ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.07.14 Справа № 904/2832/14

За позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "НІКА-5", м.
Дніпропетровськ

до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "СУВОРОВА",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 10 391,15 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

від позивача: Карбачина О.О,
довіреність б/н від 29.05.2014; Вдовін М.М.,
довіреність б/н від 03.04.2014

від відповідача: Куткова Н.Б.,
довіреність б/н від 09.01.2014

СУТЬ СПОРУ:

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «НІКА-5»
(надалі - Позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «СУВОРОВА» (надалі -
Відповідач) про стягнення 10 391,15 грн. за
договором №10/03 на утримання та
обслуговування насосної станції,
мереж водопостачання та
водовідведення від 11.03.2009.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.04.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 15.05.2014, 02.06.2014,
24.06.2014 розгляд справи був відкладений
на 02.06.2014, 16.06.2014, 02.07.2014 відповідно, в
судових засіданнях 16.06.2014, 02.07.2014
оголошувалась перерва до 24.06.2014, 04.07.2014
відповідно, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за обслуговування насосної
станції за період січень 2011 року -
грудень 2013 року, за капітальний ремонт
насосної. У підтвердження своїх
позовних вимог Позивач надав суду
договір №10/03 на утримання та
обслуговування насосної станції,
мереж водопостачання та
водовідведення від 11.03.2009, додаток 1 до
нього, акти виконаних робіт за період з
січня 2011 року по грудень 2013 року,
рахунки на оплату за період з січня 2011
року по грудень 2013 року, супровідні
листи за період з січня 2011 року по
грудень 2013 року.

24.06.2014, 02.07.2014 Позивач надав додаткові
пояснення.

Позивач керуючись п.4.1. Договору,
додатком 1 до нього, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з Відповідача
заборгованість за надані послуги з
обслуговування насосної станції за
період з січня 2011 року по грудень 2014
року в сумі 5 496,48 грн., заборгованість
за ремонт насосної в сумі 4 894,67 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
надав відзив вих. №б/н від 02.06.2014 на
позов, доповнення вих. №б/н від 02.07.2014 до
відзиву на позов. В обґрунтування своїх
заперечень Відповідач посилається на
відсутність належних доказів вручення
Відповідачу листів з документами,
переліченими в додатках до цих листів
(акти виконаних робіт, рахунків на
оплату); відсутність погодження
загальної площі об'єктів, як
необхідного показника для обрахування
вартості щомісячного обслуговування;
відсутність узгодження з Відповідачем
вартості витрат на ремонт насосної, як
це передбачено додатком 1 до Договору;
закінчення строку дії Договору до
початку періоду, за який Позивачем
просить стягнути заборгованість. Крім
того, Відповідач у доповненні до
відзиву на позов просить застосувати
строки позовної давності до позовних
вимог про стягнення заборгованості за
період з січні 2011 року по березень 2011
року.

В судовому засіданні 04.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
Позивача та Відповідача, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2009 об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «НІКА-5»
(Позивач, Підрядник) та об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Суворова» (Відповідач,
Замовник) уклали договір №10/04 на
утримання та обслуговування насосної
станції, мереж водопостачання та
водовідведення (надалі - Договір)
відповідно до умов якого Підрядник
зобов'язався здійснювати
обслуговування насосної станції,
мереж водопостачання та
водовідведення, а Замовник
зобов'язався вчасно здійснювати оплату
за надані послуги (розділ «Предмет
договору»).

Відповідно до п.3.1. Договору, Замовник
зобов'язався сплачувати Підряднику
відшкодування витрат за матеріали,
необхідні для виконання робіт по
ремонту обладнання, споруд насосної
станції та мереж водопостачання та
водовідведення, а також по заробітній
платні обслуговуючого персоналу.
Вартість робіт з обслуговування
встановлюється в калькуляції, що є
невід'ємною частиною даного Договору
(додаток №1 до Договору).

Як вбачається з додатку №1 до Договору,
кошторис витрат на обслуговування
насосної станції складає 0,03 грн./м2.
Отже, враховуючи, що загальна площа
житлового буднику складає 5 089,3 м.кв. (що
підтверджується листом Відповідача
б/н, б/д, отриманого Позивачем 26.04.2010),
загальна вартість щомісячного
обслуговування насосної станції
складає : 0,03 грн. х 5 089,3 м.кв. = 152,68 грн.

Відповідно, спростовується твердження
Відповідача, що відсутнє погодження
загальної площі об'єктів, як
необхідного показника для обрахування
вартості щомісячного обслуговування.

Згідно з п.п.3.3., 3.4. Договору, при наданні
послуг Підрядник представляє
Замовнику Акт здачі-приймання
виконаних робіт першого числа
наступного місяця. Замовник
зобов'язується в п'ятиденний термін
направити Підряднику підписаний акт
здачі-приймання робіт або мотивовану
відмову. Якщо Замовник в п'ятиденний
термін не направив Виконавцю
мотивовану відмову, Акт
здачі-приймання вважається прийнятим.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом січня 2011 року - грудня 2013 року
Позивач надавав Відповідачу акти
виконаних робіт, рахунки на оплату
відшкодування витрат на утримання
насосної станції, що підтверджується
безпосередньо актами виконаних робіт,
рахунками на оплату, супровідними
листами за період з січня 2011 року по
грудень 2013 року. Проте Відповідач акти
виконаних робіт не підписав,
мотивований відмови від їх підписання
не надав, відшкодування витрат на
утримання насосної станції не
здійснив. Отже, виходячи з умов п.3.4.
Договору, акти здачі-приймання робіт за
період з січня 2011 року по грудень 2013
року вважаються прийнятими
Відповідачем.

