ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.14р. Справа № 904/3473/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКОСИСТЕМА", м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства
"ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ
ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за
договором поставки в розмірі 13 133,71 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Олійник Є.О., дов. від
05.05.2014 року № 05-214Д

від відповідача: Володько О.О., дов. від
26.12.2013 року № 24-5-03

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою про стягнення з
відповідача заборгованості в розмірі 13
133,71 грн., із яких: 11 472 грн. 00 коп. - сума
основного боргу, 709 грн. 69 коп. - пеня, 803
грн. 04 коп. - інфляційні витрати, 148 грн.
98 коп. - 3% річних. Позовні вимоги,
мотивовані порушенням з боку
Відповідача господарського
зобов'язання встановленого умовами
договору поставки №511131850 від 01.11.2013
року.

07.07.2014 року Позивач подав заяву про
збільшення розміру позовних вимог в
якій просить суд стягнути з
Відповідача заборгованість в розмірі 13
773 грн. 84 коп., з яких: 11 472 грн. 00 коп. -
сума основного боргу, 854 грн. 90 коп. -
пеня за несвоєчасне виконання оплати
за поставлений товар, 1 263 грн. 07 коп. -
інфляційні витрати, 183 грн. 87 коп. - 3%
річних.

Відповідач у відзиві на позов проти
позовних вимог в частині стягнення
пені заперечує, посилаючись на те, що
умовами укладеного між сторонами
договору поставки не визначено розмір
відповідальності у вигляді пені.

Крім того, Відповідач подав заяву про
розстрочку виконання рішення суду
строком на два місяці у зв'язку з
тяжким фінансовим становищем
підприємства.

В судовому засіданні 10.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення згідно зі ст.
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників Позивача та
Відповідача, дослідивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013 року між Позивачем
(Постачальником) та Відповідачем
(Покупцем) укладено договір поставки №
511131850. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник
зобов'язався поставити, а Покупець
прийняти і сплатити продукцію
матеріально-технічного призначення,
що надалі іменується Товар.
Найменування, асортимент,
номенклатура, сортамент, кількість,
ціна, умови і терміни постачання Товару
вказані в Специфікаціях, оформлених у
вигляді Додатків до цього Договору, що
є невід'ємною його часткою.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна
Товару, що поставляється за цим
Договором, визначається в гривнах і
вказана в Специфікаціях до цього
Договору. Ціна Товару не включає ПДВ,
порядок нарахування якого
встановлений Податковим Кодексом
України.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що
Товар за цим Договором поставляється
на умовах, вказаних в Специфікаціях до
цього Договору, згідно Інкотермс 2000.

Товар поставляється партіями в
терміни, узгоджені сторонами в
Специфікаціях (п. 3.2. Договору).

Ціна Товару визначена з урахуванням
умов постачання (згідно Інкотермс 2000),
передбачених відповідною
Специфікацією до цього Договору (п. 2.2.
Договору).

Згідно п. 2.4. Договору сума Договору
складається з сум Специфікацій, що є
невід'ємною часткою Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки
за цим Договором проводяться Покупцем
шляхом перерахування грошових коштів в
розмірі вартості партії Товару на
рахунок Постачальника в порядку і
терміни, вказані в Специфікаціях до
договору.

При оплаті з відстроченням платежу
розрахунки проводяться Покупцем за
фактично прийняту вагу (прийняту
кількість).

Розрахунки за цим Договором за умовою
попередньої оплати проводяться при
наданні Постачальником до моменту
оплати рахунку, за умовою оплати за
фактом постачання - оригіналів рахунку
і податкової накладної. В разі надання
Постачальником оригіналів вказаних
документів таким чином, що робить
неможливим проведення оплати Покупцем
в терміни, встановлені даним Договором,
Покупець звільняється від
відповідальності за невчасне
здійснення платежу (п. 4.3. Договору).

Згідно підписаної сторонами
специфікації № 1 від 11.11.2013 року,
Позивач мав поставити відповідачеві
товар - Насос ГНОМ 100/25Ц в кількості
однієї одиниці, за ціною 11472 грн. 00 коп. з
урахуванням ПДВ.

Термін поставки - 30 календарних днів з
моменту підписання специфікації. Умови
оплати - 100% факт поставки 10 календарних
днів.

На виконання умов договору поставки №
511131850 від 01.11.2013, та специфікації № 1 від
11.11.2013 року, Позивач поставив
Відповідачу товар на загальну суму 11 472
грн. 00 коп. (а.с.18-20).

Відповідач зобов'язання за Договором
не виконав, внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість перед
Позивачем за отриманий товар в розмірі
11 472 грн. 00 коп.

Позивачем на адресу Відповідача були
направлені претензії з вимогою
сплатити борг, на яку останній
відповіді не надав (а.с.а.с.23-30).

На час розгляду справи доказів
погашення Відповідачем заборгованості
в розмірі 11 472 грн. 00 коп. суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно,
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Крім суми основного боргу, Позивач
просить стягнути з Відповідача пеню за
прострочення строків виконання
зобов'язань за Договором у розмірі 854
грн. 90 коп.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі у
вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктами 7.5. Договору сторони погодили,
що у разі невчасного здійснення
розрахунків за цим Договором, Покупець
виплачує Постачальнику пеню в розмірі
не більш подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня, від несплаченої
суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Оскільки законом у даному випадку не
передбачено розмір штрафних санкцій,
то застосовуються санкції передбачені
договором.

Як вище встановлено судом, в Договорі
Сторони не встановили конкретний
розмір пені, а лише обмежили лише її
розмір подвійною обліковою ставкою НБУ
(не більше подвійної облікової ставки
НБУ).

Таким чином, оскільки сторони не
узгодили в Договорі конкретний розмір
пені, то нарахування позивачем пені у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
є неправомірним, у зв'язку з чим,
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

У відповідності зі статтею 625
Цивільного кодексу України боржник
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором або законом.

Згідно положень зазначеної норми
матеріального права, Позивач вимагає
стягнення з Відповідача трьох
відсотків річних в сумі - 183 грн. 87 коп.
та інфляційних витрат в розмірі 1263 грн.
07 коп. за період з 13.12.2013 року по 25.06.2014
року.

З урахуванням встановлених обставин,
суд вважає позовні вимоги Позивача
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню частково в сумі: 12 918 грн. 94
коп., з яких: 11 472 грн. 00 коп. - сума
основного боргу, 1 263 грн. 07 коп. -
інфляційні витрати, 183 грн. 87 коп. - 3%
річних, решта заявлених позовних вимог,
підлягає відхиленню.

Відповідач подав заяву про розстрочку
виконання рішення суду строком на два
місяці у зв'язку з тяжким фінансовим
становищем.

Згідно чинних положень ГПК України,
надання розстрочки виконання судового
рішення допускається лише у виняткових
випадках при наявності об'єктивних
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (стихійне
лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно п. 7.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів", підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Наданий Позивачем баланс свідчить про
фінансовий стан Відповідача станом на
31.03.2014 року, і не свідчить про існування
зазначених обставин саме на час
винесення судового рішення, оскільки
відображає фінансовий стан
підприємства на певну дату.

Таким чином, Відповідачем не надано
жодного належного та допустимого
доказу, який свідчив про неможливість
виконання рішення суду, у зв'язку з чим
заява Відповідача про розстрочку
виконання рішення задоволенню не
підлягає.

Судовий збір у справі покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог, згідно ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України,
ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ІНТЕРПАЙП
НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ
ЗАВОД" (49081, м. Дніпропетровськ, вул.
Столєтова, буд. 21, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКОСИСТЕМА" (50036,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Бикова, 12, оф. 53 , ) 11 472 грн. 00 коп. основного боргу, 1 263
грн. 07 коп. інфляційних витрат, 183 грн. 87
коп. три проценти річних, 1 713 грн. 60 коп.
витрат по сплаті судового збору, видати
наказ.

В решті позову відмовити.

В задоволенні заяви відповідача про
розстрочку виконання рішення суду -
відмовити.

Повне рішення складено15.07.2014

Суддя О.В. Ліпинський