ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" липня 2014 р.Справа № 916/1946/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Петрова
В.С.

при секретарі
Комендатенко Н.В.

за участю представників:

від позивача - Заржицька В.А.,

від відповідача - Пустоваров С.О.,
Чернега Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю „Інфокс"
в особі філії „Інфоксводоканал" до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
„Наті" про стягнення 29136,86 грн., -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю „Інфокс" в особі
філії „Інфоксводоканал" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою Виробничого
управління житлово-комунального
господарства „Наті" про стягнення
заборгованості за послуги
водопостачання в розмірі 228136,86 грн.,
посилаючись на наступне

10.10.2008 р. Виробниче управління
житлово-комунального господарства
„Наті" уклало з ТОВ „Інфокс" в особі
філії „Інфоксводоканал" договір № 340/4
на послуги водопостачання і
водовідведення.

Згідно з Правилами користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затвердженими наказом
Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008 р. та
вказаним договором № 340/4 від 10.10.2008 р.,
позивач як виконавець зобов'язався
надавати відповідачу послуги по
водопостачанню та водовідведенню на
адресу, вказаною відповідачем (додаток
№ 1 до договору), а відповідач як
замовник - оплачувати послуги по
водопостачанню та водовідведенню (п. 1.2,
3.2 договору).

Як зазначає позивач, відповідно до п. 7.2
укладеного договору останній діє з
10.10.2008 р. по 31.12.2011 р., а також вважається
продовженим на наступні 5 років, якщо до
закінчення місяця після завершення
строку його дії жодна із сторін не
заявить про зміну або припинення його
дії. Таким чином, за ствердженнями
позивача, вказаний договір договором №
340/4 від 10.10.2008 р. є діючим та таким, що
підлягає виконанню.

Так, позивач стверджує, що виконав свої
зобов'язання належним чином по
водопостачанню та водовідведенню, а
відповідач не сплачував кошти за
отримані послуги.

Відповідно до п. 3.2 договору № 340/4 від
10.10.2008 р. сплата за послуги
водопостачання та водовідведення
проводиться щомісячно у наступному
порядку: авансовий платіж у розмірі 100%
від суми платежу за попередній місяць
до 10 числа розрахункового місяця,
остаточний розрахунок до 5 числа
місяця, слідуючого за розрахунковий.
Грошові кошти перераховуються на
поточний рахунок виробника.

При цьому позивач вказує, що розрахунок
заборгованості за послуги
водопостачання у спірному періоді
здійснювались позивачем згідно даних
засобів обліку, а також діючих тарифів.

Однак, позивач зазначає, що відповідач
не сплачував в повному обсязі за надані
послуги, в результаті чого за період з
01.01.2013 р. по 01.12.2013 р. у нього склалася
заборгованість на суму 228136,87 грн., що
підтверджується розрахунком суми
боргу. При цьому позивач зазначає, що
доказами, які підтверджують надання
послуг водопостачання та
водовідведення є копії звітів
відповідача про водокористування, які
відповідач подавав позивачу
відповідно до п. 2.4.9 договору № 340/4 від
10.10.2008 р.

17.12.2013 р. філією „Інфоксводоканал" було
надіслано відповідачу підписаний з
боку позивача акт звірки взаємних
розрахунків № 4, але відповідь на
вказаний акт не було надано.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.05.2014 р. позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інфокс" в особі
філії „Інфоксводоканал" прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі № 916/1946/14 при цьому розгляд
справи призначено в засіданні суду на
16.06.2014 р.

У судовому засіданні 16.06.2014 р.
представник позивача надав
супровідний лист з копіями платіжних
доручень №164 від 26.05.2014 року, №166 від
29.05.2014 року, №141 від 08.05.2014 року, №175 від
06.06.2014 року про часткову сплату
позивачу заявленої до стягнення
заборгованості в розмірі 125000,00 грн.
Відтак, залишок суми боргу складав
103136,86 грн.

В засіданні суду 16.06.2014 р. оголошувалась
перерва до 07.07.2014 р. в порядку ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 07.07.2014 р.
представник позивача звернувся до суду
із заявою про уточнення позовних вимог
у зв'язку із здійсненням відповідачем
оплат заборгованості. Так, позивач у
вказаній заяві просить стягнути з
відповідача заборгованість за період з
01.01.2013 року по 01.12.2013 року в сумі 29 136,86
грн., а також віднести за рахунок
відповідача понесені позивачем
витрати по сплаті судового збору.

Наразі представником відповідача в
засіданні суду було надано платіжні
доручення № 200 від 25.06.2014 року, № 205 від
27.06.2014 року, № 206 від 27.06.2014 року, № 211 від
03.07.2014 року, які свідчать про сплату
позивачу суми в розмірі 103136,86 грн.

При цьому, як з'ясовано судом, заявлена
позивачем до стягнення сума боргу в
розмірі 29 136,86 грн. розрахована на
підставі бухгалтерської довідки,
згідно з якою загальна сума здійснених
відповідачем оплат складає 199000,00 грн.
Між тим 03.07.2014 р. відповідачем було
здійснено оплату заявленої до
стягнення суми боргу в розмірі 29136,86
грн., про що свідчить надане
відповідачем платіжне доручення № 211,
що не було враховано позивачем у
бухгалтерській довідці.

Разом з тим з наявних в матеріалах
справи доказів вбачається, що
відповідачем було здійснено повну
сплату заборгованості, яка первісно
заявлялась до стягання позивачем у
позовній заяві (125000,00 грн. + 103136,86 грн. =
228126,86 грн.).

Відтак, з огляду на погашення
відповідачем суми заборгованості за
договором на послуги водопостачання і
водовідведення № 340/4 від 10.10.2008 р. в
заявленому розмірі, суд доходить до
висновку про те, що предмет спору по
справі відсутній.

Відповідно до п. 11 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає за необхідне припинити
провадження у справі № 916/1946/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інфокс" в особі
філії „Інфоксводоканал" до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
„Наті" про стягнення 29136,86 грн.

Частиною другою статті 49 ГПК України
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Як зазначено в п. 4.7 Постанови Пленуму
ВГСУ № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" (із змінами та доповн.), у
застосуванні вказаних положень ст. 49
ГПК суду слід виходити з широкого
розуміння даної норми, маючи на увазі,
що передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок
несплати відповідачем суми наданих
послуг з водопостачання і
водовідведення, що не оспорюється
відповідачем, та відповідач сплатив
суму боргу після звернення до суду з
позовними вимогами, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати по сплаті
судового збору слід віднести за
рахунок відповідача, виходячи із
заявленої суми боргу, що Ала місце на
момент подачі позову. При цьому слід
зазначити, що з огляду на здійснення
відповідачем 08.05.2014 р., тобто до подачі
позову, сплати заборгованості в сумі
20000,00 грн., відповідно на момент подачі
позову сума боргу відповідача складала
208136,87 грн. (228136,87 грн. - 20000,00 грн.). В свою
чергу з відповідача підлягають
стягненню витрати по сплаті судового
збору в сумі 4162,74 грн. (208136,87 грн. х 2%).

Керуючись п. 1-1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Припинити провадження у справі
№ 916/1946/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю „Інфокс" в
особі філії „Інфоксводоканал" до
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
„Наті" про стягнення 29136,86 грн.

2. Стягнути з Виробничого
управління житлово-комунального
господарства „Наті" (65092, Одеська
область, Біляївський район, с.
Нерубайське, вул. Зелена, 5; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інфокс" (04073, м. Київ,
вул. Рилєєва, 10А; ) в
особі філії „Інфоксводоканал" (65039, м.
Одеса, вул. Басейна, 5; ;
р/р 7301 в АБ „Південний", МФО 328209)
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 4162/чотири тисячі сто шістдесят
дві/грн. 74 коп.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний
термін з дня її прийняття.

Суддя
Петров В.С.