КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Справа№ 911/2013/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -ОСОБА_1,

від відповідача 1 -не з'явились,

від відповідача 2-Сергєєв П.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» від 12.03.2014 № 12-1/03

у справі № 911/2013/13

на рішення господарського суду
Київської області від 25.02.2014

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс»,м. Київ

до 1- товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп», Київська обл. с.
Мархалівка

2- приватного підприємства «Альфа-Ком»,
Одеська обл. смт. Ширяєво

про стягнення 807719грн.30коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 22.07.2013 р. частково
задоволено позовні вимоги ТОВ
"Компанія "НІКО-ТАЙС" до ТОВ "ПК
Трейдсервісгруп" та до ПП "Альфа-Ком"
про стягнення 841146грн.08коп.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.10.2013р.
рішення господарського суду Київської
області від 22.07.2013 р. змінено та
відмовлено в частині стягнення з
відповідачів 20000грн. витрат на послуги
адвоката.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 р. вказані рішення та
постанову скасовано, а матеріали
справи направлено на новий розгляд до
господарського суду Київської області.

Як зазначено у постанові суду
касаційної інстанції, судами
попередніх інстанцій не було надано
оцінки положенням угоди про
добровільне виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 12.01.2011 р. у справі № 29/195-10-4795, якою
визначені обов'язки обох сторін за цією
угодою, в тій частині, яка стосується як
самого рішення суду, так і зобов'язань
по угоді поставки на умовах товарного
кредиту №ТК070410/11 від 07.04.2010р., у зв'язку
з чим Вищий господарський суд України
зазначив, що під час нового розгляду
справи необхідно встановити усі
обставини, що входять до предмета
доведення такого позову, з'ясувати
дійсні правовідносини, які склались
між сторонами, та, виходячи з
установленого, застосувати ті норми
права, якими вони регулюються.

За результатом нового розгляду справи
рішенням господарського суду
Київської області від 25.02.2014 (суддя
Бабкіна В.М.) відмовлено в задоволенні
позовних вимог ТОВ "Ніко-Тайс" про
стягнення за договором поставки на
умовах товарного кредиту №ТК070410/11 від
07.04.2010 р. (з врахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог)
61381грн.84коп. пені, 722721грн.76коп.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, 23615грн.70коп.
інфляційних втрат за період з 28.10.2010 по
18.10.2011, а також 20000грн. витрат на
адвокатські послуги. Суд дійшов
висновку про відсутність у ТОВ
"Корпорація "Агросинтез" прав, які
відступалися ним на користь ТОВ
"Компанія "НІКО-ТАЙС" за угодою про
заміну кредитора у зобов'язанні, на
момент здійснення такого відступлення,
і які, відповідно, не могли бути
отримані ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС",
оскільки ТОВ "Корпорація "Агросинтез"
відмовилось від свого права вимагати
від ПП "Альфа-Ком" стягнення будь-яких
сум, у тому числі - штрафних санкцій, за
договором поставки на умовах товарного
кредиту №ТК070410/11 від 07.04.2010 р., що
підтверджується гарантійним листом
№358/11-юр від 11.10.2011 р. та угодою від 19.10.2011
р. про добровільне виконання рішення
господарського суду Одеської області у
справі № 29/195-10-4795 від 12.01.2011 р.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив його скасувати,
позовні вимоги задовольнити. Зокрема
апелянт зазначив, що в угоді від 19.10.2012
про добровільне виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 12.01.2011 у справі №29/195-10-4795 сторони
погодили виключно погашення боргу по
рішенню суду та відсутність будь-яких
претензій та вимог саме по вказаному
рішенню суду Одеської області, а не в
цілому за договором поставки на умовах
товарного кредиту №ТК070410/11 від 07.04.2010 р.

В обґрунтуваннях та додаткових
обґрунтуваннях до апеляційної скарги
представник позивача додав судову
практику в підтвердження своїх вимог.
Також, вказав на те, що між превісним
кредитором та відповідачем 2 не
відбулось новації у правовідносинах,
адже старе зобов'язання не було змінено
на якесь певне нове зобов'язання. Між
первісним кредитором та відповідачем 2
мало місце вирішення порядку погашення
заборгованості згідно рішення
господарського суду Одеської області
від 12.01.2011 у справі №29/195-10-4795.

