ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
У Х В А Л А

"07" липня 2014 р.
Справа № 911/1916/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Манташов»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2»

про стягнення 304 312, 02 грн.

Суддя Лутак Т.В.

Представники:

від позивача: Старцева К.І., Федоровська
А.С.

від відповідача: Брижак О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського
суду Київської області з позовом про
стягнення з відповідача 304 312, 02 грн.
заборгованості за договором поставки
№ 1428 від 27.04.2006 р.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань щодо сплати
вартості поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.05.2014 р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її розгляд у судовому
засіданні на 12.06.2014 р.

12.06.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від відповідача надійшли письмові
пояснення б/н б/д (вх. № 11288/14 від 12.06.2014
р.) та відзив на позовну заяву б/н б/д (вх.
№ 11289/14 від 12.06.2014 р.).

Присутній у судовому засіданні 12.06.2014 р.
представник позивача надав суду
супровідний лист б/н від 12.06.2014 р., до
якого додано частину витребуваних
судом документів та подав клопотання
про продовження строку розгляду спору,
передбаченого ч. 1 ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.06.2014 р. продовжено строк
розгляду спору у справі № 911/1916/14 на
п'ятнадцять днів.

У судових засіданнях 12.06.2014 р. судом, в
порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено перерву до 07.07.2014 р.

До господарського суду Київської
області від позивача надійшла заява
про забезпечення позову б/н від 12.06.2014 р.
(вх. № 51/14 від 13.06.2014 р.), у якій останній
просить суд вжити заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти, які
обліковуються на будь-яких рахунках
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2», виявлених
державним виконавцем, в будь-яких
банківських або інших
кредитно-фінансових установах, у межах
суми 310 398, 26 грн., з яких: основний борг -
304 312, 02 грн., сума судового збору - 6 086, 24
грн. Зазначена заява обґрунтована тим,
що розмір заборгованості відповідача
перед позивачем є значним, відповідач
протягом років не вчиняє дій,
спрямованих на погашення
заборгованості, є наявність
заборгованості відповідача перед
іншими контрагентами по договорам
поставки, яка стягується з відповідача
у судовому порядку.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтями 66, 67 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право господарського суду
за заявою сторони, прокурора або з
власної ініціативи вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Позов
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 ГПК, обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. У
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Згідно з п. 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 16 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи
на те, що позивач належним чином не
обґрунтував, яким чином невжиття
заходів до забезпечення позову може
призвести до утруднення або до
неможливості виконання судового
рішення у даній справі у разі
задоволення позову та не надав
належних та допустимих доказів щодо
цього, суд відмовляє у задоволенні
заяви про забезпечення позову б/н від
12.06.2014 р. (вх. № 51/14 від 13.06.2014р.).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33,
66, 67, 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову б/н від 12.06.2014 р. (вх.
№ 51/14 від 13.06.2014 р.).

Суддя
Т.В.
Лутак