ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Справа № 923/62/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого Н.
Волковицької Л. Рогач за участю
представників:прокуратуриТомчук М.О. -
прокурор відділу Генеральної
прокуратури Українипозивачане
з'явилися (про час і місце судового
засідання повідомлено
належно)відповідачане з'явилися (про
час і місце судового засідання
повідомлено належно)розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Заступника прокурора
Одеської області на постановувід 10.04.2014
р. Одеського апеляційного
господарського судуу справі№ 923/62/14
господарського суду Херсонської
областіза позовомХерсонського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Лазурненської селищної
ради Скадовського району Херсонської
областідо Публічного акціонерного
товариства "Херсонський суднобудівний
завод"провнесення змін до договору
оренди земліВ С Т А Н О В И В :

У січні 2014 р. Херсонський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі
Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області звернувся до господарського
суду Херсонської області з позовом до
ПАТ "Херсонський суднобудівний завод"
про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 16.07.2007 р.,
укладеного між Лазурненською селищною
радою та ПАТ "Херсонський
суднобудівний завод", виклавши пункт 3.1
договору оренди в наступній редакції:
"Орендна плата. Орендна плата становить
244871,28 грн. на рік, що становить 9% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки з урахуванням коефіцієнтів.
Плата за орендовану земельну ділянку
вноситься виключно в грошовій формі на
рр.0269, код ОКРО - 24103683 в УДК в
Херсонській області, код платежу 13050200,
МФО 852010 щомісячно".

Позовні вимоги, з посиланням на приписи
статей 632, 651 Цивільного кодексу
України, норми Податкового кодексу
України та статті 21, 30 Закону України
"Про оренду землі", обґрунтовані тим, що
спірним пунктом договору передбачений
розмір орендної плати 9 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки з урахуванням коефіцієнтів та
знижки 25 % від суми орендної плати,
передбаченої Методикою розрахунку
орендної плати за використання
земельних ділянок в межах
Лазурненської селищної ради, яка
затверджена рішенням селищної ради від
14.02.2008 р. № 360.

Проте, як зазначав прокурор ані
Податковим кодексом України, ані
Законом України "Про оренду землі" не
передбачена наявність чи можливість
застосування знижок, як й не
передбачалось встановлення знижок
Законом України "Про плату за землю",
який був чинним на час виникнення
правовідносин, у зв'язку з чим
прокуратурою було внесено до селищної
ради подання про скасування Методики
розрахунку орендної плати за
використання земельних ділянок в межах
Лазурненської селищної ради,
затвердженої рішенням селищної ради
від 14.02.2008 р. № 360, в частині надання
знижок з орендної плати, яке було
розглянуто та задоволено.

ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" у
відзиві на позовну заяву просило
відмовити у її задоволенні вказуючи на
те, що на підставі норм Податкового
кодексу України та рішення ради від
07.09.2010 р. № 752, між селищною радою та
відповідачем 19.04.2011 р. була укладена
додаткова угода до договору оренди
землі від 16.07.2007 р., у пункті 1 якої
встановлений розмір орендної плати - 183
622, 04 грн. на рік, і виходячи із розміру
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, який вбачається з доданого до
позовної заяви витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку землі, розмір орендної плати,
який сплачує відповідач на виконання
договору, відповідає вимогам
Податкового кодексу України та
становить більше 3 % граничного розміру
річної орендної плати, встановленого
чинним законодавством, що свідчить про
відсутність підстав для внесення змін
до договору оренди землі.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 24.02.2014 р. (суддя
Пінтеліна Т.Г.) позов задоволено
повністю, внесені зміни до договору
оренди земельної ділянки від 16.07.2007 р.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції
дійшов висновку щодо доведеності та
обґрунтованості позовних вимог,
вказавши, зокрема, що чинним
законодавством не передбачена
можливість застосування знижок з
орендної плати за землю.

