м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10613/14 15.07.14

За позовом Комунального підприємства
"Житлосервіс "Куренівка" Оболонського
району у м.Києві

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про виселення

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Ларченко К.В. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про виселення
відповідача з нежитлової будівлі,
загальною площею 94, 00кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не сплатив авансовий платіж
по договору за останні два місяці та
орендну плату за період 20.07.2013р. по
20.03.2014р. на загальну суму 17 814,63 грн.,
тобто за три місяці оренди та в
порушення ст.ст. 782, 785 ЦК України, ст. 27
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» продовжує
займати орендоване нежитлове
приміщення, вимогу позивача звільнити
приміщення та передати його за актом
приймання-передачі не задовольнив.

14.07.2014р. через канцелярію суду
представник позивача подав заяву про
зміну предмету позову, відповідно до
якої просить стягнути з відповідача
заборгованість у сумі 16 611,14 грн. та
судові витрати, яка не приймається
судом до розгляду, оскільки направлена
одночасно на зміну предмета та підстав
позову, що не відповідає ст. 22 ГПК
України, та може бути подана як новий
позов в загальному порядку.

Відповідач свого представника у
засідання суду 01.07.2014р., 15.07.2014р. не
направив, про дату та час судового
розгляду повідомлявся належним чином
за адресою, вказаною в позовній заяві
та витягу з ЄДРПОУ станом на 31.03.2014р.
(ухвала про порушення провадження у
справі від 02.06.2014. та ухвала про
відкладення розгляду справи від
01.07.2014р. були надіслані на юридичну
адресу відповідача та повернена до
суду із зазначенням причини
повернення: «адресат не розшуканий»).
Відповідно до пункту 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов
не надав, тому справа розглядається за
наявними у ній матеріалами, відповідно
до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2013р. між Оболонською районною у
м.Києві державною адміністрацією
(орендодавець), відповідачем - ФОП
ОСОБА_2 (орендар) та КП "Житлосервіс"
"Куренівка" Оболонського району у місті
Києві (балансоутримувач, підприємство)
був укладений договір про передачу
майна територіальної громади міста
Києва в оренду № 13174, відповідно до
якого відповідач прийняв в оренду
нерухоме майно (нежитлові приміщення),
що належить до комунальної власності
територіальної громади міста Києва,
далі - об'єкт оренди, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, для розміщення
суб'єкта гоподарювання, що здійснює
побутове обслуговування населення.

Відповідно до п.2.1 договору, об'єктом
оренди є нежиле приміщення, загальною
площею 94,00 кв.м. згідно з
викопіювальнням з поповерхового плану,
що складає невід'ємну частину цього
договору.

Пунктом 2.4 договору визначено, що об'єкт
оренди належить до комунальної
власності територіальної громади
міста Києва і знаходиться на балансі
комунального підприємства
"Житлосервіс" Куренівка" Оболонського
району у місті Києві.

Умовами пп.3.1, 3.2 договору передбачено,
що за користування об'єктом оренди
орендар сплачує орендну плату,
розрахунок якох здійснюється на
підставі Методики розрахунку орендної
плати за користування майном
територіальної громади міста Києва,
затвердженої рішеням Київради від
22.09.2011р. № 34/6250, та на дату підписання
договору, згідно розрахунку орендної
плати, становить 2456,98 грн. Розмір
орендної плати за кожен наступний
місяць визначається з урахуванням
індексу інфляції за поппередній
місяць, опублікованому у поточному
місяці.

Згідно з п.3.5, орендна плата сплачується
орендарем на рахунок підприємства, за
яким закріплене майно на праві
господарського відання чи
оперативного управління
(балансоутримувача) КП КП "Житлосервіс"
Куренівка" Оболонського району у місті
Києві, починаючи з дати підписання акта
приймання-передачі.

За Актом приймання-передачі приміщення
від 11.06.2013р. відповідач прийняв в оренду
нежитлове приміщення, загальною площею
94,00 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, для розміщення суб'єкта
гоподарювання, що здійснює побутове
обслуговування населення.

Відповідно до п.9.1 договору визначено,
що договір є укладеним з моменту
підписання його сторонами і діє з 11
червня 2013р. по 10 червня 2016р.

