м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12271/14 16.07.14

За позовом Дочірнього підприємства
«Будинок культури ВАТ «Завод
«Ленінська кузня»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВС Медіа»

про стягнення 73 106,04 грн

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Лисенко В.О.- директор

Коканов С.О.-
представник за довіреністю від 14.07.14

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 16.07.2014 в порядку
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Дочірнього
підприємства «Будинок культури ВАТ
«Завод «Ленінська кузня» до Товариства
з обмеженою відповідальністю «АВС
Медіа» про стягнення 73 106,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між сторонами 01.11.2013 р.
було укладено договір суборенди № 14,
на підставі якого позивач передав у
тимчасове платне користування
відповідачу нежитлове приміщення,
розташоване по вул.. Електриків, 26 кор. 43
у м. Києві, загальною площею 85 кв.м.
додатковою угодою від 31.01.2014 р.
Орендовану площу було збільшено до 105,8
кв.м. За доводами позивача,
відповідачем неналежним чином
виконуються зобов'язання щодо
вчасності та повноти сплати орендних
та інших платежів за договором, у
зв'язку з чим виник борг за період з
грудня 2013 р. по травень 2014 р. у сумі 39
799,67 грн, з яких 29 498,65 грн -
заборгованість по суборендній платі та
10 301,02 грн - заборгованість по
комунальним платежам. За неналежне
виконання зобов'язань за договором
позивачем нараховані відповідачу
штрафні санкції у вигляді пені у
розмірі 2 054,15 грн, 3% річних у розмірі
303,14 грн та інфляційні втрати у розмірі 3
328,63 грн. Також позивач зазначає, що
04.06.2014 року направив відповідачу
повідомлення про розірвання договору в
односторонньому порядку на підставі п.
8.3. договору, а тому договір вважається
розірваним на 10 день з моменту
направлення такого повідомлення.
Оскільки, відповідач майно не повернув
за актом приймання-передачі, позивач
також нарахував відповідачу штраф у
розмірі 27 620,45 грн на підставі п. 10.4.
договору.

Ухвалою суду від 23.06.2014 р. за вказаною
позовною заявою порушено провадження у
справі № 910/12271/14 та призначено її до
розгляду на 16.07.2014.

У судове засідання, призначене на
16.07.2014, з'явився представник позивача,
вимоги ухвали суду виконав, позовні
вимоги підтримав та просив суд
задовольнити повністю.

Відповідач не забезпечив явку
уповноваженого представника у судове
засідання, вимоги ухвали суду не
виконав, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №
716, з якого вбачається, що
відповідач отримав ухвалу суду 01.07.2014.
Клопотання про відкладення від
відповідача не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

01 листопада 2013 р. між Дочірнім
підприємством «Будинок культури ВАТ
«Завод «Ленінська кузня» (надалі -
позивач, суборендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АВС Медіа» (надалі -
відповідач, суборендар) було укладено
договір суборенди нерухомого майна № 14
(надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
суборендодавець передає, а суборендар
приймає у тимчасове платне
користування на умовах суборенди
нежитлове приміщення, розташоване на
першому (склад) та третьому (офіс)
поверсі вул.. Електриків, 26 корпус 43, м.
Київ, загальною площею 85 кв.м.

Склад об'єкту суборенди на момент
передачі його суборендарю в суборендне
користування фіксується сторонами в
акті приймання-передачі об'єкту
суборенди (п.1.5. договору).

На виконання умов договору 01.11.2013 р.
сторонами складено та підписано акт
прийому-передачі орендованих
приміщень за договором.

Згідно з п. 2.1. договору даний договір
набуває чинності з 01.11.2013 р. та діє до
31.12.2013 р (включно).

Додатком до договору від 31.12.2013 р.
сторонами було продовжено строк дії
договору до 31.10.2014 р.

