м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22553/13 07.07.14

Господарський суд міста Києва колегією
суддів у складі головуючого судді
Головіної К.І., суддів Полякової
К.В., Марченко О.В., розглянувши
матеріали справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Комплекс
Агромарс"

до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта",

Приватного акціонерного товариства
"Лігобуд"

про стягнення страхового
відшкодування в сумі 29 259,48 грн.

за участю представників:

від позивача :Горобчук Є.В. -
представник за довіреністю № 29/КАМ/Ю
від 01.04.2014 р.від відповідача-1: від
відповідача-2:не з'явився не з'явився

В С Т А Н О В
И В:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
(далі - ТОВ "Комплекс Агромарс") з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (далі - ВАТ
"НАСК "Оранта", відповідач-1), Приватного
акціонерного товариства "Лігобуд" (далі
- ПАТ "Лігобуд", відповідач-2) про
стягнення 29 259,48 грн.

Провадження у справі за вказаними
позовними вимогами порушено ухвалою
господарського суду міста Києва від
25.11.2013 р. (суддя Куркотова Є.Б.)

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 19.04.2012 р. в с.
Гаврилівка Київської області сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Фольксваген, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ПАТ "Лігобуд", та автомобіля
ГАЗ 33021, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ТОВ "Комплекс
Агромарс", внаслідок чого було
пошкоджено автомобіль позивача - ГАЗ
33021, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу - автомобіля ГАЗ 33021, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, позивач
поніс витрати в розмірі 29 259,48 грн.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду міста Києва від 11.05.2012 р.
у справі № 3-1558/12 водія автомобіля
Фольксваген, НОМЕР_1, що належить
відповідачу-2, - ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність
власника наземного транспортного
засобу Фольксваген, НОМЕР_1, була
застрахована в страховій компанії ВАТ
"НАСК "Оранта".

Оскільки відповідальні за збиток особи
згідно зі ст.ст. 1166, 1192 ЦК України
повинні відшкодувати потерпілому
завдану шкоду, у позові ТОВ "Комплекс
Агромарс" просило суд стягнути
солідарно з ВАТ "Оранта" та ПАТ "Лігобуд"
страхове відшкодування у розмірі
29 259,48 грн.

До початку розгляду справи по суті від
позивача надійшла заява про зміну
позовних вимог, відповідно до якої
останній просить суд стягнути з
відповідача-1 - ВАТ
"НАСК"Оранта" суму страхового
відшкодування у розмірі 28 749,48 грн., а з
відповідача-2 - ПАТ "Лігобуд" - суму
франшизи у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.01.2014 р. провадження у справі
зупинялось до отримання
висновку судової експертизи,
призначеної у справі.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.05.2014 р. вказану справу
прийнято до провадження суддею
Головіною К.І.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, належним
чином були повідомлені про дату, час та
місце судового засідання. Відповідач-1
подав через канцелярію суду
клопотання, яким позовні вимоги визнав
частково на суму 16 230,50 грн. Відповідач-2
через канцелярію суду подав клопотання
про припинення провадження у даній
справі в частині позовних вимог,
заявлених до нього, у зв'язку зі сплатою
ним суми франшизи у сумі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представників відповідачів
за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
19.04.2012 р. в с. Гаврилівка Київської
області сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля
Фольксваген, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить ПАТ
"Лігобуд", під керуванням ОСОБА_2
та автомобіля ГАЗ 33021, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ТОВ "Комплекс Агромарс", під
керуванням ОСОБА_3 Внаслідок цієї
пригоди був пошкоджений автомобіль ГАЗ
33021, НОМЕР_2, що належить позивачу.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду міста Києва від 11.05.2012 р.
у справі № 3-1558/12 водія ПАТ "Лігобуд"
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України, та застосовано до нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425,00 грн.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність особи, якій належить
автомобіль Фольксваген, НОМЕР_1, на час
вчинення ДТП була застрахована у ВАТ
"НАСК "Оранта" згідно Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/7368743 (ліміт
відповідальності - 50 000,00
грн., франшиза - 510,00 грн.).

У результаті дорожньо-транспортної
пригоди позивачу була спричинена
матеріальна шкода, а саме - пошкодження
транспортного засобу ГАЗ 33021, НОМЕР_2, у
зв'язку з чим він просить стягнути з
відповідачів понесені витрати.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи
доводи позивача, колегія суддів
виходила з наступного.

Правовідносини, що виникли між
учасниками процесу, регулюються главою
86 ЦК України, Законами України "Про
страхування», "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, що не суперечать
закону і пов'язані, зокрема, з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
страхування" одним із видів
обов'язкового страхування є
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів;

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 35 вказаного Закону
передбачено, що потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування для отримання
страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.05.2012 р. позивач, як потерпіла особа,
звернувся до ВАТ "НАСК "Оранта" із
заявою про виплату страхового
відшкодування, як це передбачено
законом. Відповідач згідно страхового
акту № ОЦВ-12-6682/1 від 01.10.2012 р. нарахував
позивачу страхове відшкодування, яке
за його розрахунками склало 16 230, 50 грн.,
однак, на користь позивача його не
здійснив.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, що її завдала.

Частиною 36.4 статті 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що виплата
страхового відшкодування здійснюється
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна, сплатили страхове
відшкодування за договором майнового
страхування (крім регламентної
виплати, передбаченої підпунктом "а"
пункту 41.1 статті 41 цього Закону),
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно ст. 36.2 цього ж Закону
страховик протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що у відповідача,
як страховика цивільно-правової
відповідальності власника
транспортного засобу, за кермом якого
перебувала винна у ДТП особа, виник
обов'язок з відшкодування позивачеві,
як потерпілій у ДТП особі суми
понесеного збитку.

