарів у
відповідача.

Банк 19.12.2013 р. уклав з фізичною особою
громадянкою України - ОСОБА_3 (клієнт-1)
кредитний договір та надав кредит в
розмірі - 6 900,00 грн., шляхом зарахування
суми кредиту на рахунок клієнта-1 в
Банку та після зарахування суми
кредиту на рахунок клієнта-1, 23.12.2013 р.
здійснив безготівковий переказ на
користь відповідача грошових коштів в
сумі 5 796,00 грн., згідно п. п. З.6., 5.4.
Договору, з метою повної оплати
вартості товару - «Меблі Валенсія» за
рахунок наданого клієнту-1 кредиту.

Аналогічним шляхом були укладені
кредитні договори Банком з ОСОБА_4
(клієнт-2) на суму 3 550,00 грн. та ОСОБА_5
(клієнт-3) на суму 1 610,00 грн.

24.12.2013 року клієнт-1 повернув товар та
оформив документ, передбачений умовами

договору при поверненні товару - запит
про повернення грошових коштів у
розмірі вартості товару.

Аналогічним шляхом були оформлені
запити про повернення грошових коштів
ОСОБА_4 (клієнт-2) та ОСОБА_5 (клієнт-3).

В порушення умов договору, грошові
кошти перераховані Банком в оплату
вартості товарів, придбаних та
повернених клієнтом-1, клієнтом-2 та
клієнтом-3 у сумах 5 796,00 грн., 2 982,00 грн. та
1 481,20 грн., не перераховані
відповідачем на рахунок Банку,

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.04.2014
року порушено провадження у справі,
залучено в якості третьої особи - 1, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_3; в якості третьої особи - 2, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_4; в
якості третьої особи - 3, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_5 та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 14.05.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
14.05.2014 року на 27.05.2014 року та з 27.05.2014 року
на 16.06.2014 року.

16.06.2014 року представник позивача надав
письмові пояснення, в яких зазначає, що
ОСОБА_3 подала до Банку підписану нею
заяву, що містить в собі пропозицію
(оферту) про укладення кредитного
договору, при цьому відповідно до п. 4.1.
Заяви (оферти), ОСОБА_3 погодилась, що
відповіддю (акцептом) на її пропозицію
(оферту) будуть дії Банку: по відкриттю
їй поточного рахунку, зарахуванню на
нього кредиту та подальшого
перерахування суми кредиту
відповідачу.

Позивач зазначає, що Банк прийняв
(акцептував) пропозицію (оферту),
викладену в Заяві (оферті) ОСОБА_3,
здійснивши відкриття рахунку на ім'я
ОСОБА_3, зарахувавши на нього кредит та
перерахувавши суму кредиту
відповідачу в якості оплати товару,
який придбавався ОСОБА_3 за рахунок
кредиту, що підтверджується випискою
по рахунку ОСОБА_3

Оскільки, Банк виконав дії, зазначені в
п. 1.1. Заяви (оферти), внаслідок чого
відбувся факт укладення кредитного
договору.

Аналогічним шляхом були укладені
кредитні договори Банком з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, що підтверджується копіями
Заяв (оферт) ОСОБА_4 та ОСОБА_5; виписками
за поточними рахунками, відкритими
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рамках укладених з
ними кредитних договорів.

Позивач зазначає, що відповідно до умов
кредитних договорів з клієнтами,
грошові кошти, надані в кредит Банком
призначались для оплати товару, що
реалізовувався відповідачем. За
дорученням Клієнтів (п.1.4.Заяв) та у
відповідності до умов Договору про
організацію безготівкових
розрахунків, укладеного Банком з
відповідачем, а саме, п. 3.6 Договору,
Банк здійснив переказ на користь
відповідача грошових коштів, що
належать в оплату товарів за рахунок
наданих Банком кредитів.

Таким чином, товари були придбані
клієнтами у відповідача за рахунок
коштів, наданих Банком в кредит.
Клієнти через деякий час повернули
товар відповідачу, що підтверджується
Запитами про повернення грошових
коштів клієнтів. У зв'язку з тим що
товар було відповідачу повернуто,
відповідач мав повернути позивачу
сплачені за такий товар грошові кошти
на рахунок відкритий в Банку,
відповідно до п. 5.13 Договору та п.п.8.1., 8.3
Умов по кредитам, які є невід'ємною
частиною кредитних договорів з
Клієнтами.

Через невиконання вимог п. 5.13 Договору,
а саме, неповернення грошових коштів на
рахунок Банку в строк визначений
цим пунктом, у відповідача виникла
прострочена заборгованість за
договором у сумі неповернутих грошових
коштів, а також заборгованість у сумі
пені, передбаченої п. 7.2. Договору.

Представник позивача надав клопотання,
в якому просить суд продовжити строк
розгляду спору до 03.07.2014 року для
надання додаткових пояснень.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.06.2014
року продовжено строк розгляду спору
до 03.07.2014 року та розгляд справи
відкладено на 01.07.2014 року.

Відповідач відзив на позов не надав, у
судові засідання, призначені для
розгляду справи, явку свого
повноважного представника не
забезпечив. Був належним чином
повідомлений про дату та місце
судового засідання.

Треті особи - 1, 2, 3 у судові засідання,
призначені для розгляду справи, явку
свого повноважного представника не
забезпечили. Були належним чином
повідомлені про дату та місце судового
засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 01.07.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "Банк Руский Стандарт"
(банк) та Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 (організація) був укладений
Договір №u1-8- про організацію
безготівкових розрахунків (а.с.9).

Відповідно до пункту 2.1 договору, даний
договір встановлює порядок і умови
взаємодії між сторонами по організації
документообігу і безготівкових
розрахунків, що виникають при
обслуговуванні клієнта, що придбає у
організації товар з оплатою товару за
рахунок кредиту.

При цьому пунктом 1.1.3 договору
визначено, що кредит - це грошові кошти,
які надаються банком клієнтові
відповідно до укладеного між банком та
клієнтом кредитним договором. Кредит
надається клієнтові для часткової (або
повної, якщо це передбачено
повідомленням та/або переліком
кредитних продуктів банку) оплати
товару і комісії банку, сплатити
послуги SMS-сервіс за кредитним
договором, на оплату страхування
клієнта: від нещасних випадків та
хвороб клієнта в т.ч. за програмою.
"Перша допомога"/ від фінансових
ризиків пов'язаних з втратою роботи
клієнта; страхування майна клієнта за
програмою "Моя улюблена квартира", якщо
це передбачено кредитним договором
(зафіксовано відповідно до правил в
заяві).

Підставою для продажу організацією
товару з оплатою товару за рахунок
кредиту є заява, анкета, картка із
зразками підписів, заява про відкриття
поточного рахунку, заява про закриття
поточного рахунку, довідка про умови
кредитування банку і орієнтовану
сукупну вартість кредиту, графік
платежів, оформлені відповідно до
правил і договору в цілому (у тому числі
підписані клієнтом), прийняте банком
позитивне кредитне рішення про надання
клієнтові кредиту. Підтвердженням
прийнятого банком кредитного рішення
про надання клієнтові кредиту є
отримання організацією з банку
повідомлення присвоєння банком заяві
спеціального коду - коду авторизації
при проведенні процедури авторизації
заяви, а також листа-зобов'язання (пункт
3.3 договору).

Пунктом 3.6 договору встановлено, що
банк надає клієнту кредит шляхом
зарахування суми кредиту на рахунок
клієнта в банку. Після зарахування суми
кредиту на рахунок клієнта банк за
дорученням клієнта, здійснює переказ
на користь організації грошових
коштів, належних до оплати товару за
рахунок кредиту.

Згідно з пунктом 3.7.1 договору
встановлено, що підставою для надання
кредиту клієнтові і переказу грошових
коштів на користь організації для
оплати товару за рахунок кредиту є
передані в банк і оформлені відповідно
до правил і договору в цілому заява,
анкета, заява клієнта про відкриття
поточного рахунку, заява про закриття
поточного рахунку, картка із зразками
підписів, довідка про умови
кредитування банку і орієнтовану
сукупну вартість кредиту, графік
платежів, опитувальник фізичної для
клієнта особи. Передана в банк копія
паспорта громадянина України, виданого
клієнтові і копія довідки, яка
затверджує реєстрацію клієнта у
Державному реєстрі фізичних
осіб-платників податків завірені, у
відповідності до правил (пункт 3.7.2
договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору
організація передає банку не пізніше 3
календарних днів з дати їх оформлення
належним чином оформлені і
скомпоновані окремо по кожному
клієнтові документи, вказані в п.п. 3.7.1,
3.7.2 даного договору.

Згідно з пунктом 5.4 договору банк не
пізніше за 3 банківські дні з дня
прийому від організації комплекту
документів, вказаних в п.п. 3.7.1, 3.7.2
даного договору, здійснює відповідно з
п. 3.6 договору безготівковий переказ на
користь організації грошових коштів,
даного договору безготівковий переказ
на користь організації грошових
коштів.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що
датою виконання банком своїх
зобов'язань, передбачених п.5.4 договору
вважається дата зарахування грошових
коштів на рахунок організації, якщо
рахунок організації, на який
здійснюється безготівковий переказ
грошових коштів, відкритий в банку;
дата списання грошовий коштів з
кореспондентського рахунку банку, якщо
рахунок організації, на який
здійснюється безготівковий переказ
грошових коштів, відкритий
організацією в іншому банку.

Банком з відповідачем був укладений
Додаток 6 до Договору "Перелік
кредитних продуктів Банку", в якому
вказані фінансові умови надання банком
кредитів фізичним особам для оплати
вартості придбаних товарів у
відповідача (а.с.12).

19.12.2013 року між банком та фізичною
особою ОСОБА_3 (клієнт-1) було укладено
кредитний договір № 111317618 (а.с.62).

Відповідно до договору № 111317618 банк
надав клієнту-1 кредит в розмірі 6 900,00
грн., шляхом зарахування суми кредиту
на рахунок клієнта-1 в банку та після
зарахування суми кредиту на рахунок
клієнта-1.

23.12.2013 року банк здійснив безготівковий
переказ на користь відповідача
грошових коштів в сумі 5 796,00 грн., згідно
п. п. 3.6., 5.4. договору (1104,00 грн. із
загальної суми 6 900,00 грн. були
попередньо стягнуті банком відповідно
до п.п. 5.7. Договору та Додатку-6 до
Договору ), з метою повної оплати
вартості товару - «Меблі Валенсія» за
рахунок наданого клієнту-1 кредиту, що
підтверджує меморіальний ордер № 5788407
від 23.12.2013 року (а.с.13).

24.12.2013 року клієнт-1 повернув товар та
оформив документ, передбачений умовами
договору при поверненні товару - запит
про повернення грошових коштів у
розмірі вартості товару - 6 900,00 грн.
(а.с.14).

27.12.2013 року між банком та фізичною
особою ОСОБА_4 (клієнт-2) було укладено
кредитний договір № 111495202 (а.с.66).

Відповідно до договору № 111495202 банк
надав клієнту-2 кредит в розмірі 3 550
грн., шляхом зарахування суми кредиту
на рахунок Клієнта-2 в Банку та після
зарахування суми кредиту на рахунок
клієнта-2.

30.12.2013 року банк здійснив безготівковий
переказ на користь відповідача
грошових коштів в сумі 2 982,00 грн., згідно
п. п. 3.6., 5.4. договору (568,00 грн. із
загальної суми 3 550,00 грн. були
попередньо стягнуті Банком відповідно
до п.п. 5.7. Договору та Додатку-6 до
Договору), з метою повної оплати
вартості товару - «Меблі для дому» за
рахунок наданого

клієнту-2 кредиту, що підтверджує
Меморіальний ордер № 7608044 від 30.12.2013
року (а.с.15).

08.01.2014 року клієнт-2 повернув товар
та оформив документ, передбачений
умовами договору при поверненні товару
- запит про повернення грошових коштів
у розмірі вартості товару -3 550,00 грн.
(а.с.16).

08.01.2014 року між банком та з фізичною
особою ОСОБА_5 (клієнт-3) був укладений
кредитний договір № 111636754 (а.с.70).

Відповідно до договору № 111636754 банк
надав клієнту-3 кредит в розмірі 1 610,00
грн., шляхом зарахування суми кредиту
на рахунок клієнта-3 в банку та після
зарахування суми кредиту на рахунок
клієнта-3.

10.01.2014 року банк здійснив безготівковий
переказ на користь відповідача
грошових коштів в сумі 1 481,20 грн., згідно
п. п. 3.6., 5.4. Договору (128,80 грн. із
загальної суми 1 610,00 грн. були
попередньо стягнуті банком відповідно
до п.п. 5.7. Договору та Додатку-6 до
Договору), з метою повної оплати
вартості товару - «Меблі Монтана» за
рахунок наданого

Клієнту-3 кредиту, що підтверджує
Меморіальний ордер № 2011906 від 10.01.2014 оку
(а.с.17).

22.01.2014 року клієнт-3 повернув товар та
оформив документ, передбачений умовами
договору при поверненні товару - запит
про повернення грошових коштів у
розмірі вартості товару -1 610,00 грн.
(а.с.18).

Пунктом 5.13 встановлено, що грошові
кошти, що підлягають переказу в банк
при поверненні клієнтом товару або
його обміні на товар меншої вартості,
переказуються організацією на рахунок
банку не пізніше 20 робочих днів з
моменту оформлення запиту на відміну
операції або запиту на повернення
грошових коштів, згідно правилам.

З матеріалів справи вбачається, що банк
направив відповідачу листи за № 6/4/1-05-197
від 14.01.2014 р., № 6/4/1-05-594 від 04.02.2014 р., №
6/4/1-05-624 від 05.02.2014 р. з інформацією про
необхідність повернення грошових
коштів (а.с.23-25).

Відповідь на вищезазначені листи
відповідач не надав.

Таким чином, грошові кошти
перераховані банком в оплату вартості
товарів, придбаних та повернених
клієнтом-1 у сумі 5 796,00 грн., клієнтом-2 у
сумі 2 982,00 грн. та клієнтом-3 у сумі 1 481,20
грн. не перераховані відповідачем на
рахунок банку, що і є причиною
виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 341 Господарського
кодексу України розрахункові операції
банків спрямовані на забезпечення
взаємних розрахунків між учасниками
господарських відносин, а також інших
розрахунків у фінансовій сфері. Для
здійснення розрахунків суб'єкти
господарювання зберігають грошові
кошти в установах банків на
відповідних рахунках. Безготівкові
розрахунки можуть здійснюватися у
формі платіжних доручень, платіжних
вимог, вимог-доручень, векселів, чеків,
банківських платіжних карток та інших
дебетових і кредитових платіжних
інструментів, що застосовуються у
міжнародній банківській практиці. При
безготівкових розрахунках усі платежі
провадяться через установи банків
шляхом перерахування належних сум з
рахунку платника на рахунок одержувача
або шляхом заліку взаємних зобов'язань
і грошових претензій. Платежі
здійснюються у межах наявних коштів на
рахунку платника. У разі потреби банк
може надати платникові кредит для
здійснення розрахунків. Установи
банків забезпечують розрахунки
відповідно до законодавства та вимог
клієнта, на умовах договору на
розрахункове обслуговування. Договір
повинен містити реквізити сторін,
умови відкриття і закриття рахунків,
види послуг, що надаються банком,
обов'язки сторін та відповідальність
за їх невиконання, а також умови
припинення договору.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.13 договору, строк
повернення грошових коштів є таким, що
настав.

Станом на час розгляду справи доказів
повернення грошових коштів у сумі 10 259,20
грн. від представників сторін не
надійшло.

Таким чином, порушивши умови договору,
відповідач не переказав грошові кошти
у сумі 10 259,20 грн. банку, що були
переказані відповідачу в рахунок
оплати вартості товару, у зв'язку із
поверненням товару,

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача 10 259,20 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України
зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, яке
боржник має передати кредиторові у
випадку порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до пункту 7.2 договору у
випадку виконання зобов'язання пізніше
строків, встановлених в п.п. 5.4, 5.13, 6.2
даного договору, винна сторона
зобов'язана сплатити іншій стороні
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діє в період за який сплачується пеня,
за кожен день прострочення.
Прострочення визначається як період,
що починається в дату, коли
зобов'язання мало бути виконане винною
стороною, і що закінчується датою
фактичного переказу коштів з рахунку
винної сторони.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, позивачем нараховано
пеню за період з 24.01.2014 року по 11.04.2014
року у сумі 258,02 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.4),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача пені у
розмірі 258,02 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Також позивачем було нараховано
відповідачу 3 % річних за період 24.01.2014
року по 11.04.2014 року у сумі 59,55 грн. та
інфляційні втрати за період
січень-квітень 2014 року у сумі 52,66 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.4),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 3 % річних
у сумі 59,55 грн. та інфляційних втрат у
сумі 52,66 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при задоволені позову судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства "Банк Руский
Стандарт" (04107, м. Київ, вул. Половецька,
буд. 3/42; ідентифікаційний код 34186061) - 10
259,20 грн. основний борг, 258,02 грн. пеню, 59,55
грн. 3 % річних, 52,66 грн. інфляційні
втрати та 1 827,00 грн. судовий збір, про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 07.07.2014р.

Суддя Я.С. Золотарьова