У п. 2.2. договору зазначено, що строк
суборенди та зобов'язання суборендаря
зі сплати суборендної плати та інших
платежів у відповідності до умов цього
договору починається з дати підписання
сторонами акта приймання-передачі
об'єкти суборенди і закінчується в
момент підписання сторонами акта
приймання-передачі (повернення) об'єкта
суборенди.

Відповідно до п. 5.1. договору розмір
орендної плати за об'єкт оренди складає
5 378,20 грн.

Додатком до договору від 21.01.2014 р.
сторонами було внесено зміни до
договору в частині площі оренди -
збільшили до 105,8 кв.м. та в частині
розміру орендної плати - збільшили до 5
794,20 грн.

Орендна плата сплачується
суборендарем щомісячно до 20-го числа
місяця, що передує оплачуваному на
підставі рахунків-фактур, виставлених
та переданих уповноваженому
представнику суборендаря (п. 5.4
договору).

У п. 5.9.1. договору орендна плата не
включає вартість комунальних послуг.
Вартість витрат на утримання, механізм
(спосіб) визначення розміру вартості
витрат на утримання можуть вказуватися
у додатковій угоді до даного Договору,
а за відсутності такої сторони
керуватимуться пп. 5.9.2. цього договору.

З моменту підписання сторонами акта
приймання-передачі об'єкту суборенди,
суборендар зобов'язаний протягом 7-ми
банківських днів з моменту отримання
рахунків від суборендаря, компенсувати
вартість витрат на утримання, які
суборендар фактично спожив
(електроенергія, водопостачання,
водовідведення, теплопостачання) та
інші послуги, які були надані
постачальником комунальних послуг та
послуги ЖЕКу протягом календарного
місяця використання об'єкта суборенди
(п.5.9.2. договору).

За доводами позивача, відповідачем не
виконуються належним чином взяті на
себе зобов'язання за договором щодо
повноти та вчасності оплати
суборендних та комунальних платежів,
внаслідок чого виникла заборгованість
за період з грудня 2013 р. по травень 2014 р.
у сумі 39 799,67 грн, з яких 29 498,65 грн -
заборгованість по суборендній платі та
10 301,02 грн - заборгованість по
комунальним платежам.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір суборенди
нерухомого майна № 14 від 01.11.2013 є
договором піднайму. Відповідно до ч. 3
ст. 774 ЦК України до договору піднайму
застосовуються положення про договір
найму, а відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глави 58 Цивільного
кодексу України, Глави 30
Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Як свідчать матеріали справи позивачем
належним чином виконано зобов'язання
за договором, що підтверджується, актом
приймання-передачі від 01.11.2013 р., актами
здачі-прийняття робіт (надання-послуг),
які підписані сторонами, на підставі
яких позивачем надано послуги
відповідачу на загальну суму 45 265,13 грн
за період з грудня 2013 р. по травень 2014 р.,
з яких послуги оренди на суму 32 999,65 грн
та 12 266,48 грн, а саме:

№ ОУ-0000430 від 25.12.2013 р. на суму 5 378,20 грн
(послуги оренди приміщення у грудні 2013
р.);

№ ОУ-0000440 від 25.12.2013 р. на суму 1 988,94 грн
(компенсації витрат за спожиту
електроенергію, теплопостачанню, воді
та вивіз сміття);

№ ОУ-0000040 від 28.01.2014 р. на суму 5 378,20 грн
(послуги оренди приміщення у січня 2014
р.);

№ ОУ-0000013 від 31.01.2014 р. на суму 2 408,69 грн
(компенсації витрат за спожиту
електроенергію, теплопостачанню, воді
та вивіз сміття);

№ ОУ-0000053 від 28.02.2014 р. на суму 5 794,20 грн
(послуги оренди приміщення у лютому 2014
р.);

№ ОУ-0000076 від 25.02.2014 р. на суму 3 173,52 грн
(компенсації витрат за спожиту
електроенергію, теплопостачанню, воді
та вивіз сміття);

№ ОУ-0000110 від 31.03.2014 р. на суму 5 794,20 грн
(послуги оренди приміщення у березні 2014
р.);

№ ОУ-0000094 від 25.03.2014 р. на суму 2 835,19 грн
(компенсації витрат за спожиту
електроенергію, теплопостачанню, воді
та вивіз сміття).