За апеляційною скаргою ПАТ
"Херсонський суднобудівний завод"
Одеський апеляційний господарський
суд (судді: Туренко В.Б., Поліщук Л.В.,
Таран С.В.), переглянувши рішення
господарського суду Херсонської
області від 24.02.2014 р. в апеляційному
порядку, постановою від 10.04.2014 р.
скасував його, прийняв нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовив.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що
рішенням Лазурненської селищної ради
від 20.12.2013 р. № 527 затверджена Методика
розрахунку орендної плати за
використання земельних ділянок в межах
Лазурненської селищної ради,
відповідно до якої для земель
рекреаційного призначення під
об'єктами рекреації, зокрема змішаного
типу, встановлено ставку річної
орендної плати у розмірі 5 %, що
відповідає визначеному у спірному
пункті договорі річному розміру
орендної плати, виходячи з 9 % ставки від
нормативної грошової оцінки, з
урахуванням 25 % знижки, що не суперечить
чинному законодавству та свідчить про
відсутність підстав для задоволення
позову прокурора щодо внесення змін до
договору оренди землі, проте, було
залишено поза увагою суду першої
інстанції.

Заступник прокурора Одеської області
подав до Вищого господарського суду
України касаційну скаргу, в якій
просить постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
10.04.2014 р. у даній справі скасувати, а
рішення господарського суду
Херсонської області від 24.02.2014 р.
залишити в силі, обґрунтовуючи доводи
касаційної скарги порушенням судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує на те, що предметом
позову прокурора є внесення змін до
спірного пункту лише в частині
скасування знижки у розмірі 25 %, як
такої, що була встановлена в порушення
норм діючого законодавства, і предмет
позову жодним чином не стосувався
відсоткової ставки, а відтак, прокурор
зазначив про помилковість висновку
апеляційного суду про суперечливість
ставки орендної плати за договором та
рішенням селищної ради від 20.12.2013 р. №
527.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ
"Херсонський суднобудівний завод"
просило відмовити у її задоволенні
вказуючи на правомірність висновків
суду апеляційної інстанції, зроблених
на підставі всіх матеріалів справи та
норм чинного законодавства,
посилаючись також на недоведеність та
необґрунтованість позовних вимог
прокурора.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутнього у судовому
засіданні прокурора, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами під час розгляду
справи, 16.07.2007 р. між Лазурненською
селищною радою (Орендодавець) та ВАТ
"Херсонський суднобудівний завод"
(правонаступником якого є ПАТ
"Херсонський суднобудівний завод")
(Орендар) було укладено договір оренди
землі, за умовами якого в оренду
передається земельна ділянка площею
14,5239 га, яка знаходиться в смт. Лазурне
по вул. Будівельників під розміщення
бази відпочинку "Корабел", 1, строком на 5
років.

Договір зареєстрований у Скадовському
районному реєстраційному окрузі
Херсонської регіональної філії ДП
"Центр ДЗК", про що в Державному реєстрі
земель вчинено запис від 02.08.07р. №
4АА72800018.

Нормативно грошова оцінка земельної
ділянки на момент укладення договору
становила 2 169 871,00 грн.

У пункті 3.1. договору сторони
домовились, що орендна плата становить
43 397,42 грн., що становить 2% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.

Згідно з пунктом 3.4 договору розмір
орендної плати переглядається у
випадках та з моменту підвищення цін та
тарифів, передбачених законодавством
України.

07.09.2010 р. Лазурненською селищною радою
прийнято рішення № 752, яким надано
дозвіл на внесення змін в діючий
договір оренди укладений з ВАТ
"Херсонський суднобудівний завод"
(правонаступником якого є ПАТ
"Херсонський суднобудівний завод"),
шляхом підписання додаткової угоди та
встановлено орендну плату у розмірі 9%
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки з урахуванням
коефіцієнтів та знижки 25% від суми
орендної плати (згідно пункту 5.3.
рішення сільради від 14.02.2008 р. № 360) (а.с.
15).

На підставі вказаного рішення
Лазурненської селищної ради від 07.09.2010
р. № 752, між Лазурненською селищною
радою та ВАТ "Херсонський
суднобудівний завод" було укладено
додаткову угоду, якою внесені зміни в
пункт 3.1. договору оренди землі від
16.07.2007 р., а саме: встановлено розмір
орендної плати 183622,04 грн. на рік, що
становить 9% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки з урахуванням
коефіцієнтів та знижки 25% від суми
орендної плати (а.с. 16).

