ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.Справа № 922/2132/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом Перший заступник прокурора
м. Харкова в інтересах держави в особі
Управління комунального майна та
приватизації ДЕКМ Харківської міської
ради м. Харків до ТОВ "НВП АНКОМ", м.
Харків про розірвання договору,
стягнення коштів за участю
представників сторін:

прокурор - Кріцина Н.Г.

позивач - Воронова Ю.В.

відповідач - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста
Харкова в інтересах держави в особі
Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради звернувся до суду з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство "Анком"
(надалі - відповідач) у якій просить суд
:

- розірвати договір оренди №1665 від
27.03.2006 року, укладений між Управлінням
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради та ТОВ "Науково-виробниче
підприємство "Анком";

- виселити ТОВ "Науково-виробниче
підприємство "Анком" з займаних
нежитлових приміщень в цокольній
частині №11-:-16 житлового будинку, літ.
"А-5" загальною площею 52 кв. м.,
розташовані за адресою: м. Харків, пр.
Правди,5;

- Зобов'язати ТОВ "Науково
виробниче-підприємство "Анком" за актом
приймання-передачі передати
Управлінню комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради нежитлові приміщення в
цокольній частині №11-:-16 житлового
будинку, літ. "А-5" загальною площею 52 кв.
м., розташовані за адресою: м. Харків, пр.
Правди,5;

- Стягнути з ТОВ "Науково
виробниче-підприємство "Анком" на
користь Управлінню комунального майна
та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради
заборгованість з орендної плати у сумі
21613,19 грн. та пені у розмірі 1953,19 грн.

- покласти на відповідача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на порушення
відповідачем умов договору оренди
нежитлових приміщень №1665 від 27.03.2006
року (надалі - Договір), укладеного між
територіальною громадою в особі
Харківської міської ради Харківської
області, від імені якої діє Управління
комунального майна та приватизації
Головного управління економіки та
комунального майна Харківської
міської ради Харківської області та
ТОВ "Науково-виробниче підприємство
Анком". Зокрема, відповідачем
систематично порушуються положення
п.3.5., п. 4.4. Договору, та несвоєчасно і не
в повному обсязі здійснюється оплата
за оренду нежитлових приміщень.

Ухвалою від 30.05.2014 року порушено
провадження по справі та прийнято її до
розгляду.

Ухвалою від 17.06.2014 року розгляд справи
відкладався до 01.07.2014 року, судом
зобов'язано відповідача надати відзив
на позовну заяву та попереджено, що у
разі невиконання вимог ухвали та
неявки представника відповідача у
судове засідання, справа буде
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Ухвалою від 01.07.2014 року розгляд справи
відкладався для надання додаткових
документів.

У призначене судове засідання
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
витребуваних документів не надав.

Представником позивача через
канцелярію надано клопотання про
припинення провадження по справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості по орендній платі у
сумі 9437,13 грн., обґрунтовуючи це тим, що
вказана сума стягнута на підставі
рішення господарського суду
Харківської області від 29.08.2013 року по
справі №922/3300/13.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши усі фактичні
обставини спору у їх сукупності
заслухавши пояснення прокурора, суд
встановив наступне.

27.03.2006 року між Територіальною громадою
м. Харкова в особі Харківської міської
ради Харківської області, від імені
якої діє управління комунального майна
та приватизації Головного управління
економіки та комунального майна
Харківської міської ради Харківської
області та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Анком" укладено договір
оренди нежитлових приміщень №1665
(надалі - Договір), за умовами якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
нежитлові приміщення в цокольній
частині №11-:-16 житлового будинку літ.
"А-5" загальною площею 52,5 кв.м., які
розташовані за адресою: м.Харків, пр..
Правди, 5 та знаходиться на балансі
ДКВЖРЕП Дзержинського району.

Майно, яке є предметом цього договору
належить на праві комунальної
власності Територіальній громаді м.
Харкова в особі Харківської міської
ради Харківської області на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 09.03.20009 року (п. 1.2.
Договору).

Умовами п. 2.1. Договору передбачено, що
набуття права користування майном
настає після державної реєстрації
цього Договору та акту
приймання-передачі майна.

У разі припинення цього договору,
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві майно у стані, не гіршому
ніж воно було одержано, згідно з актом
приймання-передачі, в термін, що буде
вказаний в листі про не пролонгацію,
рішення суду чи визнаний за згодою
сторін.

Майно вважається переданим з моменту
підписання сторонами акту
приймання-передачі. (п. 2.3. Договору).

Умовами Договору встановлено порядок
орендної плати за майно, зокрема згідно
п. 3.5. Орендна плата заорендоване майно
сплачується орендарем щомісяця на
протязі 15 календарних днів наступного
місяця. Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендаркм розміру
орендної плати за минулий місяць на
індекс інфляції за поточний місяць і
сплачується ним самостійно (п.3.6.
Договору).

Як свідчать матеріали справи,
прокуратурою м. Харкова було проведено
перевірку з питань дотримання вимог
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна".

За результатами перевірки встановлено,
що відповідач вносить орендну плату
несвоєчасно та не в повному обсязі.
Станом на 29.04.2014 року заборгованість по
договору оренди нежитлових приміщень
№1665 від 27.03.2006 року складає 21 613,19 грн.,
яка на цей час не погашена та продовжує
зростати, що підтверджується
розрахунком суми заборгованості з
орендної плати від 29.04.2014 року, наявному
в матеріалах справи (а.с.19).

З огляду на умови пункту п. 4.4. Договору
орендар зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати орендну
плату .

Однак, в порушення умов спірного
Договору, зокрема п. 4.4 Договору,
відповідач сплачував орендну плату
несвоєчасно та не в повному обсязі, у
зв'язку з чим, згідно з наданими до
матеріалів справи розрахунками
заборгованості з орендної плати за
договором у останнього утворилась
заборгованість з орендної плати за
період з січня 2012р. по квітень 2014р., яка
склала 21613,19 грн.

Такі обставини, на думку прокурора,
свідчать про порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
держави, оскільки Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради (орендодавець за спірним
договором оренди) є державним органом,
який виступає орендодавцем майнових
комплексів, що є загальнодержавною
власністю та кошти отримані від оренди
такого майна повинні надходити до
державного бюджету своєчасно та в
повному обсязі.

Так, звертаючись з позовом до суду,
прокурором пред'явлено до стягнення
заборгованість з орендної плати в
розмірі 21613,19 грн., яка утворилась за
період з січня 2012р. по квітень 2014р. та
пеню в розмірі 1953,19 грн., в порядку п. 9.3.
Договору .

Судом встановлено, що рішенням
господарського суду Харківської
області від 29.08.2013 року сума орендної
плати по договору оренди нежитлових
приміщень №1665 від 27.03.2006 року у розмірі
9437,13 грн. за період з 01.01.2013 року по 01.07.2013
року. присуджена до стягнення.

За таких обставин, провадження у справі
в частині стягнення заборгованості з
орендної плати в розмірі 9437,13 грн.
підлягає припиненню відповідно до п.2
ч.1 ст. 80 ГПК України.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог суд виходить з наступного.

За умовами Договору орендодавець має
право вимагати розірвання договору
оренди, у разі внесення орендарем трьох
орендних платежів не в повному обсязі
(п. 7.2. Договору)

У зв'язку з невиконанням відповідачем
свого зобов'язання щодо сплати
орендної плати за орендоване майно по
Договору, Управління комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради у
відповідності до ст. 188 ГК України
надіслало на адресу відповідача лист
від 11.02.2014 року №1815 з пропозицією
достроково припинити дію Договору
оренди №1665 від 27.03.2006 року та передати
орендовані приміщення представнику
Управління за актом
приймання-передачі.

Проте, ТОВ "НВП Анком" орендовані
приміщення на момент подачі позову
передані не були.

Відповідно до постанови пленуму "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна"
від 29.05.2012 року №12, вищий господарський
суд України зазначає, що вирішуючи
питання щодо дострокового розірвання
договору оренди у зв'язку з несплатою
орендарем (наймачем) платежів,
господарським судам слід враховувати ,
що законом (частина третя статті 291 ГК
України, частина друга статті 651, стаття
783 ЦК України) передбачено можливість
розірвання договору найму (оренди) за
рішенням суду на вимогу однієї з
сторін, а статтею 782 ЦК України - право
наймодавця на односторонню відмову від
такого договору у разі невнесення
наймачем плати за користування річчю
протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову
від договору найму не є перешкодою для
звернення наймодавця (орендодавця) до
суду з вимогою щодо розірвання
договору в разі несплати наймачем
(орендарем) платежів, якщо має місце
істотне порушення умов договору.

У вирішенні відповідних спорів
господарським судам слід
встановлювати, протягом яких конкретно
місяців і якого року орендар не вносив
орендну плату, в якому розмірі, в тому
числі протягом яких місяців орендар
взагалі не вносив орендну плату або
вносив частково. При цьому погашення
орендарем заборгованості до або після
подання позову орендодавцем не має
правового значення для вирішення
такого спору, оскільки законодавець
пов'язує виникнення права орендодавця
відмовитися від договору оренди саме з
фактом не внесення орендної плати
протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Умовами Договору №1665 від 27.03.2006 року
встановлено, що договір може бути
розірвано на вимогу однієї із сторін за
рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" підставою для дострокового
розірвання договору оренди за рішенням
суду може бути невиконання сторонами
своїх зобов'язань та інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Отже, з матеріалів справи вбачається,
що відповідач систематично на протязі
2012 - 2014 років (у 2012 році упродовж 10
місяців, у 2013 році упродовж 12 місяців та
у 2014 році упродовж 4 місяців підряд )
порушував умови Договору щодо сплати
орендної плати за орендоване майно, у
результаті чого у останнього
утворилась заборгованість у розмірі 21
613,19 грн.

Згідно ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Відповідач не надав суду доказів
належного виконання своїх договірних
зобов'язань, як і не надав доказів на
спростування позовних вимог, більш
того, заборгованість з орендної плати з
січня 2012 року по квітень 2014 року не була
сплачена відповідачем навіть після
винесення судом рішення від 29.08.2013 року
щодо стягнення суми боргу з орендної
плати за період з 01.01.2013 року по 01.07.2013
року у сумі 9437,13 грн.

