ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Справа № 905/2612/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна
В.Е.,суддівЧернова Є.В., Цвігун
В.Л.,розглянув касаційну скаргу ПАТ
"Енергомашспецсталь"на постановувід
26.05.2014 р. Донецького апеляційного
господарського суду у справі№905/2612/13
господарського суду Донецької
областіза позовомТОВ "ДТЕК
Високовольтні мережі"доПАТ
"Енергомашспецсталь"простягнення
заборгованостіза участю
представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Чумакова Д.В., дов. №17/23 від
28.04.2014;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 24.04.2014 (суддя С. Фурсова)
заяву ПАТ "Енергомашспецсталь" про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 23.12.2013 задоволено частково.
Відстрочено виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 23.12.2013 на 1 рік.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 (судді Д.
Попков, О. Марченко, В. Татенко), ухвалу
місцевого суду скасовано та винесено
нову, якою заяву ПАТ
"Енергомашспецсталь" №17/626-1576 від 14.04.2014
р. про відстрочку виконання рішення від
23.12.2013 р. на 24 місяці строком до 30.04.2016 р.
задоволено частково. Відстрочено
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 23.12.2013 до 01.08.2014.

ПАТ "Енергомашспецсталь" звернулося із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
26.05.2014 та залишити в силі ухвалу
господарського суду Донецької області
від 24.04.2014. про відстрочення виконання
рішення господарського суду Донецької
області від 23.12.2013. Вважає, що
апеляційним судом неправильно
застосовано ст.121 ГПК України.

До Вищого господарського суду
України надійшов відзив позивача, в

якому він просить залишити касаційну
скаргу без задоволення, а постанову

апеляційної інстанції - без змін.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Апеляційним судом встановлено
наступне.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 23 грудня 2013р. у
справі №905/2612/13 позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервіс-Інвест"
задоволено частково: стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервіс-Інвест"
заборгованість за спожиту активну
електроенергію у розмірі 12 447 320,90
гривень та 68 820,00 гривень судового
збору; провадження у справі в частині
вимог про стягнення заборгованості за
спожиту активну електричну енергію у
розмірі 15 305 803,92 гривень припинено у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

13 січня 2014 року Господарським судом
Донецької області видано наказ про
примусове виконання вказаного рішення.

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 03.02.2014 р. частково
задоволено заяву Публічного
акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь" та відстрочено
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 23 грудня 2013 року
у справі № 905/2612/13 до 31 грудня 2014 року.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 26 лютого 2014
року ухвалу господарського суду
Донецької області від 03 лютого 2014 року
у справі № 905/2612/13 змінено, абзац другий
резолютивної частини ухвали викладено
у наступній редакції: "відстрочити
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 23 грудня 2013 року
у справі № 905/2612/13 до 30 квітня 2014 року".

18.04.2014р. Публічне акціонерне товариство
"Енергомашспецсталь", м.
Краматорськ звернулось до суду першої
інстанції з заявою №17/626-1576 від 14.04.2014р.
про відстрочку виконання рішення по
справі №905/2612/13 від 23.12.2013р. на 24 місяці
строком до 30.04.2016 р.

В обґрунтування своєї заяви публічне
акціонерне товариство
"Енергомашспец-сталь" посилається на
скрутне фінансове становище
підприємства, зокрема, зменшення
кількості замовлень продукції
підприємства, несвоєчасну оплату
замовниками заборгованості за
виготовлену продукцію на користь
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", наявністю у
кредиторської заборгованості у
розмірі 301 977,3 тисяч гривень, яка
значно перевищує розмір дебіторської
заборгованості у розмірі 119 138,6 тисяч
гривень, накладення арешту на кошти та
майно підприємства. Крім того, заявник
звертає увагу на несвоєчасну виплату
заробітної плати робітникам
підприємства, а також те, що негайне
виконання рішення суду по справі
призведе до банкрутства товариства, з
огляду на що вказує, що відстрочка
виконання рішення на 2 роки дозволить
ПАТ "Енергомашспецсталь" продовжити
господарську діяльність, погасити
заборгованість перед стягувачем та
іншими контрагентами, оскільки
підприємство приймає активні заходи
для погашення заборгованості.

Місцевим судом було встановлено, що
постановами про арешт коштів боржника
від 12.08.2009, 22.09.2009,31.10.2011 держвиконавцем
Краматорського МУЮ накладено арешт на
грошові кошти, що містяться на рахунках
ПАТ "Енергомашспецсталь". Однак,
наявних на рахунках коштів недостатньо
для погашення існуючої заборгованості.
Також, відповідно до довідки №17/114 від
23.01.2014, підписаної директором з
економічних питань та головним
бухгалтером ПАТ "Енергомашспецсталь"
виплата заробітної плати працівникам
підприємства за період з 01.09.2013 до 31.12.2013
здійснювалась несвоєчасно.

Місцевий суд дійшов висновку про те, що
обставини, якими заявник обґрунтовує
заяву про відстрочку виконання рішення
є такими, що дійсно роблять неможливим
негайне виконання рішення суду та,
ухвалою господарського суду Донецької
області від 24.04.2014р. (суддя Фурсова С.М.)
задовольнив частково заяву ПАТ
"Енергомашспецсталь" про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Донецької області по справі №905/2612/13
від 23.12.2013р. на 24 місяці строком до
30.04.2016р. Виконання рішення
господарського суду Донецької області
по справі №905/2612/13 від 23.12.2013р.
відстрочено на 1 рік.

