м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/7798/14 09.07.14
За позовомПублічного акціонерного
товариства «Київобленерго»доФізичної
особи-підприємця ОСОБА_1простягнення 31
Суддя
Представники сторін:
від позивача: Тимошенко О.В. -
представник за довіреністю;
від відповідача: не з'явились
У судовому засіданні 09.07.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Київобленерго" звернувся
до суду з позовною заявою про стягнення
з відповідача - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 31 134,01 грн., з
яких: 27 734,61 грн. заборгованість за
спожиту електричну енергію та 3 399,40 грн.
пеня.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.04.2014 порушено провадження у
справі №910/7798/14, розгляд справи
призначений на 26.05.2014.

Ухвалою від 26.05.2014 розгляд справи
відкладений на 25.06.2014, керуючись ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою від 25.06.2014, в порядку ст.ст. 69, 77
ГПК України, продовжено строк
вирішення спору та відкладено розгляд
справи на 09.07.2014.

Відповідач явку своїх уповноважених
представників в судові засідання не
забезпечив, витребувані документи не
надав, про дату та час розгляду справи
повідомлений належним чином.

Згідно п 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

З адреси місцезнаходження відповідача
та адреси для листування, які зазначені
у позовній заяві до суду повернулись
поштові конверти з довідками ф. 20 «за
закінченням терміну зберігання» та «за
зазначеною адресою не значиться».
Таким чином, суд дійшов висновку про
належне повідомлення відповідача.

За таких обставин, незважаючи на те, що
відповідач в судові засідання не
з'являвся, наявні у матеріалах справи
документи достатні для прийняття
повного та обґрунтованого судового
рішення, а неявка представників
відповідача не перешкоджає вирішенню
справи по суті.

В судовому засіданні 09.07.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996 р.
№ 28, договір про постачання
електричної енергії є основним
документом, який регулює відносини між
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом, що здійснює свою
діяльність на закріпленій території і
споживачем та визначає зміст правових
відносин, прав та обов'язків сторін.

23.08.2007 між позивачем - ЗАТ "А.Е.С.
Київобленерго" (постачальником) та
відповідачем - ФОП ОСОБА_1 (споживачем)
був укладений договір № і 175 про
постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ПАТ
«Київобленерго», останній є
правонаступником ЗАТ «А.Е.С.
Київобленерго».

Відповідно до умов вказаного договору
позивач зобов'язався поставити
відповідачу електричну енергію для
забезпечення потреб електроустановок
з приєднаною потужністю 50 кВт, а
відповідач зобов'язався оплатити
вартість використаної електричної
енергії та здійснювати інші платежі за
умовами цього договору.

Відповідно до п. 7.1 Договору, обсяги
спожитої електроенергії визначаються
постачальником розрахунково, згідно з
вимогами додатку № 4 "Порядок
розрахунків за активну електроенергію"
та додатку № 5 (5а) "Порядок розрахунків
за перетікання реактивної
електроенергії".

Згідно пункту 2.3.3 відповідач
зобов'язався оплачувати постачальнику
вартість електричної енергії, згідно з
умовами додатку № 4 "Порядок
розрахунків за активну електроенергію
" та додатку № 6 " Порядок зняття показів
розрахункових приладів обліку
електричної енергії ".

За внесення платежів, передбачених цим
договором з порушенням термінів,
визначених в додатку № 4 "Порядок
розрахунків за активну
електроенергію", споживач сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати ( п.4.2.1 договору ).

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач посилається на те, що на
підставі договору від 23.08.2007 №і175
належним чином здійснював постачання
електричної енергії відповідачу.

За період з 23.08.2007 по 24.07.2012 відповідач
свої зобов'язання щодо оплати
використаної електричної енергії
виконував не належним чином, внаслідок
чого у останнього за вказаний виникла
заборгованість в розмірі 27 734,61 грн.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. (ст. 525 ЦК
України).

Таким чином, доказів сплати
заборгованості відповідачем суду не
надано, тому позовні вимоги визнані
судом обгрунтованими та такі, що
підлягають задоволенню в частині суми
основного боргу у розмірі 27 734,61 грн.

У відповідності до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства. Пенею
відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відтак, частиною шостою статті 232 ГК
України визначено строк та порядок
нарахування штрафних санкцій, а строк,
протягом якого особа може звернутись
до суду за захистом свого порушеного
права, встановлюється ЦК України.

Позивач здійснив нарахування пені за
період з 15.04.2013 по 15.04.2014.

Судом встановлено, що позивач при
розрахунку пені не взяв до уваги
положення частини 6 статті 232 ГК
України, які передбачають нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Таким чином, врахувавши положення ч. 6
ст. 232 ГК України, суд здійснив
перерахунок пені за яким розмір пені,
що підлягає задоволенню становить 1 941,42
грн.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позовні вимоги на загальну суму 29 676,03
грн. підлягають задоволенню.

В порядку ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; 01001, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Київобленерго" (08132, Київська обл.,
Києво-Святошинський район, м. Вишневе,
вул. Київська, 2-Б, код 23243188) суму
основного боргу у розмірі 27 734,61 грн.
(двадцять сім тисяч сімсот тридцять
чотири гривні 61 коп.), пеню - 1 941,42 грн.
(одна тисяча дев'ятсот сорок одна
гривня 42 коп.) та 1 741,44 грн. (одна тисяча
сімсот сорок одна гривня 44 коп.)
судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 14.07.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова