номер провадження справи 35/56/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014
Справа № 908/1927/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Топчій О.А.

при секретарі Маюровій Ю.О.

За участю представників сторін:

Від позивача - Касьянов О.О.,
довіреність № 251 від 30.12.2013р.

Від відповідача - Борисова І.А.,
довіреність № 20 від 03.06.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом Публічного
акціонерного товариства
"Орджонікідзевський гірничо -
збагачувальний комбінат", м.
Орджонікідзе Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восточний експрес",
м. Запоріжжя

про стягнення суми боргу у
розмірі 6739,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

05.06.2014р. до господарського суду
надійшла позовна заява Публічного
акціонерного товариства
"Орджонікідзевський гірничо -
збагачувальний комбінат" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Восточний експрес" про стягнення суми
боргу у розмірі 6739,03 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
25.02.2013р. між ним та відповідачем був
укладений договір поставки № Т176/05,
відповідно до якого постачальник
зобов'язався передати у власність
покупцеві товар, повне найменування
якого (номенклатура, асортимент), марка,
вид, сорт, кількісні та якісні
характеристики вказуються в
специфікаціях (Додатках) до договору,
які є його невід'ємною частиною, а
покупець зобов'язався прийняти
вказаний Товар та оплатити його в
порядку і на умовах, передбачених
договором. Строк поставки товару,
відповідно до додаткової угоди № 1 від
30.12.2013 р., встановлений до 24 лютого 2014
року. Оскільки відповідачем поставка
товару в строк проведена не була,
позивач, відповідно до п. 10.3 договору
нарахував штраф в сумі 6739,03 грн., який й
просить суд, разом із сплаченим судовим
збором стягнути з відповідача.

05.06.2014р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
здійснено розподіл справ між суддями,
справу № 908/1927/14 призначено судді
Топчій О.А.

Ухвалою від 06.06.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/1927/14 та
присвоєно вищевказаній справі номер
провадження 35/56/14. У сторін витребувані
документи, які необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 19.06.2014р.

19.06.2014р. через канцелярію
господарського суду Запорізької
області від відповідача надійшов
відзив, в якому останній позовні
вимоги вважає безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню. Свої
заперечення відповідач обґрунтовує
тим, що п. 3.3 договору сторони
обумовили, що поставка товару
здійснюється постачальником згідно з
п. 3.1. даного договору тільки після
отримання письмового підтвердження
(належним чином оформленої заявки)
покупця. У письмовому підтвердженні
(заявці) покупець вказує графік
поставки, який містить обсяги та
терміни поставки товару в межах
періоду поставки, який сторони
вказують у специфікаціях (Додатках) до
цього Договору. Дострокова поставка
товару постачальником допускається за
письмовою згодою сторін. Позивач не
виконав своє зобов'язання за п. 3.3
договору, письмового підтвердження або
належним чином оформленої заявки із
зазначенням графіку поставки, який
містить обсяги або терміни поставки
Товару в межах періоду поставки,
зазначеного у Специфікації №3 не надав,
що фактично унеможливило виконання
Відповідачем свого зобов'язання за
Договором. Просить відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

19.06.2014р. через канцелярію
господарського суду Запорізької
області представником позивача до суду
було надано нормативне та
документальне обґрунтування заявлених
вимог, в якому він підтвердив свої
вимоги щодо стягнення штрафу за
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором поставки №
Т176/05 від 25.02.2013р.

В судовому засіданні 19.06.2014р. була
оголошена перерва до 10 год. 30 хв. 03.07.2014р.

01.07.2014р. через канцелярію
господарського суду Запорізької
області від представника позивача
надійшли пояснення, в яких він,
посилаючись на Закон України «Про
електронні документи та електронний
документообіг» наполягає, що лист
підтвердження (заявка) був
відправлений на електронну адресу
відповідача 13.12.2013р. і це є належним
доказом письмового підтвердження
заявки покупця, як це передбачено п. 3.3
договору, проте поставка товару
відповідачем здійснена не була. Крім
того, позивач, вважає, що листом № 4291
від 05.03.2014р. відповідач гарантував
поставити товар в строк 3-5 робочих днів,
тобто до 14.03.2014р.

02.07.2014р. до господарського суду
відповідачем був наданий уточнений
відзив на позовну заяву, в якому
останній заперечує проти посилань
позивача стосовно виписки із
електронної пошти як доказ направлення
заявки, оскільки вказана виписка
жодним чином не підтверджує її зміст та
факт отримання її адресатом. Крім того,
сторони узгодили саме направлену
письмову форму підтвердження (належним
чином оформленої заявки), всі інші
способи передачі інформації не є
виконанням свого зобов'язання
Покупцем, так як не відповідають п. 3.3
договору. Що стосується наданого на
огляд в судовому засіданні
повідомлення про вручення листа, то
відповідач зазначає, що зазначене
повідомлення не доказує факт
отримання ТОВ "Восточний експрес"
саме письмового підтвердження
(належним чином оформленої заявки),
оскільки на даний час сторони
продовжують співпрацювати за
договором і кореспонденція, що
направлена на адресу ТОВ "Восточний
експрес" без опису вкладення може
містити документацію за іншою
продукцією.

Після закінчення перерви, розгляд
справи продовжено 03.07.2014р.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.07.2014 р. наполягав на
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, на підставах, викладених в
позові та поясненнях, наданих до суду
додатково.

Представник відповідача в
судовому засіданні 03.07.2014р. підтримав
заперечення проти позову на підставах,
викладених в відзиві та в уточненнях до
відзиву. Заявлений позов вважає
безпідставним та просить суд відмовити
в його задоволенні.

За заявою представників сторін
справа розглянута без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу.

В судовому засіданні 03.07.2014 р., на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

25.02.2013р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Восточний
експрес» (далі - постачальник) та
Публічним акціонерним товариством
«Орджонікідзевський гірничо -
збагачувальний комбінат» (далі -
покупець) був укладений Договір
поставки № Т176/05 (далі - договір).

Згідно до п. 1.1. договору постачальник
зобов'язується передати у власність
покупцеві товар, повне найменування
якого (номенклатура, асортимент), марка,
вид, сорт, кількісні та якісні
характеристики вказуються в
Специфікаціях (додатках) до договору
(далі - товар), які є його невід'ємною
частиною, а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар та оплатити
його в порядку і на умовах,
передбачених даним договором.

Відповідно до специфікації (Додаток) №
3 від 19.11.2013р. до Договору № Т176/05 від
25.02.2013 р., постачальник зобов'язався
поставити на адресу ПАТ
«Орджонікідзевський гірничо -
збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ
"ОГЗК") товар:

- щит освітлення 1ШО рис. 101178ЕО2.
згідно до ТУ У 31.2-1:2008 кількості 1
шт., за ціною 7 704,00 грн. (без ПДВ);

- щит освітлення навісний (ящик
ЯУО) рис.101178-ЕО2, згідно до ТУ У 31.2-30557359-
001:2008 у кількості 1 шт., за ціною 1 548,00 грн.
(без ПДВ);

- ящик ЯТП-0,25 220/12. згідно до ТУ У
31.2-1:2008 у кількості 1 шт., за ціною
258,75 грн. (без ПДВ) за одиницю, на
загальну суму 776,25 грн. (без ПДВ).

Всього на загальну суму: 12 033,90 грн.
Строк поставки товару - до 30.11.2013 р.
(а.с. 20).

Відповідно до п. 3.1. договору поставки №
Т176/05 від 25.02.2013 р. постачальник
зобов'язується поставити покупцеві
товар на умовах та у спосіб зазначеними
в Специфікаціях (додатках) до цього
договору.

Постачальник зобов'язується поставити
товар покупцеві у строки, визначені п.
3.3. цього договору (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору сторони узгодили,
що поставка товару здійснюється
постачальником згідно з п. 3.1. даного
договору тільки після отримання
письмового підтвердження (належним
чином оформленої заявки) покупця. У
письмовому підтвердженні (заявці)
покупець вказує графік поставки, який
містить обсяги та терміни поставки
товару в межах періоду поставки, який
сторони вказують у специфікаціях
(додатках) до цього договору.
Дострокова поставка товару
постачальником допускається за
письмовою згодою сторін

Договір підписаний обома сторонами та
скріплений печатками обох підприємств.

В матеріалах справи міститься
заявка-підтвердження № 3156-05 від 13.12.2013
р., відповідно до якої, позивач просить
відповідача здійснити поставку на
адресу ПАТ "ОГЗК" згідно Специфікації
№ 3 від 19.11.2013 р. в строк до 18.12.2013 р. (а.с.
21).

Поставка товару в обумовлені строки
здійсненна не була.

Позивач на підтвердження невиконання
відповідачем своїх зобов'язань, щодо
поставки товару в обумовлені строки,
надає до суду лист № 3251-05 від 26.12.2013 р.
адресований відповідачу, в якому
позивач вказує відповідачу, що згідно
Специфікації № 3 від 19.11.2013 р. до
договору № Т176/05 від 25.02.2013р. строк
поставки низьковольтних комплектуючих
пристроїв до 30.11.2013 р., проте поставка
товару не здійснена та вимагав даним
листом здійснити дану поставку (а.с. 22).

Проте, в матеріалах справи, відсутні
докази того, що дані листи направлялись
на адресу відповідача, та останній їх
отримував. Відповідач під час розгляду
справи заперечував проти отримання
даних листів.

Посилання позивача на те, що вказані
вище листи направлялись електронною
поштою на адресу відповідача, на
підтвердження чого, останній надає
копію роздруківки електронної
переписки між сторонами, не
приймаються судом як доказ направлення
та отримання позивачем саме
заявки-підтвердження № 3156-05 від 13.12.2013
р. та листа № 3251-05 від 26.12.2013 р., оскільки
дана роздруківка не містить жодних
даних чи застережень, які б свідчили
саме про направлена вказаних листів та
отримання їх відповідачем.