Представник відповідача 1 в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про час і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлений
належними чином (в справі наявне
повідомлення про вручення поштового
відправлення).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представника відповідача 1 не
перешкоджає розгляду скарги. Отже,
постанова приймається за наявними в
справі матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

07.04.2010 р. між ТОВ "Корпорація
"Агросинтез", як постачальником, та ПП
"Альфа-Ком", як покупцем, укладено
договір поставки, за умовами якого
постачальник зобов'язався поставити та
передати у власність покупця
насіннєвий матеріал та хімічні засоби
захисту рослин, а покупець зобов'язався
прийняти товар, сплатити проценти за
користування товарним кредитом та ціну
товару на умовах цього договору.

Умовами договору сторони передбачили,
що в разі прострочення сплати
будь-якого платежу покупець сплачує
постачальнику проценти за
користування чужими грошовими коштами
від простроченої суми за весь час
прострочення, сума яких розраховується
таким чином: СП=(СПП*0,5*Д)/100, де СП - сума
процентів, яка підлягає сплаті
покупцем постачальнику, СПП - сума
простроченого платежу, Д - кількість
календарних днів прострочення платежу
(п.8.5. Договору поставки).

Підпунктом п.п.8.2.3., 8.6. передбачено, що
за прострочення (порушення) строків
виконання грошових зобов'язань
покупець сплачує постачальнику пеню в
розмірі 0,05% від простроченої суми
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення, а в разі, якщо
прострочення складає понад 30
календарних днів покупець додатково
сплачує постачальнику штраф в розмірі
30% від вартості Договору поставки за
кожен факт порушення терміну платежу.
Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань за Договором поставки
здійснюється до моменту їх виконання, а
строк позовної давності за цими
вимогами складає три роки.

В зв'язку з неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням ПП "Альфа-Ком"
взятого на себе грошового зобов'язання
щодо оплати вартості отриманого за
договором поставки товару, 27.10.2010 р. ТОВ
"Корпорація "Агросинтез" звернулося до
Господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з ПП
"Альфа-Ком" суми заборгованості та
штрафних санкцій за період з 11.06.2010 р. по
27.10.2010 року.

Рішенням Господарського суду Одеської
області у справі № 29/195-10-4795 від 12.01.2011 р.
позов ТОВ "Корпорація "Агросинтез"
задоволено повністю.

15.11.2012 р. між ТОВ "Корпорація
"Агросинтез" та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"
укладено Угоду про заміну кредитора,
якою встановлено, що первісний
кредитор (ТОВ "Корпорація "Агросинтез")
відступає новому кредитору (ТОВ
"Компанія "Ніко-Тайс") право вимоги
виконання ПП "Альфа-Ком" зобов'язання
щодо сплати розміру пені, відсотків за
користування чужими грошовими коштами
та інфляційних витрат, набутих ТОВ
"Корпорація "Агросинтез" на підставі
договору поставки, в зв'язку з
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням ПП "Альфа-Ком" грошового
зобов'язання за цим договором.

Згідно Додаткової угоди № 1 від 22.04.2013 р.
до Угоди про заміну кредитора,
позивачем було отримано право вимоги
від ПП "Альфа-Ком" сплати грошової суми
в розмірі 841 146грн.08коп. замість ТОВ
"Корпорація "Агросинтез".

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за Угодою про заміну
кредитора, 21.12.2012 р. між ТОВ "ПК
Трейдсервісгруп", як поручителем, та
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", як кредитором,
укладено Договір поруки, за умовами
якого поручитель поручився перед
кредитором за виконання обов'язку ПП
"Альфа-Ком" щодо виконання ним
грошового зобов'язання з оплати
розміру пені в зв'язку з неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
грошового зобов'язання за Договором
поставки та Угодою про заміну
кредитора. Договором поруки між
поручителем та кредитором погоджено
обсяг відповідальності поручителя та
розмір поруки, яка обмежується сплатою
пені в розмірі 10000 грн.

Крім того, ТОВ "Корпорація "Агросинтез"
та ПП "Альфа - Ком" уклали угоду про
добровільне виконання рішення
Господарського суду Одеської області
від 12.01.2011 р. у справі № 29/195-10-4795.

Сторони домовились, що ПП "Альфа - Ком"
надано можливість добровільно
частково виконати рішення
Господарського суду Одеської області
від 12.01.2011 р., а саме погасити
заборгованість, яка виникла внаслідок
невиконання ПП "Альфа - Ком" зобов'язань
по договору поставки на умовах
товарного кредиту № ТК070410/11 від 07.04.2010
р.

Пунктом 2 угоди передбачено, що у разі
сплати ПП "Альфа - Ком" частини
заборгованості у розмірі 610000 грн., у
строк до 21.10.2011 р., ТОВ "Корпорація
"Агросинтез" відмовляється від решти
боргу визначеного рішенням суду в
розмірі 360406грн.27коп. в порядку ст. 605 ЦК
України та не матиме до ПП "Альфа - Ком"
жодних грошових вимог по виконанню
рішення господарського суду Одеської
області від 12.01.2011 р., а заборгованість
ПП "Альфа - Ком" перед ТОВ "Корпорація
"Агросинтез" буде вважаться такою, що
погашена.

Ввжаючи угоду про добровільне
виконання рішення Господарського суду
Одеської області виключно такою, що
стосується погашення боргу по рішенню
суду позивач звертаючись до суду з
позовом зазначив, що у ТОВ "Корпорація
Агросинтез" виникло право вимоги щодо
нарахування пені, відсотків за
користування чужими грошовими коштами
та інфляційних витрат згідно договору
поставки за інший період із 28.10.2010 р.
(наступного дня після звернення до суду
Господарського суду Одеської області,
з якого нарахування щодо подальших
прострочених днів не були враховані
судом при винесені рішення) до 30.10.2011 р.
(дата погашення заборгованості за
договором поставки), тобто за період,
який не було охоплено судовим рішенням
по дату повного виконання зобов'язання.

У подальшому, позивач подав до
господарського суду Київської області
заяву №11-2/01 від 11.01.2014 р. про зменшення
розміру позовних вимог, відповідно до
якої зменшення розміру заявлених до
стягнення штрафних санкцій пов'язане
зі скороченням періоду їх нарахування,
а саме - по 18.10.2011 р. - уточнену дату
фактичного погашення ПП "Альфа-Ком"
заборгованості за договором поставки.

Отже, позивач просив суд солідарно
стягнути з відповідачів 10000грн. пені,
20000грн. витрат на адвокатські послуги,
судовий збір, а також стягнути з ПП
"Альфа-Ком" 51381грн.84коп. пені,
722721грн.76коп. відсотків за користування
чужими грошовими коштами та
23615грн.70коп. інфляційних втрат.

Як зазначалось вище господарський суд
першої інстанції відмовив в
задоволенні позовних вимог, вказавши
про відсутність у ТОВ "Корпорація
"Агросинтез" прав, які відступалися ним
на користь ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" за
угодою про заміну кредитора у
зобов'язанні, оскільки ТОВ "Корпорація
"Агросинтез" відмовилось від свого
права вимагати від ПП "Альфа-Ком"
стягнення будь-яких сум, у тому числі -
штрафних санкцій, за договором
поставки на умовах товарного кредиту,
посилаючись при цьому на гарантійний
лист № 358/11-юр від 11.10.2011 р. та угоду від
19.10.2011 р. про добровільне виконання
рішення господарського суду Одеської
області у справі № 29/195-10-4795 від 12.01.2011 р.

Проте, апеляційний господарський суд
не може погодитись з таким висновком
місцевого господарського суду
враховуючи наступне.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст.ст.610, 612 ЦК України).

Положеннями ст.ст.692, 694 ЦК України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлено іншого строку оплати
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачений продаж товару в
кредит з відстроченням або з
розстроченням платежу. Якщо покупець
прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти на підставі ст.536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

За користування чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства
(ст.536 ЦК України).

