ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.14р. Справа № 904/3534/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Смірновій І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ДНІПРОГАЗ", м.
Дніпропетровськ

до Квартирно-експлуатаційного відділу
м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про стягнення 365 727,71 грн.

Представники:

Від позивача: Тимченко К.О., дов. № 265 юр
від 17.12.2013р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Дніпрогаз" звернулось до
Квартирно-експлуатаційного відділу у
місті Дніпропетровськ з позовом про
стягнення суми основного боргу за
договором на постачання природного
газу за регульованим тарифом
№2013/ТБ-Б-4797/145191від 28.03.2013р. в розмірі
338817,26грн., пені в розмірі 13710,50грн., суми
інфляційного збільшення в розмірі
10164,52грн. та 3% річних в розмірі 3035,43грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору
№2012/ТП-Б-4797/145191 від 28.03.2013р. в частині
оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.05.2014р.
порушено провадження у справі. Справа
призначалась до розгляду в судовому
засіданні на 17.06.2014р., 08.07.2014р. та 21.07.2014р.

В судовому засіданні від 17.06.2014р.
представник позивача надав відзив на
позовну заяву, в якому він заперечує
проти позовних вимог та просить
відмовити в задоволенні позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз". Також відповідачем надане
клопотання в якому він просить
зменшити розмір нарахованої пені.

07.07.2014р. відповідач надав клопотання
про відкладення розгляду справи
призначеного на 08.07.2014р. на іншу дату, у
зв'язку з неможливістю направити свого
повноважного представника для участі в
судовому засіданні.

18.07.2014р. позивачем до канцелярії
господарського суду було надане
клопотання про доручення документів до
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, встановив.

28.03.2013р. між Публічним акціонерним
товариством "Дінпрогаз" (далі -
постачальник) та
Квартирно-експлуатаційним відділом
міста Дніпропетровськ (далі - споживач)
підписаний договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом, укладений за результатами
проведення процедури закупівлі за
державні кошти №2013/ТБ-Б-4797/145191 (далі -
договір).

Відповідно до умов договору
постачальник постачає природний газ
споживачу в обсягах і порядку,
передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором (пункт 1.1).

Пунктом 2.6 договору передбачено, що
послуги з постачання газу
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання-передачі газу та/або
актом виконаних робіт, що оформлюється
за даними вузлів обліку, визначених у
додатку 1 до договору та згідно з
умовами технічної угоди, яка є
невід'ємною частиною даного договору.

Облік обсягів газу, що постачається на
умовах договору, здійснюється згідно з
пунктом 3.2 договору.

Відповідно до пункту 4.5 договору
розрахунковий період за договором
становить один місяць - з контрактної
години першого дня місяця до
контрактної години першого дня
наступного місяця включно. Місячна
вартість газу визначається як добуток
ціни газу на загальну кількість
реалізованого газу, визначену згідно з
розділом 3 договору.

Згідно з пунктом 4.6 договору оплата
вартості послуг з постачання газу
здійснюється споживачем авансовими
платежами із розрахунку договірного
обсягу постачання газу протягом
періоду оплати відповідно до додатка 2
до договору.

Авансові платежі сплачуються
споживачем постачальнику на
розрахунковий рахунок зі спеціальним
режимом використання у розмірі 100
відсотків від вартості запланованого
або погодженого постачальником обсягу
газу на розрахунковий період до 25-го
числа місяця, що передує місяцю
поставки газу.

У випадку недоплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 5-го числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Пунктом 10.1 передбачено, що договір
набирає чинності з дата його
підписання та укладається на строк до
31.12.2013р. Додатковою угодою до договору
від 31.12.2013р. строк дії договору було
продовжено до 31.03.2014р., крім того був
визначений обсяг постачання
природного газу на період з січня по
березень 2014р.

Згідно з пунктом 2.1 договору обсяги
постачання газу споживачу встановлені
в додатку 2 до договору.

Додатком 2 до договору (Договірні
обсяги постачання природного газу на
2013 рік) встановлений обсяг постачання
природного газу відповідачу на грудень
2013 року в розмірі 80,0тис.куб.м.
Зазначений додаток підписаний та
скріплений печатками сторін без
зауважень та заперечень до нього.

Відповідно до акту прийому-передачі
природного газу до договору від
24.12.2013р., за період з 01.12.2013р. по 31.12.2013р.
позивач передав, а відповідач прийняв
73,408тис.куб.м. природного газу на суму
338817,26грн. Зазначений акт підписаний та
скріплений печатками обох сторін, без
зауважень та заперечень до нього.

З викладеного вбачається, що природний
газ поставлений відповідачу в грудні
2013р. було поставлено відповідно до умов
договору та в обсягах передбачених
договором.