Натомість, апеляційний суд,
співставляючи доводи про необхідність
надання відстрочення, викладені
Відповідачем у заяві №17/626-1576 від
14.04.2014р., із доводами, що були враховані
судом при попередньому наданні
відстрочення в межах цієї справи,
дійшов висновку, що в обох випадках
Боржник наголошував на: наявності в
межах зведеного виконавчого
провадження 141 виконавчого документу
про стягнення з нього на користь різних
стягувачів майже 14 млн. грн.; накладання
державним виконавцем арештів на кошти
Боржника згідно постанов від 12.08.2009р.,
22.09.2009р. та 31.10.2011р.; несвоєчасність
виплати заробітної плати працівникам.

З огляду на надані разом із заявою
№17/626-1576 від 14.04.2014р. відомості про
поточний майновий стан Відповідача,
колегія суддів дійшла висновку, що
ефективність його заходів зі стягнення
дебіторської заборгованості та
покращення фінансового становища
іншим чином була недостатньою для
забезпечення повного виконання
судового рішення та усунення загрози
банкрутства. Водночас, означені ризики
власної господарської діяльності та
її наслідки у світлі приписів ст.42
Господарського процесуального кодексу
України не можуть покладатися на
Позивача шляхом подальшого надання
значного відстрочення виконання
судового рішення у справі №905/2612/13, без
належного врахування інфляційних
процесів та загального періоду
прострочення виконання грошового
зобов'язання, визначеного судовим
рішенням в цій справі, з січня-лютого
2013р.

Водночас, надані апеляційному суду
документи Позивача відносно його
поточного фінансового становища та дій
Відповідача з використання у
розрахунках з контрагентами
банківських рахунків, кошти на яких не
були заарештовані в межах виконавчого
провадження за наявними постановами
ВДВС, що підлягає врахуванню при
вирішення питання відносно
відстрочення виконання судового
рішення, не спростовують наявність
скрутного фінансового становища
Відповідача і загрози його банкрутства
у разі негайного виконання рішення в
межах цієї справи, що є достатньою
підставою для відстрочення виконання
рішення господарського суду Донецької
області від 23.12.2013р. у розумінні ст.121
Господарського процесуального кодексу
України.

Апеляційний суд дійшов висновку, що
баланс законних інтересів сторін в
даному випадку забезпечується
частковим задоволенням заяви №17/626-1576
від 14.04.2014р. та відстроченням виконання
рішення суду у справі №905/2612/13 до 01.08.2014
р.

Переглядаючи оскаржувану постанову у
касаційному порядку колегія судді
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України суд при
наявності підстав, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи може, серед іншого,
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

За змістом наведеної норми,
відстрочення та розстрочення є правом,
а не обов'язком суду, яке, до того ж,
реалізується у будь-який час від
набрання рішенням законної сили та до
його фактичного повного виконання, але
виключно у виняткових випадках та за
наявністю підстав, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим.

В свою чергу, в силу приписів ст.ст. 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України саме на Відповідача покладено
обов'язок доведення існування
відповідних підстав, тоді як Позивач, у
разі наявності заперечень, має навести
докази на їх (підстав) спростування.

Виходячи із змісту п. 7.2. Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» від 17.10.2012р. №9 підставою для
відстрочки можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Переглядаючи заяву відповідача про
розстрочку виконання рішення
місцевого суду, апеляційний суд дійшов
висновку про те, що баланс законних
інтересів сторін в даному випадку
забезпечується частковим задоволенням
заяви №17/626-1576 від 14.04.2014р. та
відстрочення виконання рішення суду у
справі №905/2612/13 до 01.08.2014 р. При цьому,
ним було розглянуто та взято до уваги
документи Позивача відносно його
поточного фінансового становища та дій
Відповідача з використання у
розрахунках з контрагентами
банківських рахунків, кошти на яких не
були заарештовані в межах виконавчого
провадження за наявними постановами
ВДВС.

До того ж, апеляційним судом було
враховано, що Відповідачеві ухвалою
Господарського процесуального кодексу
України від 03.02.2014р. з урахування змін,
запроваджених постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
26.02.2014р. в межах цієї справи вже
надавалося відстрочення виконання
рішення до 30.04.2014р. Втім, із наявних
матеріалів справи не вбачається жодних
доказів відносно принаймні б часткової
сплати на користь Позивача визначених
судом грошових коштів.

У касаційній скарзі, ПАТ
"Енергомашспецсталь" не згодний з
висновком апеляційного суду про
часткове задоволення заяву про
розстрочку виконання рішення, та
просить суд надати іншу правову оцінку
наявним в матеріалах справи доказам, що
виходить за межі компетенції Вищого
господарського суду в силу вимог ст. 1117
ГПК України, якою встановлено, що
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Відтак, доводи скаржника про порушення
апеляційним судом ст. 121 ГПК України не
знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, колегія суддів
констатує, що справа розглянута
апеляційним судом відповідно
встановленим обставинам справи, з
дотриманням вимог ст.ст.32, 33, 43, 121 ГПК
України. Підстави для скасування
постанови апеляційного суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України,? Вищий

господарський суд України, ?

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ
"Енергомашспецсталь" залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
26.05.2014 у справі №905/2612/13 - без змін.

Головуючий, суддяВ. Овечкін Судді:Є.
Чернов В. Цвігун