ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 липня 2014 року Справа № 910/126/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б.
(доповідач), Барицької Т.Л., Губенко
Н.М.,перевіривши матеріали касаційної
скаргиПублічного акціонерного
товариства "Київенерго" в особі
структурного відокремленого
підрозділу "Київські електричні
мережі"на рішення та постанову
Господарського суду міста Києва
від 24.03.2014 Київського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014у
справі№ 910/126/14 Господарського суду
міста Києва за позовомПублічного
акціонерного товариства "Київенерго" в
особі структурного відокремленого
підрозділу "Київські електричні
мережі"доФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4простягнення 11935,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана Публічним акціонерним
товариством "Київенерго" в особі
структурного відокремленого
підрозділу "Київські електричні
мережі" до Вищого господарського суду
України касаційна скарга на рішення
Господарського суду міста Києва від
24.03.2014 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014 у справі № 910/126/14
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України, переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права судом.

В пункті 62 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 3 зазначено, що за приписом пункту 4
частини першої статті 111 ГПК у
касаційній скарзі має бути зазначена
суть порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Недодержання
цієї вимоги тягне за собою повернення
скарги на підставі пункту 6 частини
першої статті 1113 названого Кодексу.
Отже, якщо в касаційній скарзі не
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом.

Тобто, в касаційній скарзі наводяться
конкретні норми матеріального чи
процесуального права з обґрунтуванням
суті їх порушення чи неправильного
застосування.

У касаційній скарзі не допускаються
посилання на недоведеність обставин
справи, оскільки згідно з
імперативними вимогами статей 1115, 1117
ГПК України касаційна інстанція на
підставі вже встановлених фактичних
обставин справи перевіряє рішення
місцевого господарського суду чи
постанову апеляційного господарського
суду виключно на предмет правильності
застосування господарськими судами
норм матеріального і процесуального
права, тобто в межах юридичної оцінки
фактичних обставин справи.

Проте, скаржник у касаційній скарзі
лише зазначає про недостатнє
дослідження апеляційним господарським
судом матеріалів справи, вказує на
ненадання судом апеляційної інстанції
належної оцінки умовам договору та
обставинам справи щодо виконання
зобов'язань, посилається на визначення
термінів, наведених у Законі України
"Про електроенергетику" та Правилах
користування електричною енергією,
викладає обставини справи. Доводи
скаржника, наведені у касаційній
скарзі, по суті зводяться лише до
заперечень щодо здійсненої судами
попередніх інстанцій оцінки доказів у
справі.

При цьому, скаржник, в порушення вимог
процесуального законодавства, не
зазначає суті порушень норм
матеріального та процесуального права,
допущених місцевим та апеляційним
господарськими судами при прийнятті
оскаржуваних рішень.

Допущені скаржником порушення є
підставою для повернення касаційної
скарги на підставі пункту 6 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київенерго" в
особі структурного відокремленого
підрозділу "Київські електричні
мережі" на рішення Господарського суду
міста Києва від 24.03.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 у справі
№ 910/126/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя:
Л. Іванова

судді:
Т. Барицька

Н. Губенко