Разом з тим, в матеріалах справи,
міститься Додаткова угода № 1 до
договору поставки № Т176/05 від 25.02.2013 р.,
яка укладена 30.12.2013 р. між ПАТ "ОГЗК" та
ТОВ «Восточний експрес», згідно до якої
внесені зміни до Специфікації (Додатку)
№ 3 від 19.11.2013 р., щодо строків поставки
товару. Строк поставки встановлений
сторонами до 24 лютого 2014 р. (а.с. 23).

Таким чином, сторони продовжили строк
поставки товару до 24 лютого 2014 р.

Інші зміни до договору поставки № Т176/05
від 25.02.2013 р. не вносились.

Як вже було зазначено, вище п. 3.3
договору сторони узгодили, що поставка
товару здійснюється постачальником
тільки після отримання письмового
підтвердження (належним чином
оформленої заявки) покупця. У
письмовому підтвердженні (заявці)
покупець вказує графік поставки, який
містить обсяги та терміни поставки
товару в межах періоду поставки, який
сторони вказують у специфікаціях
(Додатках) до цього договору.
Дострокова поставка товару
постачальником допускається за
письмовою згодою сторін

Проте, в матеріалах справи
відсутні докази того, що позивач у
відповідності до п. 3.3 договору
направив належним чином відповідачу
заявку-підтвердження на поставку
товару.

Посилання позивача на лист № 427-05 від
26.02.2014р. з вимогою здійснити поставку
продукції на адресу ПАТ "ОГЗК", згідно
до вимог Специфікації № 3 від 19.11.2013 р.,
який як зазначає позивач, відповідач
отримав 28.02.2014р., також не може бути
розцінений як направлення заявки,
оскільки, по-перше, в ньому не
зазначений графік поставки товару, а
по-друге, термін поставки який сторони
визначили до 24.02.2014р. закінчився.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу
України зазначено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватись
належним чином і в установлений строк,
є договір.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
526 Цивільного кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 612 Цивільного кодексу
України встановлює, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Прострочення боржника не
настає, якщо зобов'язання не може бути
виконане внаслідок прострочення
кредитора.

Кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку (ст. 613 Цивільного кодексу
України).

Враховуючи, що позивачем належним
чином не виконаний п. 3.3 договору
поставки № Т176/05 від 04.03.2014 р.,
відповідач не міг поставити товар
позивачу згідно Специфікації № 3 від
19.11.2013 р. до вказаного договору,
оскільки у останнього на настало таке
зобов'язання.

Посилання позивача на направлення
відповідачу претензії № 101-110/12 від
04.03.2014 р. з вимогою виконати умови
договору поставки № Т176/05 від 04.03.2014 р.
та сплатити суму штрафу за несвоєчасно
поставлену продукцію, відповідно до п.
10.3 договору, як на своєрідне письмове
повідомлення, судом також не
приймаються, оскільки претензія є
самостійним письмовим документом, що
містить вимогу однієї сторони до іншої
щодо усунення порушень, які виникли
внаслідок неналежного виконання
винною стороною своїх зобов'язань за
умовами договору, та ніяк не може бути
розцінена як письмове підтвердження
(заявки) покупця.

Твердження позивача на лист
відповідача № 4291 від 05.03.2014р., в якому
ТОВ "Восточний Експрес" зазначило, що
поставку товару на склад ПАТ "ОГЗК"
готово здійснити протягом 3-5 робочих
днів, що є підтвердження, на думку
позивача, про отримання заявки, та
виникнення у відповідача обов'язку
поставити товари в строк до 14.03.2014 року,
не відповідають дійсності, оскільки в
даному листі відповідач просить
погодити здійснити заміну аналогічних
комплектуючих елементів, іншого
виробника, без погіршення якісних
характеристик, які входять до самих
щитів, ніж ті які були зазначені в
технічній документації та вразі
погодження, відповідач готовий
поставити товар протягом 3-5 днів.

Проте, матеріали справи не містять,
відповідачем заперечується та
позивачем не надано листа - відповіді
на вищевказаний лист, що також
унеможливило відповідача виконати
свої зобов'язання, відповідно до умов
договору поставки № Т176/05 від 25.02.2013 р.,
зі змінами та доповненнями.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Стаття 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Пунктом 2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від

26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо
в разі неможливості самостійно надати
докази, то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у
суду вищої інстанції відсутні
підстави для скасування судового
рішення з мотивів неповного
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи.

Враховуючи, що позивачем не доведено
надсилання та отримання відповідачем
письмового підтвердження (належним
чином оформленої заявки) на поставку
товару, суд приходить до висновку щодо
відсутності порушення зобов'язання за
договором № Т176/05 від 25.02.2013р. з боку
відповідача, а отже позивачем
безпідставно нараховані штрафні
санкції, а тому суд відмовляє в
задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір відноситься на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Орджонікідзевський гірничо -
збагачувальний комбінат" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Восточний експрес" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для подання
апеляційної скарги з моменту
оформлення та підписання повного
тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України
08.07.2014 р.

Суддя
О.А. Топчій