За таких підстав, приймаючи до уваги, що
відповідач не виконав прийнятий на
себе обов'язок по оплаті в термін,
встановлений спірним Договором, що
підтверджується наявними матеріалами
справи, позовні вимоги щодо розірвання
договору оренди №1665 від 27.03.2006 року,
зобов'язання відповідача передати
орендоване майно за актом приймання -
передачі Управлінню комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради та виселення
відповідача з займаних нежитлових
приміщень є обґрунтованими,
відповідають вимогам договору та
діючому законодавству України, та
підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам щодо стягнення суми боргу у
розмірі 21 613,19 грн., суд виходить з
наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Наведені норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно ст. 509 Цивільного зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного
кодексу України встановлено, що
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України передбачено те, що за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" строки внесення орендної плати
визначаються у договорі.

Суд наголошує, що в матеріалах справи
наявний розрахунок заборгованості
відповідача по орендній платі, який
свідчить про порушення з боку
відповідача своїх договірних
обов'язків, а саме в порушення пункту 4.4
Договору відповідач не здійснював
своєчасних і в повному обсязі
розрахунків по орендній платі.

Таким чином, матеріали справи свідчать
про те, що відповідач порушує умови
спірного договору оренди нежитлових
приміщень № 1665 від 27.03.2006 року.

Отже, враховуючи наведене, та беручи до
уваги рішення господарського суду
Харківської області від 29.08.2013 року,
яким стягнуто суму боргу з орендної
плати по спірному договору у розмірі
9437,13 грн. позовні вимоги в частині
стягнення суми боргу у розмірі 12 176,06
грн. є обґрунтованими, законними та
доведеними належними та допустимими
доказами, а тому підлягають
задоволенню.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам в частині стягнення з
відповідача 1953,19 грн. пені суд зазначає
наступне.

Умовами п. 9.3. Договору передбачено, що
орендар повинен сплатити орендодавцю
пеню за прострочення зобов'язання у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період за який
сплачується пеня за кожен день
прострочення (включаючи день оплати).

Частиною першою ст. 216 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, яку боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Водночас частиною шостою статті 232 ГК
України визначено порядок
застосування штрафних санкцій та
обмеження щодо періоду їх нарахування.
Зокрема, частиною шостою цієї статті
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями ст. 258. Цивільного кодексу
України встановлена спеціальна
позовна давність для окремих видів
вимог, зокрема, позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені та період за який її
було нараховано, суд приходить до
висновку, що даний розрахунок є
обґрунтованим, а тому позовні вимоги в
частині стягнення пені у розмірі 1953,19
грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
за майновий характер спору та 3654,00 грн.
за три вимоги немайнового характеру
спору у даному разі, покладається на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, п.2 ч.1 ст. 80
ГПК України ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір оренди №1665 від 27.03.2006
року, укладений між Управлінням
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради (61003, м. Харків, майдан
Конституції, б. 16, , р/р
0002 в УДК у м. Харкові ГУДКУ у
Харківській області, МФО 851011) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Анком" (61168, м. Харків, вул.
Академіка Павлова, 309-Б, кв. 30, );

Виселити Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Анком" (61168, м. Харків, вул.
Академіка Павлова, 309-Б, кв. 30, ) з займаних нежитлових приміщень в
цокольній частині №11-:-16 житлового
будинку, літ. "А-5" загальною площею 52 кв.
м., розташовані за адресою: м. Харків, пр.
Правди,5;

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково
виробниче-підприємство "Анком" (61168, м.
Харків, вул. Академіка Павлова, 309-Б, кв.
30, ) за актом
приймання-передачі передати
Управлінню комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради (61003, м. Харків, майдан
Конституції, б. 16, , р/р
0002 в УДК у м. Харкові ГУДКУ у
Харківській області, МФО 851011) нежитлові
приміщення в цокольній частині №11-:-16
житлового будинку, літ. "А-5" загальною
площею 52 кв. м., розташовані за адресою:
м. Харків, пр. Правди,5;

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково
виробниче-підприємство "Анком" (61168, м.
Харків, вул. Академіка Павлова, 309-Б, кв.
30, ) на користь
Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради (61003, м. Харків, майдан
Конституції, б. 16, , р/р
0002 в УДК у м. Харкові ГУДКУ у
Харківській області, МФО 851011)
заборгованість з орендної плати у сумі
12 176,06рн. та пені у розмірі 1953,19 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково
виробниче-підприємство "Анком" (61168, м.
Харків, вул. Академіка Павлова, 309-Б, кв.
30, ) на користь
державного бюджету України (одержувач
коштів - Управління державної
казначейської служби у Дзержинському
районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м.
Харків, 61166, , рахунок
3003, банк одержувача - Головне
управління державної казначейської
служби України у Харківській області,
МФО 851011, код бюджетної класифікації
22030001) 5481,00 грн. судового збору.

В частині стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати у
розмірі 9437,13 грн. припинити
провадження.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 08.07.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова