ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 червня 2014 року Справа № 54/376

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Мачульського
Г.М., Бакуліної С.В., Волковицької Н.О.,
Грейц К.В., Добролюбової
Т.В.,розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
банк "Укргазбанк"

про перегляд Верховним Судом України

постанови Вищого господарського суду
України від 17.03.2014у справі№ 54/376за
позовомПублічного акціонерного
товариства "Акціонерний банк
"Укргазбанк"до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі"простягнення 2 176 068,71 доларів
США та 11 684,13 грн,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" звернулось до Господарського
суду міста Києва зі скаргою на дії
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
обґрунтовуючи її тим, що строк
пред'явлення наказу до виконання минув,
тому орган виконання повинен був
відмовити у відкритті виконавчого
провадження, натомість постановою
старшого державного виконавця від
15.07.2013р. відкрив виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2013р., залишеною без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014р. у
справі №54/376, скаргу задоволено;
визнано незаконними дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
пов'язані з відкриттям виконавчого
провадження № 38861365 про стягнення боргу
в сумі 1 294 865,87 доларів США
заборгованості по кредиту, 237 832,47
доларів США простроченої
заборгованості по кредиту, 690 456,10
доларів США заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом, 2
342,13 доларів США заборгованості зі
сплати процентів за період з 01.12.2011р. по
05.12.2011р., 30 406,00 доларів США простроченої
заборгованості зі сплати процентів за
користування кредитом, 135 263,89 грн пені
за несвоєчасне повернення кредиту та 16
746,91 грн пені за несвоєчасну сплату
процентів з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний центр
торгівлі" на користь Публічного
акціонерного товариства АБ
"Укргазбанк" на підставі наказу
Господарського суду міста Києва у
справі № 54/376; скасовано постанову
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 15.07.2013р. про відкриття виконавчого
провадження № 38861365 з виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
16.07.2012р. № 54/376.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.03.2014р. у справі № 54/376
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014р.
залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний банк"Укргазбанк"
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
17.03.2014р. у справі № 54/376, в якій просить
скасувати зазначену постанову і судові
рішення попередніх інстанцій та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний центр торгівлі" на дії
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(далі - ВДВС).

Заяву мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме статті 23 Закону
України "Про виконавче провадження". В
обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанови Вищого
господарського суду України від
04.12.2012р. у справі №229/8-04, від 12.11.2013р. у
справі №23/120-11.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищого господарського
суду України, останній вважає, що
справа підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

У постанові від 17.03.2014р. у справі №54/376,
про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України,
залишив без змін судові рішення
попередніх інстанцій про задоволення
заяви щодо визнання недійсною
постанови ВДВС про відкриття
виконавчого провадження, оскільки
виконавчий документ (наказ
Господарського суду міста Києва №54/376)
був пред'явлений до виконання після
спливу строку, встановленого для його
пред'явлення.

При цьому суд касаційної інстанції
виходив зі встановлених судом
апеляційної інстанції обставин справи
відносно того, що наказ Господарського
суду міста Києва у даній справі був
дійсний для пред'явлення до виконання
до 14.06.2013р.; 04.06.2013р. ПАТ "Акціонерний
банк "Укргазбанк" подав для виконання
цей наказ від 16.07.2012 до Відділу
державної виконавчої служби
Іванківського районного управління
юстиції; постановою від 21.06.2013р.
головним державним виконавцем ВДВС
Іванківського районного управління
юстиції відмовлено у відкритті
виконавчого провадження; період з
04.06.2013р. по 21.06.2013р. (період на який строк
перервався, у зв'язку із пред'явленням
виконавчого документа до виконання) не
зараховується до строку, відведеного
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання, а тому позивач повинен
був пред'явити наказ до виконання у
строк до 02.07.2013р.

Зазначаючи про те, що вказаний наказ
був пред'явлений до виконання 15.07.2013р.,
та посилаючись при цьому на приписи
частин 1 та 2 статті 23 Закону України
"Про виконавче провадження", суд
касаційної інстанції погодився із
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що наказ був пред'явлений до
виконання після спливу строків для
його пред'явлення.

Водночас у постанові від 12.11.2013р. у
справі № 23/120-11 Вищий господарський суд
України, посилаючись на ті ж самі
приписи частин 1 та 2 статті 23 Закону
України "Про виконавче провадження"
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій, якими визнано
недійсною постанову ВДВС про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документу), вказавши, що
пред'явлення до ВДВС стягувачем
судового наказу № 23/120-11 від 31.01.2012р.
(строк пред'явлення наказу (дубліката)
до виконання до 17.01.2013р.) до виконання
разом із заявою про примусове
виконання рішення вдруге та втретє
(20.02.2013р. та 26.04.2013р.) здійснено
стягувачем з додержанням
встановленого законом строку.

З огляду на викладене колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що суд касаційної інстанції,
вирішуючи спір у подібних
правовідносинах, за аналогічного
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин, неоднаково
застосував норми матеріального права,
а саме частини 1 та 2 статті 23 Закону
України "Про виконавче провадження",
внаслідок чого ухвалив різні за
змістом судові рішення, що є підставою
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Проте, не може бути доказом
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах постанова Вищого
господарського суду України від
04.12.2012р. у справі №229/8-04, якою рішення
судів попередніх інстанцій скасовані,
а справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, оскільки
прийняття касаційною інстанцією
постанови про скасування судових
рішень судів нижчих інстанцій з
передачею справи на новий розгляд
обґрунтовано порушенням статей 43, 43, 84
Господарського процесуального кодексу
України, що полягає у неповному
встановленні судами обставин справи,
які мають значення для правильного
вирішення справи, а тому відсутні
підстави вважати, що судом касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
і ті ж самі норми матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

За вказаних обставин на зазначену
постанову не може бути здійснено
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 11116 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 11116 - 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу №54/376 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя СуддіГ.Мачульський
С.Бакуліна Н.Волковицька К.Грейц
Т.Добролюбова