ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
Рішення

02.07.2014 р.
Справа № 907/388/14

За позовом Прокурора Рахівського
району Закарпатської області в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції в Закарпатській
області, м. Ужгород

з участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Верхньоводянської сільської
ради, с. Верхнє Водяне Рахівського
району

до відповідача Колективного
підприємства „Янтарь", с. Верхнє Водяне
Рахівського району

про стягнення 4 413 грн. 44 коп. (з
врахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Прокуратури - Дюдя О.Р., старший
прокурор відділу представництва
інтересів

громадян та держави в
суді прокуратури міста Ужгорода

Позивача - Данч Н.О., довіреність № 51/05
від 09.01.2014 року

Відповідача - не з'явився

Третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Прокурором Рахівського
району Закарпатської області заявлено
позов в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції в
Закарпатській області, м. Ужгород до
відповідача Колективного підприємства
„Янтарь", с. Верхнє Водяне Рахівського
району про стягнення 4 456 грн. 54 коп.
Ухвалою суду від 30.05.2014 року залучено до
участі у справі третю особу без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Верхньоводянську
сільську раду, с. Верхнє Водяне
Рахівського району.

Представником позивача в судовому
засіданні 02.07.2014 року подано заяву б/н
від 02.07.2014 року про зменшення розміру
позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК
України, в якій просить суд стягнути з
відповідача суму 4 413 грн. 44 коп. збитків,
заподіяних внаслідок самовільного
водокористування підземними водами, у
зв'язку із зменшенням кількості
робочих днів за календарем в період
самовільного водокористування з 08.08.2011
року по 20.08.2013 року (враховуючи 512 днів).
Представник прокуратури вказану заяву
підтримала.

Прокурор та позивач просять задоволити
позовні вимоги з врахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
зазначивши про те, що в період з 08.08.2011
року по 20.08.2013 року відповідачем
здійснено самовільне водокористування
без спеціального дозволу, що є
порушенням водного законодавства та
підтверджується актом перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 20.08.2013 року, приписом
від 20.08.2013 року, розрахунком розміру
збитків, який після перерахунку днів
порушення складає 4 413 грн. 44 коп.

Третьою особою на адресу суду
надіслано заяви, в яких
Верхньоводянська сільська рада
просить розглянути справу без участі
її представника, позов прокурора
Рахівського району підтримує в повному
обсязі та просить стягнути з
відповідача на користь місцевого
бюджету Верхньоводянської сільської
ради суму збитків.

Відповідач явку уповноваженого
представника в судове засідання 02.07.2014
року не забезпечив, витребувані
ухвалами суду від 22.04.2014 року, від 06.05.2014
року, від 20.05.2014 року та від 30.05.2014 року
документів не подав. В судовому
засіданні 30.05.2014 року директор КП
„Янтарь" усно проти позову заперечила,
посилаючись на те, що їй не було відомо
про необхідність відповідного дозволу
на спеціальне водокористування. Крім
того, стверджувала про те, що КП
„Янтарь" не є власником приміщення, яке
ним використовується, а лише орендує, а
тому дозвіл на спеціальне
водокористування повинен мати власник
приміщення. Однак, будь - яких письмових
доказів в підтвердження своїх доводів
суду не надала.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників прокуратури та позивача,

суд встановив:

Відповідно до наказу Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області від 19.08.2013 року № 984 та
направлення для проведення планової
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства №
3265/15 від 19.08.2013 року, проведено планову
перевірку дотримання Колективним
підприємством „Янтарь" вимог
природоохоронного законодавства, про
що свідчить акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 20.08.2013 року, яким встановлено, що
підприємством не оформлено дозвіл на
спеціальне водокористування підземних
вод для господарсько - побутових та
санітарно - гігієнічних потреб кафе -
магазину (умивальник на кухні для
миття посуду) за адресою: Рахівський
район, с. Верхнє Водяне, вул. Леніна, 40,
що є порушенням ст. ст. 44, 48, 49 Водного
кодексу України. Зазначений акт
директором КП „Янтарь" п. Саган О.Ю.
підписаний не був, з посиланням на
відмову від підписання вказаного акту,
в зв'язку з тим, що директору КП
„Янтарь" до відома ніхто не доводив, що
потрібно якийсь дозвіл чи довідку.

В результаті виявлених порушень та
враховуючи те, що вони мали очевидний
характер і могли завдавати істотної
шкоди інтересам держави, державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Закарпатської
області відповідачу винесено припис
від 20.08.2013 року про усунення порушень
природоохоронного законодавства,
виявлених під час проведеної перевірки
20.08.2013 року, зокрема, про необхідність
отримання дозволу на спеціальне
водокористування в термін до 20.12.2013
року.

Разом з тим, постановою Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області про накладення
адміністративного стягнення від 20.08.2013
року визнано винною гр. ОСОБА_4
(директора КП „Янтарь") у вчинені
адміністративного правопорушення та
накладено штраф в розмірі 136 грн.
Постановою відділу Державної
виконавчої служби Рахівського
районного управління юстиції винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 20.12.2013 року у зв'язку з
погашенням штрафу у розмірі 272 грн.
згідно квитанції від 03.12.2013 року.

На підставі вказаного вище акту
перевірки та розділу IX, п. 9.1. Методики
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України № 389 від
20 липня 2009 року, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України від 14
серпня 2009 року за N 767/16783 (далі -
Методики) Державною екологічною
інспекцією в Закарпатській області
проведено розрахунок розміру збитків,
завданих державі відповідачем
внаслідок самовільного
водокористування підземних вод, згідно
з яким сума збитків за період з 08.08.2011
року по 20.08.2013 року визначена в розмірі 4
456 грн. 54 коп.