Сторони на підставі ст.ст.692, 694, 536 ЦК
України домовились, що в разі
прострочення сплати будь-якого платежу
покупець сплачує постачальнику
проценти за користування чужими
грошовими коштами від простроченої
суми за весь час прострочення, сума
яких розраховується таким чином:
СП=(СПП*0,5*Д)/100, де СП - сума процентів,
яка підлягає сплаті покупцем
постачальнику, СПП - сума простроченого
платежу, Д - кількість календарних днів
прострочення платежу (п.8.5. Договору
поставки).

Договором поставки (п.п.8.2.3., 8.6.)
встановлено, що за прострочення
(порушення) строків виконання грошових
зобов'язань покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі 0,05% від
простроченої суми грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення, а в разі, якщо
прострочення складає понад 30
календарних днів покупець додатково
сплачує постачальнику штраф в розмірі
30% від вартості Договору поставки за
кожен факт порушення терміну платежу.
Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань за Договором поставки
здійснюється до моменту їх виконання, а
строк позовної давності за цими
вимогами складає три роки.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлено договором або
законом.

При цьому наявність судового рішення,
яким вирішено питання про стягнення
суми основного боргу, як і відмова
стягувача від примусового виконання
такого рішення, не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
договору доки борг не буде сплачено та
не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання (постанова
Верховного Суду України від 20.01.2011 у
справі №10/25).

З огляду на наведене та Угоду про
добровільне виконання згаданого
судового рішення від 12.01.2011 р. судом
першої інстанції встановлено
(підтверджено в суді відповідачем-2), що
зобов'язання ПП "Альфа-Ком" перед ТОВ
"Корпорація "Агросинтез" з оплати
вартості отриманого товару на підставі
Договору поставки та рішення
Господарського суду Одеської області
виконано в повному обсязі 19.10.2011 року.

Таким чином, у ТОВ "Корпорація
"Агросинтез" виникло право щодо
нарахування відповідачу-2 пені,
відсотків за користування чужими
грошовими коштами та інфляційних втрат
за період з 28.10.2010 р. (наступного після
звернення до суду дня) по 19.10.2011 р. (дату
повного та фактичного погашення
заборгованості), тобто за період, який
не було охоплено судовим рішенням по
дату повного виконання зобов'язань.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від
22.04.2013 р. до Угоди про заміну кредитора,
позивачем отримано право вимоги від ПП
"Альфа-Ком" сплати грошової суми в
розмірі 841146грн.08коп. замість ТОВ
"Корпорація "Агросинтез".

Також, як зазначалось вище, договором
поруки між поручителем та кредитором
погоджено обсяг відповідальності
поручителя та розмір поруки, яка
обмежується сплатою пені в розмірі 10 000
грн.

Судом встановлено, що ні відповідач-2 в
повному обсязі, ні відповідач-1 в сумі 10
000грн. не сплатили заборгованості, яка
виникла за Договором поставки, право
вимоги якої на підставі Угоди про
заміну кредитора перейшло до позивача,
в зв'язку з чим останній і звернувся до
суду з позовом про її стягнення.

Згідно заяви про зменшення позовних
вимог за розрахунком позивача, сума
пені складає 51381грн. 84коп. (за період з
28.10.2010р. по18.10.2011р.).

Згідно наданого позивачем розрахунку,
сума відсотків за користування чужими
грошовими коштами складає 722721грн.76коп.
(за період з 28.10.2010р. по 18.10.2011р.).

Сума нарахованих інфляційних втрат на
суму боргу, за розрахунком позивача,
становить 23615грн. 70коп. (за період з
жовтня 2010 по жовтень 2011 включно).

Крім того, відповідно до договору №25-3/03
про надання адвокатських послуг
(правової допомоги) від 25 березня 2013
року, адвокат ОСОБА_1 здійснював
підготовку по написанню та поданні
позовної заяви про стягнення пені та
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, які виникли на
підставі Договору поставки на умовах
товарного кредиту №ТК070410/11 від 07
квітня 2010 року, Угоди №15-11/12-40 про
заміну кредитора у зобов'язані
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада
2012 року та на підставі договору поруки
№21-12-2012-8 від 21 грудня 2012 року.

ОСОБА_1 є адвокатом, про що свідчать
свідоцтво та посвідчення адвоката, .