Та актами здачі-прийняття робіт
(надання-послуг), які підписані з боку
позивача № ОУ-0000139 від 30.04.2014 р. на суму 5
794,20 грн (послуги оренди приміщення у
квітні 2014 р.);

№ ОУ-0000160 від 28.04.2014 р. на суму 1 349,20 грн
(компенсації витрат за спожиту
електроенергію, теплопостачанню, воді
та вивіз сміття);

№ ОУ-0000175 від 30.04.2014 р. на суму 4 859,65 грн
(послуги оренди приміщення у травні 2014
р.);

№ ОУ-0000174 від 22.05.2014 р. на суму 510,94 грн
(компенсації витрат за спожиту
електроенергію, теплопостачанню, воді
та вивіз сміття) та рахунками-фактури.

Відповідачем у свою чергу частково
оплачені отримані послуги на загальну
суму 5 465,46 грн, а саме: комунальні
послуги за грудень у сумі 1 965,46 грн та
послуги суборенди за грудень 2013 р. у
сумі 3 500,00 грн, у зв'язку з чим у
відповідача утворилася заборгованість
перед позивачем у розмірі 39 799,67 грн (45
265,46 грн - 5 465,46 грн) за період з грудня 2013
р. по травень 2014 р., з яких 29 498,65 грн -
заборгованість по суборендній платі та
10 301,02 грн - заборгованість по
комунальним платежам.

Як свідчать матеріали справи
позивачем було направлено на адресу
відповідача претензію від 03.03.2014 р (яка
отримана відповідачем 05.03 2014 р).
Відповідачем на вказану претензію
надано відповідь, якою відповідач
зобов'язався погасити заборгованість
до 23.05.2014 р. Проте, за доводами позивача
борг так і не був погашених з боку
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського
кодексу України визначено, що орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Згідно з п. 3.3.2. договору суборендар
зобов'язався своєчасно та у повному
обсязі сплачувати орендну плату,
здійснювати компенсацію вартості
витрат на утримання та сплачувати інші
платежі передбачені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, враховуючи
приписи п.п. 5.4., 5.9.2. договору суборенди
строк виконання грошового зобов'язання
відповідача по сплаті суборендних та
комунальних платежів за договором на
момент розгляду справи настав.

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу
України визначено, що одним із основних
обов'язків орендаря є внесення
орендної плати своєчасно і в повному
обсязі.

Згідно із ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Таким чином,
обов'язок доказування законодавчо
покладено на сторони. Це стосується
відповідача, який мав довести суду, що
він зобов'язання за договором
суборенди виконав своєчасно та в
повному обсязі, відповідно до їх умов.
Відповідач доказів відсутності
заборгованості по суборендній платі та
комунальних платежам суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості по сплаті суборендних
платежів у розмірі 29 498,65 грн та 10 301,02
грн - заборгованість по комунальним
платежам.

Крім того, позивачем заявлено вимоги
про стягнення з відповідача пені у
розмірі 2 054,15 грн, 3% річних у розмірі
303,14 грн та інфляційні втрати у розмірі 3
328,63 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 10.2. договору передбачено, що у
випадку прострочення по сплаті
орендної плати (як повністю так і
частково) та/або інших платежів (як
повністю так і частково) суборендар
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення до моменту повного
погашення.

В силу приписів п. 18 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2004 році»
№ 01-8/344 від 11.04.2005 р. з огляду на вимоги
частини 1 статті 47 ГПК України щодо
прийняття судового рішення за
результатами обговорення усіх
обставин справи та частини 1 статті 43
ГПК України стосовно всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності, суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого нарахування сум штрафних
санкцій, річних, збитків від інфляції, і
в разі, якщо їх обчислення помилкове -
зобов'язати позивача здійснити
перерахунок відповідно до закону чи
договору або зробити це самостійно.