Вирішуючи питання про суму страхового
відшкодування матеріальної шкоди,
судова колегія вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК Украйни розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.ч. 16-17 ст. 9 Закону
України "Про страхування" страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування.

Статтею 30 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що транспортний
засіб вважається фізично знищеним,
якщо його ремонт є технічно неможливим
чи економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Судом встановлено, що позивач з метою
встановлення розміру матеріального
збитку замовив незалежну оцінку
розміру матеріальної шкоди,
спричиненої ДТП.

Відповідно до звіту № 02/07/09 від 19.04.2012 р.
про оцінку вартості майнової шкоди,
завданої власнику КТЗ, розмір
матеріального збитку, заподіяного в
результаті пошкодження вказаного
автомобіля склав 37 249, 28 грн.

Згідно звіту № 02-1/07/12 про оцінку
вартості ліквідації КТЗ від 04.07.2012 р.
вартість ліквідації об'єкта оцінки
склала 9 339,08 грн.

Позивач вказує, що він фактично поніс
матеріальні втрати на суму 27 909, 48 грн.,
до яких він додав витрати на проведення
експертизи в сумі 1 350 грн., а тому
просить суд стягнути з відповідачів 29
259, 48 грн.

Відповідач у своїх письмових
поясненнях, в свою чергу, заперечував
проти такої суми страхового
відшкодування та просив прийняти до
уваги експертний висновок від 24.05.2012 р.,
що був проведений на його замовлення,
за яким матеріальна шкода, внаслідок
пошкодження транспортного засобу
позивача склала 16 740, 50 грн.

У зв'язку з наявністю спору у сторін
щодо вартості завданої матеріальної
шкоди, судом у справі була призначена
судова економічна експертиза для
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику ГАЗ 33021,
НОМЕР_2, виконання якої було доручено
Київському НДІСЕ.

Згідно з висновком експерта Київського
НДІСЕ № 1196/14-54 від 31.03.2014 р. за
результатами проведення
автотоварознавчої експертизи
встановлено, що вартість матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу - автомобілю ГАЗ
33021, НОМЕР_2, становить 29 757, 24 грн.

Вказаний висновок експерта суд приймає
в якості належного та допустимого
доказу для вирішення даної справи та
застосовує його для визначення міри
відповідальності кожного із
відповідачів.

При цьому суд враховує положення п. 6 ст.
36 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", відповідно до
яких страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Полісом № АА/7368743, яким застрахована
цивільно-правова відповідальність
ПАТ "Лігобуд", якій належить
автомобіль Фольксваген, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1,
передбачено, що ліміт відповідальності
страховика перед страхувальником
становить 50 000,00 грн., а франшиза - 510,00
грн.

Отже, з урахуванням встановлених
обставин у справі суд приходить до
висновку, що в даному випадку з
відповідача-1 підлягає стягненню сума 29
247,24 грн. страхового відшкодування (29757,
24 - 510,00), а з відповідача-2 повинна бути
стягнута сума франшизи - 510,00 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що після подачі позову,
відповідач-2 - ПАТ "Лігобуд" відшкодував
позивачу франшизу в сумі 510,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1322 від 18.12.2013 р.

Таким чином, сплативши заборгованість
у розмірі 510,00 грн. відповідач-2 припинив
у такий спосіб відповідне грошове
зобов'язання, у зв'язку з чим
провадження в цій частині позовних
вимог підлягає припиненню на підставі
п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява ТОВ
"Комплекс Агромарс" підлягає
задоволенню в частині стягнення
страхового відшкодування з ВАТ "НАСК
"Оранта" в межах заявлених позовних
вимог, а саме - в сумі 28 749,48 грн.

Щодо стягнення з відповідача-1 вартості
проведеної позивачем оцінки
пошкодженого транспортного засобу в
сумі 1 350 грн., то суд зазначає, що
вказані витрати позивача не підлягають
стягненню згідно зі ст. 34 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", відповідно до якої страховик
не відшкодовує потерпілому витрати на
проведення експертизи, якщо потерпілий
у триденний термін не повідомив
письмово страховика про страховий
випадок, у зв'язку з чим аварійний
комісар або експерт страховика не
з'явився для визначення причин
настання страхового випадку та
визначення розміру шкоди, і потерпілий
самостійно обрав аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України судові
витрати, які складаються із судового
збору та вартості проведеного у справі
експертного дослідження, покладаються
на відповідачів пропорційно
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Комплекс
Агромарс" до Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта", Приватного
акціонерного товариства "Лігобуд" про
стягнення страхового відшкодування в
сумі 29259,48 грн. в частині стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Лігобуд" суми франшизи в розмірі 510,00
грн. припинити.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
до Відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" про стягнення 28 749,48
грн. задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (01032, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
(07350, Київська область, Вишгородський
район, с. Гаврилівка, ідентифікаційний
код 30160757) страхове відшкодування в сумі
28 749 (двадцять вісім тисяч сімсот сорок
дев'ять) грн. 48 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (01032, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
(07350, Київська область, Вишгородський
район, с. Гаврилівка, ідентифікаційний
код 30160757) витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 690 (одну тисячу шістсот
дев'яносто) грн. 51 коп. та витрати на
проведення судової експертизи в сумі 2
886 (дві тисячі вісімсот вісімдесят
шість) грн. 20 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Лігобуд" (04071, м. Київ, вул.
Воздвиженська, 60, ідентифікаційний код
25273532) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс Агромарс"
(07350, Київська область, Вишгородський
район, с. Гаврилівка, ідентифікаційний
код 30160757) витрати по сплаті судового
збору в сумі 29 (двадцять дев'ять) грн. 99
коп. та витрати на проведення судової
експертизи в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн.
20 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 7 липня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 11
липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Головуючий суддя
К.І. Головіна

Судді
К.В. Полякова

О.В. Марченко