Дослідивши всі обставини справи та
оцінивши подані суду докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

В силу ст. 42 Водного кодексу України
водокористувачами в Україні можуть
бути підприємства, установи,
організації і громадяни України, а
також іноземці та особи без
громадянства, іноземні юридичні особи.

Відповідно до ст. 46 вищевказаного
Кодексу водокористування може бути
двох видів - загальне та спеціальне.

Спеціальне водокористування - це забір
води з водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських (у
тому числі для цілей аквакультури) та
інших державних і громадських потреб
(ч. ч. 1, 2 ст. 48 Водного кодексу України).

Згідно ч. 1 п. 9 ст. 44 Водного кодексу
України водокористувачі зобов'язані
здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності
дозволу.

Державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Закарпатської області проведено
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства КП
„Янтарь". Відповідач у порушення
обов'язку, визначеного у п. 9 ч.1 ст. 44
Водного кодексу України, здійснює
спеціальне водокористування без
отримання дозволу.

Як випливає із матеріалів справи та
підтверджено відповідачем у судовому
засіданні 30.05.2014 року дозволу на
спеціальне водокористування КП
„Янтарь" не оформлено.

Отже, здійснення спеціального
водокористування за відсутності
дозволу є порушенням названих норм
Водного кодексу та тягне за собою
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством України (ст. 110 Водного
кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 111 Водного кодексу
України підприємства, установи,
організації і громадяни України, а
також іноземні юридичні і фізичні
особи та особи без громадянства
зобов'язані відшкодувати збитки,
завдані ними внаслідок порушень
водного законодавства, в розмірах і
порядку, встановлених законодавством
України. Аналогічне положення
передбачено у ст. 68 Закону України „Про
охорону навколишнього природного
середовища".

Як свідчать матеріали справи,
відповідач в період з 08.08.2011 року по
20.08.2013 року здійснював спеціальне
водокористування без спеціального
дозволу, що є порушенням чинного
законодавства. Цей факт було
зафіксовано в акті перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 20.08.2013 року. За даний
період КП „Янтарь" було забрано та
використано для санітарно -
гігієнічних та господарсько -
побутових потреб 129,25 куб.м. підземних
вод.

У зв'язку з порушенням норм
законодавства, державним інспектором
нараховано до стягнення з відповідача
збитків, заподіяних внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів згідно вказаної вище Методики
розрахунку розмірів відшкодування
збитків за наступною формулою:

З сам = 100 х W х Тар, де W - об'єм води, що
використана самовільно без дозвільних
документів (дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), м3. Фактичний об'єм
води, що використана самовільно без
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування та/або
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води), визначається
на основі даних: первинної
документації, статистичної звітності,
ліміту забору та використання води,
індивідуальних норм водоспоживання та
водовідведення або довідки суб'єкта
господарювання за підписом
керівництва, завіреної печаткою.; Тар -
розмір, грн./100 м3, аналогічний ставці
збору за спеціальне використання води,
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення) нараховано за період
вчинення правопорушення з 08.08.2011 року
по 20.08.2013 року суму 4 456 грн. 54 коп.

З наведеного випливає, що розрахунок
розміру відшкодування збитків,
обумовлених самовільним
водокористуванням підземних вод
проводиться за вказаною формулою.

Під час розгляду справи позивачем
здійснено перерахунок розміру збитків
у зв'язку із коригуванням кількості
днів вчинення правопорушення (512 днів).
В зв'язку з чим просить суд стягнути з
відповідача 4 413 грн. 44 коп.

Правильність нарахування розміру
збитків в сумі 4 413 грн. 44 коп. судом
перевірено, доказів їх відшкодування
відповідачем суду не подано.

Крім того, вина заподіювача шкоди
презюмується, тобто позивач не повинен
доводити наявність вини відповідача,
навпаки, відповідач повинен довести, що
шкоду завдано не з його вини, або ж у
діях його працівників відсутня вина у
заподіянні шкоди. Відповідачем не
спростовано факту завдання шкоди.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов
висновку щодо наявності факту
порушення відповідачем умов
спеціального водокористування, а саме
здійснення спеціального
водокористування за відсутності
відповідного на те дозволу.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача збитків, заподіяних
внаслідок самовільного
водокористування підземними водами
документально доведеними,
обґрунтованими та відповідачем не
спростованими. Таким чином, позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідач документальних доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідача у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України у розмірі 1 827 грн. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Колективного підприємства
„Янтарь", Рахівський район, с. Верхнє
Водяне, вул. Леніна, 40 (код ЄДРЮОФОП
30486503):

а) на користь місцевого бюджету
Верхньоводянської сільської ради
(р/р 0219, ГУДКСУ у
Закарпатській області, МФО банку
одержувача - 812016, код платежу 24062100, ) суму 4 413 (Чотири тисячі
чотириста тринадцять гривень) грн. 44
коп. нарахованих збитків;

б) в доход Державного бюджету України
(банк отримувача ГУДКУ у Закарпатській
області, МФО 812016, отримувач коштів -
державний бюджет м. Ужгород
22030001; рахунок отримувача - 3002; код
отримувача - 38015610) суму 1 827 (Одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень) грн.
судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.07.2014 року

Суддя
Пригара Л.І.