м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8037/14 10.07.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
помічнику судді Угленко Я.С., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Банк
"Таврика"простягнення
заборгованостіПредставники:

від Позивача: ОСОБА_2 (представник за
довіреністю);

від Відповідача: Пасацький Ю.О.
(представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі також - «Позивач») звернулась до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" (надалі також
- «Відповідач») про стягнення
заборгованості в розмірі 1 285 гривень 39
копійок.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
відповідно до квитанцій № 260/1 від 22
листопада 2012 року на суму 17 гривень 80
копійок, № 263/1 від 22 листопада 2012 року
та на суму 1 020 гривень 68 копійок та № 265/1
від 22 листопада 2012 року на суму 232
гривні 74 копійки Позивачем внесено до
АТ «Банк «Таврика» 1 271 гривню 22 копійки
для перерахування на рахунки КТ
«Каскад 2000» та ТОВ «Закарпатська
продовольча група». Також, Позивачем
сплачено 14 гривень 17 копійок за касове
обслуговування в АТ «Банк «Таврика».
Позивач зазначає, що кошти, внесені в АТ
«Банк «Таврика», повинні були бути
негайно перераховані на рахунки КТ
«Каскад 2000» та ТОВ «Закарпатська
продовольча група», але, з невідомих
причин, вказані дії банком не були
виконані. Таким чином, Відповідач не
виконав належним чином свої
зобов'язання щодо перерахування
коштів, а тому повинен повернути
клієнту кошти в розмірі 1 285 гривень 39
копійок.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 29.04.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/8037/14, судове засідання
призначено на 21.05.2014 р.

16.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Відповідача Відзив на позовну заяву, в
якому зазначено, що з наявної у банку
інформації Позивач не звертався до
Відповідача із заявою про визнання
його кредитором, а тому вимоги Позивача
не підлягають задоволенню.

19.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від Позивача
документи на виконання вимог Ухвали
суду про порушення провадження у
справі.

В судовому засіданні 21.05.2014 року
представники сторін надали суду усні
пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 21.05.2014 року відкладено розгляд
справи на 12.06.2014 року.

12.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Відповідача Заяву про відкладення
розгляду справи.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В. у відпустці, Розпорядженням Голови
Господарського суду м. Києва від 12.06.2014
року справу № 910/8037/14 передано для
розгляду судді Любченко М.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 12.06.2014 року справу № 910/8037/14 прийнято
до провадження суддею Любченко М.О.,
розгляд справи призначено на 03.07.2014 рік.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 16.06.2014 року виправлено описку у
пункті 2 резолютивної частини Ухвали
Господарського суду міста Києва від
12.06.2014 року у справі № 910/8037/14 та
викладено її у наступній редакції: "2.
Розгляд справи призначити на 10.07.14 об
11:45. Судове засідання відбудеться в
приміщенні господарського суду міста
Києва за адресою 01030, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 44, зал судових засідань
№ 9 (корпус Б)".

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
відпустки, Розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва від
10.07.2014 року справу № 910/8037/14 передано для
розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 10.07.2014 року справу № 910/8037/14 прийнято
до провадження суддею Чинчин О.В.,
розгляд справи призначено на 10.07.2014 рік.

В судовому засіданні 10.07.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечив.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10 липня 2014 року, на
підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до квитанцій № 260/1 від 22
листопада 2012 року на суму 17 гривень 80
копійок, № 263/1 від 22 листопада 2012 року
та на суму 1 020 гривень 68 копійок та № 265/1
від 22 листопада 2012 року на суму 232
гривні 74 копійки Позивачем внесено до
АТ «Банк «Таврика» 1 271 гривню 22 копійки
для перерахування на рахунки КТ
«Каскад 2000» та ТОВ «Закарпатська
продовольча група». Також, Позивачем
сплачено 14 гривень 17 копійок за касове
обслуговування в АТ «Банк «Таврика».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивача зазначає, що кошти, внесені в
АТ «Банк «Таврика», повинні були бути
негайно перераховані на рахунки КТ
«Каскад 2000» та ТОВ «Закарпатська
продовольча група», але, з невідомих
причин, вказані дії банком не були
виконані. Таким чином, Відповідач не
виконав належним чином свої
зобов'язання щодо перерахування
коштів, а тому повинен повернути
клієнту кошти в розмірі 1 285 гривень 39
копійок..

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового
документа клієнта до обслуговуючого
банку після закінчення операційного
часу банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня.

Таким чином, суд зазначає, що у
Відповідача виник обов'язок щодо
виконання квитанцій № 260/1 від 22
листопада 2012 року на суму 17 гривень 80
копійок, № 263/1 від 22 листопада 2012 року
та на суму 1 020 гривень 68 копійок та № 265/1
від 22 листопада 2012 року на суму 232
гривні 74 копійки по перерахуванню
грошових коштів у сумі 1 271 гривня 22
копійки на рахунки КТ «Каскад 2000» та
ТОВ «Закарпатська продовольча група».

Разом з тим, судом встановлено, що
постановою Правління Національного
банку України № 548 від 20.12.2012 р. ПАТ "Банк
"Таврика" було віднесено до категорії
неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 33
від 20.12.2012 р. розпочато процедуру
виведення ПАТ "Банк "Таврика" з ринку,
запроваджено тимчасову адміністрацію
та призначено уповноважену особу Фонду
на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк
"Таврика".

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" (далі - Закон) Фонд розпочинає
процедуру виведення
неплатоспроможного банку з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації в
банку на наступний робочий день після
офіційного отримання рішення
Національного банку України про
віднесення банку до категорії
неплатоспроможних. Під час тимчасової
адміністрації Фонд має повне і
виняткове право управляти банком
відповідно до цього Закону,
нормативно-правових актів Фонду та
вживати дії, передбачені планом
врегулювання.

Крім того, судом встановлено, що 20.03.2013
року Постановою Національного банку
України № 97 відкликано банківську
ліцензію та розпочато ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика".

На виконання вказаної Постанови
рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 17
від 20.03.2013 р. розпочато процедуру
ліквідації Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика", починаючи з
21.03.2013 року.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Фонд призначає уповноважену особу
Фонду та розпочинає процедуру
ліквідації банку в день отримання
рішення Національного банку України
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку, за виключенням
випадку, коли ліквідація здійснюється
за ініціативою власників банку.

Згідно зі ст. 45 Закону уповноважена
особа Фонду в семиденний строк з дати
прийняття Національним банком України
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку розміщує
оголошення, що містить відомості про
ліквідацію банку відповідно до частини
третьої цієї статті, в усіх приміщеннях
банку, в яких здійснюється
обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування
відомостей про відкликання
банківської ліцензії, ліквідацію банку
та призначення уповноваженої особи
Фонду кредитори мають право заявити
уповноваженій особі Фонду про свої
вимоги до банку. Вимоги фізичних
осіб-вкладників у межах гарантованої
Фондом суми відшкодування за вкладами
не заявляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону
уповноважена особа Фонду припиняє
приймання вимог кредиторів після
закінчення 30 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону. Будь-які
вимоги, що надійшли після закінчення
цього строку, вважаються погашеними,
крім вимог вкладників у межах
гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами.

Частиною 2 ст. 49 Закону встановлено, що
протягом 90 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону
уповноважена особа Фонду здійснює такі
заходи: визначає суму заборгованості
кожному кредитору та відносить вимоги
до певної черги погашення; відхиляє
вимоги в разі їх не підтвердження
фактичними даними, що містяться у
розпорядженні уповноваженої особи
Фонду, та, у разі потреби, заявляє в
установленому законодавством порядку
заперечення за заявленими до банку
вимогами кредиторів; складає реєстр
акцептованих вимог кредиторів
відповідно до вимог, встановлених
нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином суд зазначає, що процедура
задоволення вимог кредиторів в процесі
ліквідації банку здійснюється у
особливому порядку, який регулюється
Законом України "Про банки і банківську
діяльність" та Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб".

Вказані закони суд вважає
спеціальними, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
а всі інші закони України можуть
застосовуватись до правовідносин, в
яких стороною є ПАТ "Банк "Таврика", лише
в тій частині, що не суперечить
положенням цих спеціальних законів.

Як вже встановлено, Відповідач
знаходиться на стадії ліквідації і
відносно нього відкрита ліквідаційна
процедура.

Згідно зі ст. 46 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" з дня призначення уповноваженої
особи Фонду: 1) припиняються всі
повноваження органів управління банку
(загальних зборів, спостережної ради і
правління (ради директорів)) та органів
контролю (ревізійної комісії та
внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що
ліквідується, здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється; 2)
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; 3) строк виконання
всіх грошових зобов'язань банку та
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав; 4)
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку; 5)
відомості про фінансове становище
банку перестають бути конфіденційними
чи становити банківську таємницю; 6)
укладення правочинів, пов'язаних з
відчуженням майна банку чи передачею
його майна третім особам, допускається
в порядку, передбаченому статтею 51
цього Закону; 7) втрачають чинність
публічні обтяження чи обмеження на
розпорядження (у тому числі арешти)
будь-яким майном (коштами) банку.
Накладення нових обтяжень чи обмежень
на майно банку не допускається.

Частиною 2 ст. 49 вкзаного Закону України
визначено порядок здійснення
уповноваженою особою Фонду заходів
щодо підготовки задоволення вимог
кредиторів, якою передбачено, зокрема,
складання реєстру акцептованих вимог
кредиторів для затвердження
виконавчою дирекцією Фонду.

До ліквідаційної маси банку
включаються будь-яке нерухоме та
рухоме майно, кошти, майнові права та
інші активи банку. До ліквідаційної
маси банку не включається майно у
випадках, прямо передбачених законом.
Майно банку, що включається до
ліквідаційної маси, підлягає оцінці у
порядку, встановленому законодавством
України. Для проведення оцінки майна
уповноважена особа Фонду має право
залучати суб'єктів оціночної
діяльності з оплатою їх послуг за
рахунок ліквідаційної маси банку (ст. 50
Закону).

Кошти, одержані в результаті
ліквідації та реалізації майна банку,
спрямовуються уповноваженою особою
Фонду на задоволення вимог кредиторів
у черговості, передбаченій ст. 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Вимоги кожної наступної черги
задовольняються в міру надходження
коштів від реалізації майна банку
після повного задоволення вимог
попередньої черги. У разі якщо обсяг
коштів, одержаних від реалізації майна,
недостатній для повного задоволення
всіх вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно сумі
вимог, що належать кожному кредиторові
однієї черги. У разі відмови кредитора
від задоволення визнаної в
установленому порядку вимоги
уповноважена особа Фонду не враховує
суму грошових вимог цього кредитора.

Отже, суд приходить до висновку, що
главою 16 (Ліквідація банків) Закону
України "Про банки і банківську
діяльність" та розділом 8 (Ліквідація
банків) Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
передбачений спеціальний порядок
погашення вимог кредиторів, а отже,
вимоги про стягнення 1 285 гривень 39
копійок в період ліквідації
відповідача не може бути задоволена
судом, оскільки це фактично порушить
порядок здійснення ліквідаційної
процедури, встановлений законом та
таке рішення суду буде знаходитись
поза межами встановленої
ліквідаційної процедури.

Таким чином, враховуючи вищевикладені
положення норм чинного законодавства
України та приймаючи до уваги
встановлені фактичні обставини справи,
Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. В позові Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 11 липня 2014 року.

Cуддя
О.В. Чинчин