Згідно з умовами договору відповідач
був зобов'язаний оплатити природний
газ поставлений позивачем за договором
в період з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. в строк до
05.01.2014р.

Проте відповідачем не були належним
чином виконані зобов'язання з оплати
поставленого природного газу за
договором в період з 01.12.2013р. по 31.12.2013р.,
внаслідок чого у відповідача виникла
заборгованість в розмірі 338817,26грн.

24.02.2014р. позивач з метою досудового
врегулювання спору, направив на адресу
відповідача претензію з вимогою
погасити заборгованість за договором в
розмірі 338817,26грн. у 7-ми денний термін.

Як вбачається з матеріалів справи, на
теперішній час відповідачем
залишилась несплаченою заборгованість
за поставлений позивачем в період з
01.12.2013р. по 31.12.2013р. природний газ в
розмірі 338817,26грн.

В судовому засіданні від 17.06.2014р.
представник відповідача не погодився з
позовними вимогами заявленими
позивачем, надав відзив на позовну
заяву в якому відповідач посилався на
те, що він є розпорядником бюджетних
коштів, а стягнення з нього суми боргу
яка перевищує розмір бюджетних
асигнувань призведе до порушення
Бюджетного кодексу України.

Крім того, відповідач надав клопотання
про зменшення розміру нарахованої пені
до 0,00грн. з посиланням на статті 551
Цивільного кодексу України та 233
Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Таким чином, відповідач не мав підстав
для ухилення від повного виконання
своїх зобов'язань за договором в
частині оплати поставленого йому в
грудні 2013р. природного газу.

Щодо посилань відповідача на
відсутність бюджетного фінансування,
то суд вважає їх безпідставним тому, що
така обставина не звільняє відповідача
від виконання зобов'язань щодо оплати
поставленого природного газу, оскільки
така обставина не визначена
законодавчо як така, що звільняє від
виконання зобов'язання. Так, частиною 2
статті 218 Господарського кодексу
України прямо передбачає, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника не
вважається обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

В постанові Верховного Суду України
від 15.05.2012р. у справі №11/446 також
викладена позиція про те, що
відсутність бюджетного асигнування не
є підставою для звільнення від
виконання грошового зобов'язання

Статтею 11128 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 338817,26грн., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем. Тому суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в
повному обсязі.

Позивачем наданий розрахунок пені за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних за весь час
прострочення по договору
№2013/ТП-Б-4797/145191 від 28.03.2013р. станом на
24.04.2014р. Відповідно до зазначеного
розрахунку позивач заявив до стягнення
суму пені нарахованої за період з
06.01.2014р. по 24.04.2014р. в розмірі 13710,50грн., 3%
річних за період з 06.01.2014р. по 24.04.2014р. в
розмірі 3035,43грн. та суму інфляційного
збільшення за період з 06.01.2014р. по
24.04.2014р. в розмірі 10164,52грн. Судом був
перевірений наданий позивачем
розрахунок та встановлено, що
зазначений розрахунок вірний та
відповідає чинному законодавству
України.

Відповідно пункту 3 статті 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Так, частиною 1 статті 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Враховуючи, те, що позивачем не надано
доказів завдання йому збитків
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань, суд вважає за
можливе зменшити розмір пені
нарахованої за період з 06.01.2014р. по
24.04.2014р. з 13710,50грн. до 6000,00 грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних за
період з 06.01.2014р. по 24.04.2014р. в розмірі
3035,43грн. та суму інфляційного
збільшення за період з 06.01.2014р. по
24.04.2014р. в розмірі 10164,52грн., суд вважає
їх обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню.

Судові витрати розглядаються з
урахуванням норм статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Керуючись нормами Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України, статтями 1, 2, 4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6,
21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз" до
Квартирно-експлуатаційного відділу у
місті Дніпропетровськ про стягнення
суми основного боргу за договором на
постачання природного газу за
регульованим тарифом №2013/ТБ-Б-4797/145191
від 28.03.2013р. в розмірі 338817,26грн., пені в
розмірі 13710,50грн., суми інфляційного
збільшення в розмірі 10164,52грн. та 3%
річних в розмірі 3035,43грн. задовольнити
частково.

Зменшити розмір пені заявленої до
стягнення з 13710,50грн. до 6000,00 грн.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного
відділу у місті Дніпропетровськ (Код
; Місцезнаходження: 49005, м.
Дніпропетровськ, вул. Феодосійська, 13)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз" (Код ; Місцезнаходження: 49029, м.
Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5)
суму основного боргу в розмірі
338817,26грн., пеню в розмірі 6000,00грн., суму
інфляційного збільшення в розмірі
10164,52грн., 3% річних в розмірі 3035,43грн. та
суму сплаченого судового збору в
розмірі 7314,55грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні від 21.07.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписаний
22.07.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова