ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року Справа № 916/1567/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Коробенка Г.П. - головуючого,
(доповідач) Полянського А.Г., Шаргала
В.І.розглянувши матеріали касаційної
скарги Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт"на постановуОдеського
апеляційного господарського суду від
27.05.2014р.у справігосподарського суду
Одеської областіза позовомДержавного
підприємства "Миколаївський морський
торговельний порт"до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"МОРВЕСТ", м. Одесапро стягнення 2 422 564,
06 грн., за участю представників
сторін:

позивача: Плакушко О.С. (представник за
дов. від 14.10.2013р. № 09/38),

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство
"Миколаївський морський торговельний
порт" звернулося до господарського
суду Одеської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Судноплавно-буксирна компанія
"МОРВЕСТ" про стягнення 2 422 564,06 грн., з
яких: 30 564,06 грн. - вартість послуг
регістра з нагляду за ремонтом та
чергового огляду згідно договору від
26.04.2013 р. №88-103-13/100-Р, 2392000 грн. - сума, яка
необхідна для ремонту плавкрану "ПК-23",
згідно листа ТОВ "Скорпіо" від 17.04.2013р. №
01/03-80. Крім того, позивач просив
стягнути з відповідача витрати з
оплати судового збору.

Позовні вимоги з посиланням на
приписи ст.ст. 22, 526, 610, 629 ЦК України
мотивовані тим, що відповідач в
порушення умов договору
бербоут-чартера повернув судно в не
належному стані і воно потребує
відновлення.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 17.03.2014р. у справі
№916/1567/13, залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 27.05.2014р., у задоволенні позову
було відмовлено у повному обсязі.

Вказані судові акти мотивовані тим,
що відповідач на виконання умов
договору бербоут-чартера повернув
судно в належному стані, з посиланням
на докази наявні в матеріалах справи та
ст. 33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятими
рішенням та постановою, ДП
"Миколаївський морський торговельний
порт" звернулось з касаційною скаргою
до Вищого господарського суду України,
в якій просить їх скасувати та прийняти
нове рішення про задоволення позову,
мотивуючи скаргу тим, що оскаржувані
судові акти прийняті з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а саме: ст. 33, 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 22,
526, 610, 629 Цивільного кодексу України,
оскільки судами, не здійснено належної
оцінки та не прийнято до уваги надані
позивачем докази.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
24.12.2008р. між ДП "Миколаївський морський
торговельний порт" та ТОВ
"Судноплавно-буксирна компанія
"МОРВЕСТ" було укладено договір
стандартного бербоут-чартеру "Беркон 89"
№ 38-П на фрахтування плавкрану "ПК-23" 1956
року побудови.

Відповідно до умов даного договору,
ТОВ "Судноплавно-буксирна компанія
"МОРВЕСТ" зобов'язане по закінченню
строку дії чартеру повернути судно в
безпечному і вільному від льоду порту
чи місці, яке вказано в боксі 16. ТОВ
"Судноплавно-буксирна компанія
"МОРВЕСТ" зобов'язане направити
позивачу не менше ніж за 30 днів
попередній, і не менше ніж за 14 днів -
кінцевий нотіси із зазначенням
запропонованої дати, порту повернення
судна, чи порту або місця повернення.
Судно повинно бути повернуто
судновласникам в тому ж самому чи в
такому ж справному стані і з тим же
класом, в якому воно було здано в
бербоут-чартер, виключаючи природній
знос, який не впливає на клас судна. При
поверненні судна із бербоут-чартеру
строки його періодичного
класифікаційного огляду і свідоцтва
класу повинні зберігати придатність по
крайній мірі на число місяців,
узгоджених в боксі 12. Будь-які наступні
зміни в позиції судна повинні негайно
бути повідомлені позивачу.

Згідно п. 16 адендуму до договору,
виявлені в період дії договору будь-які
невідповідності судна вимогам
Регістру судноплавства України та
інших органів нагляду за безпекою
судноплавства, відповідач зобов'язаний
усунути за свій рахунок у встановлений
термін, крім того п. 20 адендуму до
договору передбачено, що відповідач
зобов'язаний проводити за свій рахунок
необхідні огляди та усі види ремонтів
(включаючи поточний ремонт, а також
ремонти згідно вимогам
Класифікаційного товариства).

З урахуванням аудиторського звіту від
07.02.2013р., згідно якого ТОВ
"Судноплавно-буксирна компанія
"МОРВЕСТ" втратило фінансову
спроможність забезпечувати належне
утримання та проведення необхідних
ремонтних робіт по суднам, отриманим в
бербоут-чартер, між сторонами по справі
01.03.2013р. була підписана додаткова
угода № 3 до договорів бербоут-чартеру
від 24.12.2008р. № 38-П, в якій сторони
домовились договір вважати розірваним
з дати повернення суден.

05.03.2013р. відповідачем передано
позивачу судно "ПК-23" в технічному
стані, встановленому свідоцтвом
класифікаційного товариства № 103-1-143-13
від 18.02.2013р., що підтверджено актом
прийому-передачі, який підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений їх печатками.

Згідно зазначеного класифікаційного
свідоцтва № 103-1-143-13 від 18.02.2013р., судно,
його пристрої і обладнання на момент
передачі задовольняють вимогам Правил
класифікації і побудови суден Регістра
судноплавства України, згідно з чим
судну зберігається притаманний клас.

Отже, як встановлено господарським
судом першої та апеляційної інстанції
відповідач повернув позивачу плав кран
"ПК-23", 1956 року побудови в належному
стані.

При цьому, як встановлено судами, з
метою пред'явлення плав крану "ПК-23"
Регістру судноплавства України в
обсязі чергового огляду, портом
зроблено комерційну пропозицію ТОВ
"Скорпио", яке у листі від 17.04.2013р. №01/03-80
повідомило, що готове здійснити
ремонтні роботи плав крану "ПК-23" у
розмірі 2 392 000 грн., термін виконання
робіт складатиме 55 календарних днів.

Однак, як вірно зазначено судами,
той факт, що майже через півтора місяця
позивач досяг домовленості з ТОВ
"Скорпио" щодо ремонту судна, ніяким
чином не стосуються договору
бербоут-чартеру, укладеного між ДП
"Миколаївський морський торговельний
порт" і ТОВ "Судноплавно-буксирна
компанія "МОРВЕСТ", та не змінює
зобов'язань сторін за даним договором.

Згідно висновку № 4565/4566
судово-економічної експертизи
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз,
встановити документально вартість
ремонтних робіт плав крану "ПК-23" не
надається за можливе, у зв`язку з
відсутністю в матеріалах справи
первинних бухгалтерських документів,
встановити документально вартість
послуг наданих Регістром
судноплавства України по плав крану
"ПК-23" не надається за можливе у зв`язку
з відсутністю в матеріалах справи
первинних бухгалтерських документів,
але згідно з даними розрахунків
вартості послуг від 02.04.2013р. та від.
04.04.2013 р. вартість послуг наданих
Регістром судноплавства України по
плавкрану "ПК-23" складає 30564,06 грн..

Також, як встановлено судом першої
та апеляційної інстанції, в матеріалах
справи відсутні докази фактичного
перерахування позивачем Регістру
судноплавства України чи ТОВ "Скорпио"
сум, які заявлені ним до стягнення.

За таких обставин, а також
враховуючи положення ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 526, 629 Цивільного кодексу
України, висновок суду першої та
апеляційної інстанції про відмову в
задоволенні позову, колегія суддів
визнає правомірним та обгрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України
касаційна інстанція виходить з
обставин, встановлених у даній справі
судом апеляційної інстанції. Згідно з
приписами частини 2 цієї норми до
юрисдикції касаційної інстанції не
відноситься повторна оцінка доказів та
встановлення обставин, відхилених
господарським судом при розгляді
спору. Рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши всі обставини
справи, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Згідно з п.1 ст. 1119 ГПК України касаційна
інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право залишити
рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення коли
визнає, що вони прийняті з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, доводи
касаційної скарги не спростовують
висновків, викладених в оскаржуваних
рішенні та постанові, і не можуть бути
підставою для їх зміни чи скасування,
оскільки вони відповідають чинному
законодавству України і обставинам
справи.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014р. у
справі № 916/1567/13 залишити без змін.

Головуючий суддя:
Г.П. Коробенко

Судді:
А.Г. Полянський

В.І. Шаргало