Враховуючі встановлені вище обставини,
суд вважає необґрунтованим посилання
Відповідача на відсутність належних
доказів вручення йому листів з
документами, переліченими в додатках
до цих листів (акти виконаних робіт,
рахунків на оплату).

За змістом п.4.1. Договору, оплата
проводиться до 10 числа відповідно до
виставленого рахунку.

Оскільки Відповідач відшкодування
витрат на утримання насосної станції в
період з січня 2011 року по грудень 2013
року не здійснював, заборгованість
Відповідача перед Позивачем становить:
152,68 грн. (вартість обслуговування
насосної станції на 1 місяць) х 36
(кількість місяців в періоді з січня 2011
року по грудень 2013 року) = 5 496,48 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Виходячи з викладеного, оскільки
господарським судом встановлено, що
Відповідачем допущено порушення
строків оплати за надані в період з
січня 2011 року по грудень 2013 року
послуги з утримання насосної станції,
позовні вимоги про стягнення
заборгованості в сумі 5 496,48 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог щодо
стягнення з Відповідача вартості
ремонту насосної у розмірі 4 894,67 грн.,
судом встановлено наступне.

Додатком 1 до Договору Сторони
погодили, що капітальний та поточний
ремонт обладнання, будівлі насосної та
мереж, сплачується за іншого кошторису,
підписаного обома сторонами ті
скріпленого їх печатками.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Таким чином,
обов'язок доказування законодавчо
покладено на сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у встановленому
законом порядку, встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

В той же час, Позивач не надав суду
доказів на підтвердження факту
наявності кошторису на ремонт
насосної станції на суму 4 894,67 грн.,
підписаного Позивачем та Відповідачем
та скріпленого їх печатками.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в
частині стягнення з Відповідача
вартості ремонту насосної у розмірі 4
894,67 грн. є недоведеними, а отже
задоволенню не підлягають.

Що стосується заяви Відповідача про
застосування строку позовної давності
до позовних вимог про стягнення
заборгованості за період з січні 2011
року по березень 2011 року, судом
встановлено наступне.

Частиною третьою статті 267 Цивільного
кодексу України передбачена
можливість застосування позовної
давності, у тому числі й спеціальної,
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення судом

Пунктом 4.4. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
29.05.2013 «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів»
встановлено наступне.

Правила переривання перебігу позовної
давності (стаття 264 Цивільного кодексу
України) застосовуються господарським
судом незалежно від наявності чи
відсутності відповідного клопотання
сторін у справі, якщо в останній є
докази, що підтверджують факт такого
переривання. При цьому господарським
судом слід мати на увазі таке.

У дослідженні обставин, пов'язаних із
вчиненням зобов'язаною особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку (частина перша
статті 264 Цивільного кодексу України),
господарському суду необхідно у
кожному випадку встановлювати, коли
конкретно вчинені боржником
відповідні дії, маючи на увазі, що
переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати:

визнання пред'явленої претензії;

зміна договору, з якої вбачається, що
боржник визнає існування боргу, а так
само прохання боржника про таку зміну
договору;

письмове прохання відстрочити сплату
боргу;

підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір;

письмове звернення боржника до
кредитора щодо гарантування сплати
суми боргу;

часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум санкцій. При цьому якщо
виконання зобов'язання передбачалося
частинами або у вигляді періодичних
платежів і боржник вчинив дії, що
свідчать про визнання лише певної
частини (чи періодичного платежу), то
такі дії не можуть бути підставою для
переривання перебігу позовної
давності стосовно інших (невизнаних)
частин платежу.

Позивач в судовому засіданні 02.07.2014
надав акт звірки розрахунків між
Позивачем та Відповідачем станом на
23.04.2012, до якого, зокрема, увійшла
заборгованість Відповідача перед
Позивачем за надані послуги з
утримання насосної станції за період з
січні 2011 року по березень 2011 року. Акт
підписаний з боку Відповідача та
скріплений його печаткою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
з урахуванням положень ст.264 Цивільного
кодексу України, мало місце
переривання строку позовної давності
23.04.2012, а отже, станом на дату звернення
Позивача з позовом до суду (28.04.2014),
строк позовної давності за вимогами
про стягнення заборгованості
Відповідача перед Позивачем за надані
послуги з утримання насосної станції
за період з січні 2011 року по березень 2011
року, не сплив.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача на користь Позивача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «СУВОРОВА»
(49008, м. Дніпропетровськ, вул. Литовська,
1, ) на користь об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «НІКА-5» (49089, м.
Дніпропетровськ, вул. Суворова, буд. 14,
) 5 496,48 грн. (п'ять тисяч
чотириста дев'яносто шість гривень 48
копійок) заборгованості, 966,41 грн.
(дев'ятсот шістдесят шість гривень 41
копійка) судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.07.2014.

Суддя А.Є. Соловйова