Отже, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, судом
здійснено перерахунок розміру пені з
урахуванням суми заборгованості по
суборендним платежам, що підлягає
стягненню з відповідача:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1878.2021.11.2013 - 14.04.20141456.5000 %0.036
%*97.001878.2015.04.2014 - 20.05.2014369.5000 %0.052
%*35.205378.2021.12.2013 - 14.04.20141156.5000 %0.036
%*220.295378.2015.04.2014 - 17.06.2014649.5000 %0.052
%*179.185794.2021.01.2014 - 14.04.2014846.5000 %0.036
%*173.355794.2015.04.2014 - 17.06.2014649.5000 %0.052
%*193.035794.2021.02.2014 - 14.04.2014536.5000 %0.036
%*109.385794.2015.04.2014 - 17.06.2014649.5000 %0.052
%*193.035794.2021.03.2014 - 14.04.2014256.5000 %0.036
%*51.595794.2015.04.2014 - 17.06.2014649.5000 %0.052
%*193.034859.6521.04.2014 - 17.06.2014589.5000 %0.052 %*146.72

Разом 1 591,80 грн.

Таким чином, за перерахунком суду з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню пеня у розмірі 1 591,80
грн. по заборгованості по суборендним
платежам та пеня у розмірі 434,98 грн за
прострочення по комунальним платежам,
за обґрунтованим розрахунком позивача,
з яким погоджується суд.

Стосовно стягнення з відповідача
інфляційних втрат у розмірі 3 328,63 грн,
нарахованих на заборгованість по
суборендним та комунальним платежам,
суд зазначає таке.

За перерахунком суду розмір
інфляційних втрат складає більшу суму,
ніж заявлено позивачем до стягнення,
проте, враховуючи, що відповідно до п.2
ч.1 ст.83 ГПК України суд не може виходити
за межі позовних вимог без
відповідного клопотання позивача, з
відповідача підлягає стягненню 3 328,63
грн інфляційних втрат, нарахованих на
заборгованість по суборендним
платежам.

Щодо нарахування 3 % річних у сумі 303,14
грн, суд погоджується із розрахунок
позивача, а тому позовна вимога в цій
частині підлягає задоволенню, а відтак
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 3 % річних у розмірі
303,14 грн.

Також позивачем заявлена вимога про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 27 620,45 грн на підставі п. 10.4.
договору.

В обґрунтування вказаної вимоги,
позивач зазначає, що 04.06.2014 року
направив відповідачу повідомлення про
розірвання договору в односторонньому
порядку на підставі п. 8.3. договору, а
тому договір вважається розірваним на
10 день з моменту направлення такого
повідомлення. Оскільки, відповідач
майно не повернув станом на 17.06.2014 р.
(останній день дії договору) за актом
приймання-передачі, то позивач в
порядку п. 10.4 договору нарахував
відповідачу штраф у вигляді 100% від
розміру місячної суборендної плати,
встановленої п. 5.1. договору.

Як слідує із розрахунку штрафу,
доданого до позовної заяви, позивачем
здійснено нарахування штрафу з січня
по травень 2014 р. у розмірі орендної
плати.

Дослідивши матеріали справи суд
зазначає, що вказана позовна вимога не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 10.4. (абз.4) договору,
якщо суборендар порушує зобов'язання
щодо повернення об'єкта з користування
та/або безпідставно відмовляється
та/або ухиляться від підписання актів,
які передбачені умовами даного
договору, суборендар сплачує
суборендодавцю штраф у вигляді 100% від
розміру місячної суборендної плати
встановленої п. 5.1. договору (окремо для
кожного місяця, в якому було
прострочення).

Згідно з п. 4.2. договору суборендар
повертає суборендодавцю об'єкт
суборенди в останній день дії даного
договору. Передача оформляється
актом-приймання-передачі (повернення)
об'єкта суборенди, який складається в
двох примірниках та підписується
уповноваженими представниками сторін.

У п. 5.3. (абз.5) договору відмова/не
підписання суборендарем (протягом
п'яти календарних днів з моменту
вручення) акта виконаних робіт не є
підставою для не визнання нарахованої
орендної плати. В такому разі, акт
виконаних робіт підписується
суборендодавцем в односторонньому
порядку з відміткою в акті виконаних
робіт про відмову його підписання
суборендарем.

Аналіз наведених вище умов договору
дають підставу вважати, що п. 10.4.
договору надає право позивачу
нараховувати штраф у розмірі 100% від
розміру місячної орендної плати у
випадку не повернення об'єкту
суборенди після припинення дії
договору/розірвання (тобто після 17.06.2014
р.) та за відмову від підписання актів
виконаних робіт (наданих послуг).

Суд зазначає, що у матеріалах справи
наявні належним чином завірені копії
актів здачі-прийняття робіт
(надання-послуг), які підписані
сторонами та скріплені їх печатками, а
саме: № ОУ-0000430 від 25.12.2013 р. на суму 5 378,20
грн (послуги оренди приміщення у грудні
2013 р.); № ОУ-0000040 від 28.01.2014 р. на суму 5
378,20 грн (послуги оренди приміщення у
січня 2014 р.); № ОУ-0000053 від 28.02.2014 р. на
суму 5 794,20 грн (послуги оренди
приміщення у лютому 2014 р.); № ОУ-0000110 від
31.03.2014 р. на суму 5 794,20 грн (послуги
оренди приміщення у березні 2014 р.).

Крім цього, позивачем не надано
належних доказів щодо відмови
відповідача від підписання актів №
ОУ-0000139 від 30.04.2014 р. на суму 5 794,20 грн
(послуги оренди приміщення у квітні 2014
р.) та № ОУ-0000175 від 30.04.2014 р. на суму 4 859,65
грн (послуги оренди приміщення у травні
2014 р.) у відповідності до вимог п. 5.3.
(абз.5) договору.

З огляду на наведене, суд зазначає, що
нарахування позивачем штрафу у сумі 27
620,45 грн, розрахованого з січня по
травень 2014 р., не відповідають умовам
договору та непідтверджені належними і
допустимими доказами, а тому не
підлягають задоволенню.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
позивача обґрунтовані,
підтверджуються матеріалами справи,
відповідачем не спростовані та
підлягають задоволенню частково.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору пропорційно розміру
задоволених вимог відповідно до
положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВС Медіа» (04176, м.
Київ, вул.. Електриків, буд. 26, корпус 43,
ідентифікаційний код 38233345) на користь
Дочірнього підприємства «Будинок
культури ВАТ «Завод «Ленінська кузня»
(04176, м. Київ, вул.. Електриків, буд. 26,
корпус 43, ідентифікаційний код 30307084)
заборгованості по сплаті суборендних
платежів у розмірі 29 498 (двадцять
дев'ять тисяч чотириста дев'яносто
вісім) грн 65 коп.; та заборгованість по
комунальним платежам у розмірі 10 301
(десять тисяч триста одну) грн 02 коп.;
пеню у розмірі 2 026 (дві тисячі двадцять
шість) грн 78 коп.; 3% річних у розмірі 303
(триста три) грн 14 коп.; інфляційні
втрати у розмірі 3 328 (три тисячі триста
двадцять вісім) грн 63 коп. та судовий
збір у розмірі 1 136 (одну тисячу сто
тридцять шість) грн 05 коп.

3. В частині позову про стягнення пені у
розмірі 27,37 грн по заборгованості по
суборендним платежам та штрафу у
розмірі 27 620,45 грн відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.07.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.