Додаткову угоду зареєстровано у
Відділі Держкомзему у Скадовському
районі, про що в Державному реєстрі
вчинено запис від 19.04.11 р. № 00236.

18.10.2011 р. рішенням Лазурненської
селищної ради № 136, у зв'язку із зміною
найменування відповідача, надано
дозвіл на внесення змін в діючий
договір оренди землі від 16.07.2007 р.,
шляхом підписання додаткової угоди
(а.с. 17).

05.12.2011 р. на підставі вказаного рішення
селищної ради, між сторонами укладено
додаткову угоду, якою внесені зміни в
договір оренди землі від 16.07.2007 р.,
зокрема змінено назву орендаря та
встановлено строк оренди земельної
ділянки терміном на 10 років з дня
державної реєстрації. Додаткова угода
зареєстрована у Відділі Держкомзему у
Скадовському районі, про що в
Державному реєстрі вчинено запис від
10.04.2012 р. № 00998 (а.с.18).

27.02.2013 р. рішенням Лазурненської
селищної ради № 383 задоволено подання
прокурора Херсонської міжрайонної
природоохоронної прокуратури щодо
скасування Методики розрахунку
орендної плати за використання
земельних ділянок в межах
Лазурненської селищної ради,
затвердженої рішенням Лазурненської
селищної ради від 14.02.2008 р. № 360 в
частині надання знижок при визначенні
розміру орендної плати за користування
земельними ділянками.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є вимоги
прокурора про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
16.07.2007 р., відносно орендної плати (пункт
3.1 договору), з посиланням, зокрема, на
приписи статей 632, 651 Цивільного кодексу
України, статей 21, 30 Закону України "Про
оренду землі" та норми Податкового
кодексу України.

За приписами статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 628 вказаного
Кодексу зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до статей 651, 652 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зокрема, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом; а також у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору.

За змістом частини 3 статті 653
Цивільного кодексу України, якщо
договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
набрання рішенням суду про зміну або
розірвання договору законної сили.

Проте, зі змісту позовної заяви
вбачається, що підставою позову в даній
справі прокурором визначено
невідповідність пункту 3.1 договору
оренди землі нормам діючого
законодавства, зокрема, Закону України
"Про оренду землі" та Податковому
кодексу України.

Статтею 15 Цивільного кодексу України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання та на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Право кожної особи на звернення до суду
за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу закріплено статтею 16
вказаного Кодексу та статтею 20
Господарського кодексу України, які, в
свою чергу, кореспондуються зі
способом захисту, визначеним у статті
651 Цивільного кодексу України та статті
30 Закону України "Про оренду землі", у
вигляді внесення змін до договору.

Позовом у процесуальному сенсі є
звернення до суду з вимогою про захист
своїх прав та інтересів, який
складається з двох елементів: предмету
і підстави позову. Предметом позову є
певна матеріально-правова вимога
позивача до відповідача, а підставою
позову є факти, які обґрунтовують
вимогу про захист права чи законного
інтересу.

Проте, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що вказуючи на
невідповідність спірного пункту 3.1
договору оренди землі нормам діючого
законодавства щодо встановлення
знижки з орендної плати у розмірі 25 %,
прокурором залишені поза увагою
приписи статей 203, 215 Цивільного кодексу
України, якими встановлено, зокрема, що
невідповідність правочину (або його
частини) закону, є підставою для
визнання такого правочину (або його
частини) недійсним, в той час, як
прокурором у даній справі заявлялись
вимоги про внесення змін до договору
оренди землі.

Враховуючи викладене та виходячи з
норм статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на встановлені судом
апеляційної інстанції обставини
справи, судова колегія вважає прийняту
у справі постанову такою, що підлягає
залишенню без змін з підстав,
зазначених у постанові суду касаційної
інстанції, а доводи скаржника вважає
такими, що зводяться до переоцінки
доказів, що за приписами статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України виходить за межі повноважень
касаційної інстанції та
спростовуються встановленими під час
розгляду справи обставинами.

Керуючись статтею 1117, пунктом 1 статті
1119, статтями 11110, 11111 Господарського
процесуального кодексу України Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 р. у
справі № 923/62/14 господарського суду
Херсонської області залишити без змін,
а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач