ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

15.07.2014
Справа № 907/428/14

За позовом виконавчого комітету
Чопської міської ради Закарпатської
області, м.Чоп

до відповідача Закарпатського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Ужгород

про: визнання недійсним пункту 2 та
пункту 3 рішення Адміністративної
колегії Закарпатського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
11 березня 2014 року за № 11-р/к у справі №
04-13/2014

Головуючий суддя Івашкович І.В.

представники:

від позивача - не з"явився

від відповідача - Калинич П.О.,
довіреність №02-20/2633 від 31.07.2013 р.

Суть спору: Виконавчий комітет
Чопської міської ради, м.Чоп звернувся
з позовом до Закарпатського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Ужгород про визнання недійсним
пункту 2 та пункту 3 рішення
Адміністративної колегії
Закарпатського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
11 березня 2014 року за № 11-р/к у справі №
04-13/2014.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач
стверджує, що не погоджується із
висновками відповідача про порушення
позивачем законодавства про захист
економічної конкуренції при прийнятті
рішення №18 від 29.03.2013р., яким
встановлені тарифи на послуги з
вивезення твердих побутових відходів
без висновку Державної інспекції
України з контролю за цінами.
Наголошує, що позивач з незалежних від
нього причин не міг отримати на той
момент висновку Державної інспекції
України з контролю за цінами, що
випливає із чинного на момент
прийняття рішення законодавства та
листа управління житлово-комунального
господарства Закарпатської ОДА від
22.02.2013р. №80/01-15. Зазначає, що на час
прийняття позивачем рішення про
встановлення тарифів у Державної
інспекції з контролю за цінами та її
органах відсутні були повноваження
щодо надання відповідних висновків. На
той час не були належним чином
урегульовані відносини щодо отримання
висновку на тарифи, існувала правова
колізія у законодавстві України у
цьому питанні, а відповідно і його
виконання не могло бути забезпечено
позивачем з незалежних від нього
обставин. Позивач при цьому наводить
теоретико-правове визначення понять
правової колізії та прогалин у праві
(прогалин у законодавстві).

Позивач наголошує на тому, що жодна
компетентна особа не встановила
необгрунтованості у тарифах на послуги
з вивезення твердих побутових
відходів, а отже позивач затвердив
тарифи, які були економічно
обгрунтованими.

Відповідач згідно з відзивом на позов,
який подано у судовому засіданні
20.05.2014р., позовні вимоги заперечив
повністю. Твердження позивача вважає
безпідставними та необгрунтованими.
Наголошує, що на момент прийняття
позивачем рішення від 29.03.2013р., яким
встановлені тарифи на послуги з
вивезення твердих побутових відходів,
діяли норми, які прямо передбачали
обов"язковість отримання суб"єктом
господарювання висновку щодо
розрахунків економічно обгрунтованих
планових витрат, пов"язаних з наданням
послуг з вивезення побутових відходів.
Вказує при цьому, що відповідно до
положень ст. ст. 7, 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" послуги
вивезення твердих побутових відходів є
комунальними послугами, тарифи на які
мають встановлюватись органами
місцевого самоврядування, а згідно з
приписами п.п. 1, 2 ст. 31 вказаного Закону
виконавці житлово-комунальних послуг
здійснюють розрахунок економічно
обгрунтованих витрат на їх виробництво
відповідно до порядку, що визначений
Кабінетом Міністрів України, і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку. Відповідно до п.41
Порядку формування тарифів на послуги
з вивезення твердих побутових
відходів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.2006р.
№1010 ( в редакції від 06.02.2013р.) висновок
щодо економічно обгрунтованих
планових витрат, пов"язаних з наданням
послуг з вивезення побутових відходів,
надається Державною інспекцією з
контролю за цінами або її
територіальними органами в порядку,
встановленому Мінекономіки.

Відповідач наголошує, що виконавчим
комітетом Чопської міської ради
всупереч вимогам законодавчих актів,
за відсутності висновку Державної
інспекції з контролю за цінами щодо
розрахунків економічно обгрунтованих
планових витрат, пов"язаних з наданням
послуг з вивезення побутових відходів,
затверджено тарифи без перевірки їх
економічної обгрунтованості.