Позивач у позовній заяві, посилаючись
на несплату відповідачем орендної
плати більше трьох місяців, а саме:
авансових плетежів за два місяці
оренди в розмірі 5896,75 грн. та орендної
плати за період з 20.07.2013р. по 20.03.2014р. в
розмірі 11 917,88 грн., всього на загальну
суму 17 814,63 грн., вказує про визначене
п.5.2 договору право відмови від
договору та виселення орендаря з
орендованого приміщення. Позивач
зазначає про надсилання ФОП ОСОБА_2
рекомендованого лист № 77 від 06.02.2011р. з
вимогою оплати боргу та попередження
про виселення в судовому порядку, яка
залишена без реагування; просить
виселити відповідача з нежитлової
будівлі, загальною площею 94, 00 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі ст. 27
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», ст.ст. 782, 785 ЦК
України та умови п. 5.2 договору.

Правовідносини сторін виникли з
договору про передачу майна
територіальної громади міста Києва в
оренду № 13174 від 11.06.2013р., за яким
позивач є балансоутримувачем,
відповідач - орендарем нерухомого
майна, а орендодавцем виступає
Оболонська районна у м.Києві державна
адміністрація.

Оскільки об'єкт оренди належить до
комунальної власності міста Києва,
спірні відносини регулюються Законом
України "Про оренду державного та
комунального майна", а також параграфом
5 глави 30 Господарського кодексу
України, главою 58 Цивільного кодексу
України.

Статею 27 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", на
яку посилається позивач, визначено, що
у разі розірвання договору оренди,
закінчення строку його дії та відмови
від його продовження або банкрутства
орендаря він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

Частиною 1 статті 782 ЦК України
встановлено, що наймодавець має право
відмовитися від договору найму і
вимагати повернення речі, якщо наймач
не вносить плату за користування річчю
протягом трьох місяців підряд.

Право наймодавця вимагати повернення
речі у разі припинення договору найму
передбачено статтею 785 ЦК України.

Пунктом 5.2 договору, встановлено, що при
несплаті орендарем орендної плати
протягом 3 місяців з дня закінчення
строку платежу орендодавець має право
відмовитись від договору та вжити
необхідних заходів для примусового
виселення орендаря.

Таким чином, з системного аналізу
вказаних норм та умов договору,
випливає, що право відмови від
договору, розірвання договірних
відносин у разі несплати орендарем
орендної плати протягом трьох місяців
підряд, належить орендодавцю
(наймодавцю), тобто Оболонській
районній у м.Києві державній
адміністрації,

Позивач виступає балансоутримувачем
переданого в оренду майна.

Правовий статус балансоутримувача
майна встановлено ст. 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
відповідно до якої балансоутримувачем
будинку, споруди, житлового комплексу
або комплексу будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) є власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Згідно вимог статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Позивачем не надано доказів на
підтвердження наявності у нього
повноважень від орендодавця,
передбаченого п.5.2 договору та нормами
чинного законодавства, щодо відмови
від договору та вжиття необхідних
заходів для примусового виселення
орендаря з орендованого майна шляхом
подання відповідного позову.

Наданий позивачем лист № 77 від 06.02.2014р.,
адресований ФОП ОСОБА_2 з вимогою
оплати боргу та попередженням, що у
разі невиконання вказаної умови, КП
"Житлосервіс "Куренівка" буде
звертатись до суду з позовом про
виселення орендаря в розумінні ст.ст.
33, 34 ГПК України не є належним доказом
висловлення орендодавцем свого наміру
відмови від договору та попередження
про можливість виселення в судовому
порядку, оскільки він надісланий
балансоутримувачем, а не орендодавцем
об'єкта оренди.

Суду не доведено та не надано належних
доказів припинення договору про
передачу майна територіальної громади
міста Києва в оренду № 13174 від 11.06.2013р.,
на підставі якого відповідач займає
нерухоме майно.

Таким чином, підстав для виселення
відповідача з орендованого приміщення,
загальною площею 94, 00кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1, судом не встановлено.

Проаналізувавши положення чинного
законодавства та наявні в матеріалах
справи докази, суд не знайшов підстав
для задоволення позовних вимог в
зв'язку з їх безпідставністю та
недоведеністю.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги пояснення представників сторін,
суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-84 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Суддя
О.М. Ярмак