ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Справа № 5009/587/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоГубенко
Н.М.суддівГольцової Л.А. Козир Т.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф" на
ухвалу від та на постанову
відГосподарського суду Запорізької
області 20.02.2014 Донецького апеляційного
господарського суду 25.03.2014у справі№
5009/587/12Господарського судуЗапорізької
областіза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф"до за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивачаТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Промінвестекскавація" Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк"простягнення заборгованості у
судовому засіданні взяли участь
представники:- позивача Ковтун А.В.;-
відповідача - третьої особи Сєдов М.В.;
повідомлений, але не з'явився;

Згідно з розпорядженням заступника
секретаря першої судової палати Вищого
господарського суду України Євсікова
О.О. від 01.07.2014 № 02-05/259 розгляд справи
5009/587/12 Господарського суду Запорізької
області здійснюється у складі колегії
суддів: головуючий - Губенко Н.М.,
судді Гольцова Л.А., Козир Т.П.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Запорізької області від 26.04.2012 у справі
№ 5009/587/12, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 19.02.2013, позов
задоволено. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промінвестекскавація" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф" 25 902 000, 00
грн. заборгованості за кредитом та 4 261
651 грн. заборгованості по відсоткам за
користування кредитом.

22.08.2013 року позивач звернувся до
Господарського суду Запорізької
області з заявою про видачу дубліката
наказів про примусове виконання
рішення у даній справі, мотивуючи свою
заяву тією обставиною, що накази видані
судом, були ним загублені і до
стягнення не пред'являлися, строк для
пред'явлення наказів до виконання не
закінчився (на думку позивача).

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 30.08.2013,
залишеною без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 03.12.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 13.03.2014, в задоволені заяви
позивача про видачу дублікатів наказів
від 16.07.2012 було відмовлено, у зв'язку з
тим, що ТОВ "КУА "ІЗІ Лайф" звернулося із
заявою про видачу дублікатів наказів
після закінчення строку для
пред'явлення наказів до виконання.

31.12.2013 Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф"
звернулось до Господарського суду
Запорізької області із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред`явлення наказів до виконання.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 20.02.2014 у справі
№ 5009/587/12 (суддя Горохов І.С.), залишеною
без змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
25.03.2014 (колегія суддів у складі: Дучал
Н.М. - головуючий суддя, судді Склярук
О.І., Ушенко Л.В.), відмовлено у
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф" про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказів до виконання.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого
господарського суду та постановою
апеляційного господарського суду,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати ухвалу
Господарського суду Запорізької
області від 20.02.2014 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 у справі
№ 5009/587/12, та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф" про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказів до виконання.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржник
посилається на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм судами попередніх судових інстанцій
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин справи,
дотримання норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, на виконання рішення
Господарського суду Запорізької
області від 26.04.2012 у справі № 5009/587/12
було видано накази від 16.07.2012 про
стягнення заборгованості у розмірі 30 163
651,27 грн. та про стягнення судового
збору в розмірі 64 380,00 грн.

Строк пред`явлення наказу до виконання
встановлено до 08.05.2013.

Даний наказ, в межах визначеного
строку, не був пред`явлений до
виконання.

Звертаючись із заявою про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
вказаних наказів до виконання, заявник
посилається на те, що до 26.11.2012
(прийняття ухвали Господарським судом
Запорізької області про виправлення
допущених помилок в наказах від 16.07.2012)
позивач не мав можливості звернутись з
заявою про відкриття виконавчого
провадження через невідповідність
наказів вимогам, встановленим до
виконавчих документів ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження"; з
25.10.2012 по 19.02.2013 був позбавлений права
пред'явлення до виконання наказів
Господарського суду Запорізької
області від 16.07.2012 у справі № 5009/587/12.
(період перегляду Донецьким
апеляційним господарським судом
рішення Господарського суду
Запорізької області від 26.04.2012 у справі
№ 5009/587/12).

Згідно із ст. 119 ГПК України, у разі
пропуску строку для пред'явлення
наказу до виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.

Відповідно до ст. 53 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний
кодекс України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку.

Отже, в кожному випадку суд з
врахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені в обґрунтування заяви про
відновлення строку для пред'явлення
наказу до виконання, та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи не поважності причин пропуску
строку.

Тобто, причини поважності пропуску
строку для пред'явлення наказу до
виконання оцінюються судом, виходячи з
обґрунтування поважності цих причин,
наданих доказів за правилами ст. 43 ГПК
України.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій встановили, що в матеріалах
справи відсутні докази звернення ТОВ
"КУА "ІЗІ Лайф" до державної виконавчої
служби та, відповідно, докази відмови
державного виконавця у відкритті
виконавчого провадження у зв'язку з
невідповідністю виконавчих документів
вимогам, передбаченим статтею 18 Закону
України "Про виконавче провадження";
позивачем не наведено жодних доводів в
обґрунтування відсутності у нього
можливості пред'явити накази до
виконання у період з 16.07.2012 (дата видачі
наказів) по 25.10.2012 (дата винесення
Донецьким апеляційним господарським
судом ухвали про поновлення
пропущеного процесуального строку для
подання апеляційної скарги та
прийняття до провадження апеляційної
скарги на рішення Господарського суду
Запорізької області від 26.04.2012 у справі
№ 5009/587/12, та в період з 19.02.2013 (після
завершення перегляду рішення
господарського суду Запорізької
області від 26.04.2012 у справі № 5009/587/12 в
апеляційному порядку) по 08.05.2013
(останній день строку пред'явлення
наказу до виконання); беручи до уваги,
що ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 30.08.2013,
залишеною без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 03.12.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 13.03.2014, відмовлено в
задоволені заяви позивача про видачу
дублікатів наказів від 16.07.2012 у зв'язку
з тим, що ТОВ "КУА "ІЗІ Лайф" звернулося
із заявою про видачу дублікатів
наказів після закінчення строку для
пред'явлення наказів до виконання (ст.
120 ГПК України). Відтак, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх судових інстанцій, що
твердження скаржника про те, що він не
міг вчинити дії, направлені на
виконання рішення суду у встановлений
строк не доведено належними та
допустимими доказами, в розумінні
ст.ст. 33 - 34 ГПК України.

Доводи позивача, викладені в
касаційній скарзі, були предметом
дослідження суду апеляційної
інстанції, їм дана належна оцінка, тому
відхиляються як необґрунтовані та
такі, що не спростовують зроблених ним
висновків.

Враховуючи викладене, оскаржувані
ухвала та постанова відповідають
нормам процесуального права,
ґрунтуються на матеріалах справи, а
тому підстав для їх зміни або
скасування немає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі Лайф" залишити
без задоволення, ухвалу Господарського
суду Запорізької області від 20.02.2014 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 у справі
№ 5009/587/12 залишити без змін.

Головуючий суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Л.А. ГОЛЬЦОВА

Т.П. КОЗИР