Вважає таким, що не відповідає
дійсності, твердження позивача про те,
що на момент прийняття ним рішення від
29.03.2013р. №18 у Державної інспекції з
контролю за цінами та її
територіальних органів були відсутні
повноваження щодо надання відповідних
висновків. Безпідставними вважає
доводи позивача стосовно того, що через
колізію у законодавстві України він не
зміг з незалежних від нього обставин
отримати висновок Державної інспекції
з контролю за цінами, оскільки висновки
щодо розрахунків економічно
обгрунтованих планових витрат
надаються виключно
виконавцю/виробнику
житлово-комунальних послуг за їх
письмовим зверненням до Державної
інспекції з контролю за цінами або її
територіального органу. Відповідач
стверджує про неправильне
застосування позивачем норм
матеріального права, внаслідок чого
він вдався до таких понять, як "правова
колізія", "прогалини в законодавстві".

У судовому засіданні 20.05.14 розгляд
справи розпочато по суті.

Присутній у судовому засіданні 20.05.14
уповноважений представник позивача
позовні вимоги підтримав повністю з
мотивів, наведених у позовній заяві.
Уповноважений представник відповідача
висловив заперечення проти позову
згідно з поданим письмовим відзивом.

У судовому засіданні 20.05.14
оголошувалась перерва до 29.05.2014р. 15:00
год.

Оскільки після оголошеної судом
перерви уповноважений представник
позивача для участі в судовому
засіданні 29.05.14 не з"явився, не
повідомивши при цьому про причини
своєї неявки, ухвалою господарського
суду від 29.05.14 розгляд справи
відкладено на 11.06.14 12:00 год.

У судовому засіданні 11.06.14 судом за
клопотанням позивача про відкладення
розгляду справи винесено ухвалу, якою
розгляд справи відкладено на 15.07.14 11:30
год. Одночасно, в порядку ст.69
Господарського процесуального кодексу
України продовжено строк розгляду
справи на 15 днів - до 15.07.14.

Уповноважений представник позивача
для участі в даному судовому засіданні
не з"явився, витребуваних судом
додаткових письмових обгрунтувань
позовних вимог не подав, про причини
неявки представника позивача суду не
повідомлено, будь-яких заяв чи
клопотань до початку судового
засідання від позивача не надійшло.

Уповноважений представник
відповідача підтримав заперечення
проти позову.

Враховуючи, що по даній справі сплив
врегульований ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України
граничний строк розгляду, даний спір
підлягає вирішенню в даному засіданні.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представника
відповідача, суд констатує такі
висновки.

Як слідує із фактичних обставин і
матеріалів справи, виконавчий комітет
Чопської міської ради, розглянувши
клопотання МКП ЖКГ "Тиса" про
затвердження тарифів на вивіз
побутового сміття, відповідно до ст. 28
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.2006р.,
прийняв рішення від 29.03.2013р. №18, згідно
з яким вирішено встановити з 01.04.2013р.
тарифи на послугу із вивезення твердих
побутових відходів, подані МКП ЖКГ
"Тиса":

- для населення -45,28 грн./1 м.куб, тобто
для одного мешканця міста житлового
фонду МКП ЖКГ "Тиса" -4,98 грн.4

- для бюджетних організацій- 58,02
грн./1м.куб

- для інших споживачів - 58,02 грн./1м.куб.

Адміністративною колегією
Закарпатського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення від 11.03.2014 №11-р/к
(Справа №04-13/2014), згідно з яким вирішено:

- визнано дії виконавчого комітету
Чопської міської ради (код ЄДРПОУ-26528626)
щодо прийняття рішення від 29.03.2013р. №18,
яким встановлені тарифи на послугу з
вивезення твердих побутових відходів
без висновку Державної інспекції
України з контролю за цінами,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 7 статті 50,
статтею 17 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
створення умов для вчинення міським
комунальним підприємством
житлово-комунального господарства
"Тиса" порушення законодавства про
захист економічної конкуренції(п.2);

- виконавчому комітету Чопської
міської ради вжити заходи по
недопущенню в подальшому порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, зазначеного в п.2 цього
рішення, про що в місячний термін з дня
отримання рішення повідомити
територіальне відділення (п.3).

Прийняте стосовно вищевказаних
порушень рішення Адміністративної
колегії Закарпатського обласного
територіального відділення АКУ
мотивовано з посиланням на
регламентацію норм ст. ст. 7, 13 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", якими передбачено, що послуги
вивезення побутових відходів є
комунальними послугами, тарифи на які
встановлюються органами місцевого
самоврядування. Відповідно до п.п.1, 2 ст.
31 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" виконавці
житлово-комунальних послуг здійснюють
розрахунки економічно обгрунтованих
витрат на їх виробництво відповідно до
порядку формування тарифів на
житлово-комунальні послуги, що
визначений Кабінетом Міністрів
України і подають їх на затвердження
органам місцевого самоврядування в
установленому законом порядку. На
виконання положень ст. 31 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.2006р. №1010 затверджено Порядок
формування тарифів на послуги з
вивезення побутових відходів,
відповідно до п.41 якого розрахунок
економічно обгрунтованих планових
витрат, пов"язаних з наданням послуг,
повинен бути підтверджений висновком
Державної інспекції України з контролю
за цінами або її територіальними
органами в порядку, встановленому
наказом Мінекономіки від 07.03.2007р. №67.

З огляду на ті фактичні обставини, що
рішенням виконавчого комітету
Чопської міської ради від 29.03.2013р. №18
затверджено тарифи на послуги із
вивезення твердих побутових відходів
без висновку Державної інспекції
України з контролю за цінами щодо
розрахунку економічно обгрунтованих
планових витрат на цю послугу,
оскаржуваним рішенням дії виконавчого
комітету Чопської міської ради
кваліфіковано як такі, що містять
ознаки порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого п.7 ст. 50, ст. 17 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" у вигляді створення умов
для вчинення міським комунальним
підприємством житлово-комунального
господарства "Тиса" порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Позивач виконавчий комітет Чопської
міської ради, не погодившись із
вищенаведеними висновками
Адміністративної колегії
Закарпатського обласного
територіального відділення АКУ,
звернувся з даним позовом про визнання
недійсним п.п. 2, 3 рішення від 13.02.2014
№13рп/к (Справа №04-13/2014).

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
передбачено, що підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи; недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Оспорюючи прийняте відповідачем
рішення, позивач наголошує, що його дії
не можуть розцінюватись як порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, оскільки він з незалежних
від нього обставин не міг отримати на
час прийняття рішення від 29.03.2013р.
висновок Державної інспекції України з
контролю за цінами.

Суд констатує, що вказані доводи
позивача повністю спростовуються
наведеною у оспорюваному рішенні
відповідача мотивацією згідно з
регламентацією норм ст. ст. 7, 13, 31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", ст. 41 Порядку формування
тарифів на послуги з вивезення
побутових відходів (затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.2006р. №1010), якими передбачено
такий порядок формування тарифу на
послугу з вивезення твердих побутових
відходів, за якого виконавці послуг
здійснюють здійснюють розрахунок
економічно обгрунтованих витрат,
пов"язаних з наданням послуг з
вивезення твердих побутових відходів,
з обов"язковим наданням Державною
інспекцією з контролю за цінами або її
територіальними органами висновку
щодо такого розрахунку.

Таким чином, відповідно до чинного на
час прийняття виконавчим комітетом
Чопської міської ради рішення від
29.03.2013р. №18 законодавства України
тарифи на послуги з вивезення твердих
побутових відходів підлягали
затвердженню відповідним органом
місцевого самоврядування за наявності
наданого виконавцем послуг розрахунку
економічно обгрунтованих витрат на їх
виробництво, підтвердженого висновком
Державної інспекції з контролю за
цінами або її територіального органу.

Окрім того, слід зазначити, що чинним
на час прийняття виконкомом Чопської
міської ради рішення від 29.03.2013р. №18
Положенням про Державну інспекцію
України з контролю за цінами (затвердж.
Указом Президента України від 30
березня 2012 року № 236/2012) серед
визначених у п.4 повноважень
Держцінінспекції України передбачено
повноваження з надання суб'єктам
господарювання висновків щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планованих витрат під час формування
тарифів на окремі види
житлово-комунальних послуг (пп.8 п.4).
Наведеним повністю спростовуються
твердження позивача щодо неможливості
отримання на момент прийняття рішення
від 29.03.13 №18 висновку Державної
інспекції з контролю за цінами через
відсутність у неї передбачених
законодавством України повноважень
надати такий висновок.

Навівши у мотивації позовних вимог
позицію щодо колізії та прогалин у
законодавстві України, позивач жодним
чином не обгрунтував, з аналізу яких
саме законодавчих актів ним зроблено
висновки про існування на час
прийняття рішення від 29.03.2013р. №18
колізії та прогалин у законодавстві
України у питанні отримання висновку
на тарифи.

За правилами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Позивач при зверненні з даним позовом
жодним чином не довів наявність
обставин, які згідно з вищенаведеними
приписами ст. 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" є
підставами для визнання недійсним
рішення органу Антимонопольного
комітету України.

В задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору слід
покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 33, 43, 49, 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору
покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено в
порядку, передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 21.07.2014р.

Суддя
Івашкович І.В.