Таким чином, витрати, які поніс позивач
сплативши за адвокатські послуги в
розмірі 20000грн., згідно договору №25-3/03
про надання адвокатських послуг
(правової допомоги) від 25 березня 2013
року адвокату ОСОБА_1 є адвокатськими
витратами відповідно до ст.44 ГПК
України та підлягають стягненню з
відповідачів. Сплата даних
адвокатських витрат підтверджується
платіжним дорученням від 29.03.2013р. №213,
оригінал якого знаходиться в додатках
до даного позову.

Є безпідставними доводи апелянта про
повне виконання ним Угоди про
виконання рішення, відтак відсутність
у ТОВ "Корпорація "Агросинтез" станом на
20.10.2011 р. права вимоги від ПП "Альфа-Ком"
виконання зобов'язань за Договором
поставки, в тому числі щодо сплати пені,
відсотків за користування чужими
грошовими коштами та інфляційних
збитків. Так, як встановлено
матеріалами справи, предметом спору у
даній справі є штрафні санкції за
порушення відповідачами грошового
зобов'язання за період з моменту подачі
позову до господарського суду Одеської
області (28.10.2010р.) до повного виконання
грошового зобов'язання (19.10.2011 р.) - за
період, який не було охоплено
вищезгаданим судовим рішенням у справі
№29/195-10-4795.

Крім того, угодою від 19.10.2012 про
добровільне виконання рішення
Господарського суду Одеської області у
справі №29/195-10-4795 від 12.01.2011, сторони
погодили виключно погашення боргу по
рішенню Господарського суду Одеської
області. З змісту угоди вбачається, що
сторони досягли згоди по зобов'язаннях,
що випливають з зазначеного рішення
Господарського суду Одеської області
та визначають першочергове
зарахування виконаного обов'язку як
виконання обов'язку по сплаті
основного боргу за договором.
Відсутність претензій у ТОВ
"Корпорація Агросинтез" саме щодо
виконання ПП "Альфа-Ком" зобов'язань по
рішенню слугує і наявний у справі
гарантійний лист ТОВ "Корпорація
Агросинтез" щодо зазначеного. Проте
вказане не свідчить про відсутність
претензій за договором щодо сплати
штрафних санкцій.

За викладних обдставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про скасування рішення
господарського суду Київської області
від 25.02.2014 у справі №911/2013/13 та
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати у справі, в тому числі і
за подачу апеляційної скарги
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Київської області від 25.02.2014 у справі
№911/2013/13 скасувати і прийняти нове
рішення.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути солідарно з приватного
підприємства "Альфа-Ком" (66800, Одеська
область, смт. Ширяєво, вул. Коробченка,
13, ) та товариства з
обмеженою відповідальністю "ПК
Трейдсервісгруп" (08633, Київська обл.,
Васильківський р-н, с. Мархалівка, вул.
Комсомольська, 22, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
(03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного,
38, офіс 23, ) - 10 000 (десять
тисяч) грн. 00 коп. пені, 20000 (двадцять
тисяч)грн. витрат на послуги адвоката
та 16154 (шістнадцять тисяч сто п'ятдесят
чотири) грн. 38 коп. судового збору за
подання позовної заяви.

4. Стягнути з приватного підприємства
"Альфа-Ком" (66800, Одеська область, смт.
Ширяєво, вул. Коробченко, 13, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
(03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного,
38 офіс 23; ) -51381 (п'ятдесят
одну тисячу триста вісімдесят одну)грн.
84 коп. пені, 722 721 (сімсот двадцять дві
тисячі сімсот двадцять одну) грн. 76 коп.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, 23615 (двадцять три
тисячі шістсот п'ятнадцять) грн. 70 коп.
інфляційних втрат.

5. Стягнути з приватного підприємства
"Альфа-Ком" (66800, Одеська область, смт.
Ширяєво, вул. Коробченко, 13, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
(03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного,
38 офіс 23; ) 8077 (вісім
тисяч сімдесят сім)грн. 19коп. витрат за
подачу апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання даної
постанови доручити господарському
суду Київської області.

7. Повернути до господарського суду
Київської області матеріали справи
№911/2013/13.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко