ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Справа № 923/1102/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Коваленка
В.М., Куровського С.В. - доповідача,за
участю представників:

ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" -
Косара Б.М. (дов. від 26.02.2014), Малеєвої
Ю.К. (дов. від 09.07.2014),

ТОВ "Каховка "Маркет" - Вінника І.Ю. (дов.
від 04.07.2014),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Ліквідатора ТОВ
"Завод будівельних матеріалів №1" Шиян
М.М.

на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014

та рішення господарського суду
Херсонської області від 14.01.2014

у справі №923/1102/13
господарського суду Херсонської
області

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю " Завод

будівельних
матеріалів №1"

до 1.Товариства з
обмеженою відповідальністю "Каховка
"Маркет"

2.Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім

"Сучасні будівельні
рішення"

про визнання недійсним
договору купівлі продажу та
витребування

майна,

встановив:

У серпні 2013 року позивач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю( ТОВ) "Завод
будівельних матеріалів №1" звернулось
до господарського суду Херсонської
області з позовною заявою до
відповідача 1 - ТОВ „Каховка "Маркет" та
відповідача 2 - ТОВ „Торговий дім
„Сучасні будівельні рішення" про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 0804/2-с від 08.04.2010,
укладеного між ТОВ "Завод Будівельних
Матеріалів №1" та ТОВ "Торговий дім
"Сучасні будівельні рішення", та
витребування у ТОВ "Каховка Маркет"
відповідно до зазначеного у договорі
майна, що знаходиться за адресою: 74900,
Херсонська область, м. Нова Каховка,
вул.Першотравнева, 79.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 14.01.2014 (суддя
Александрова Л.І.) в задоволенні позову
відмовлено. Скасовано застосовані
ухвалою від 21.08.2013 заходи забезпечення
позову у вигляді арешту на зазначене
майно, що знаходиться за адресою: 74900,
Херсонська область, м. Нова Каховка,
вул.Першотравнева, 79,

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 (колегія
суддів у складі: Журавльов О.О. -
головуючий, Ярош А.І., Головей В.М.)
рішення господарського суду
Херсонської області від 14.01.2014 залишено
без змін.

В касаційній скарзі ліквідатор ТОВ
"Завод будівельних матеріалів №1" Шиян
М.М. просить скасувати вищевказані
рішення господарського суду першої
інстанції від 14.01.2014 та постанову
господарського суду апеляційної
інстанції від 11.03.2014 з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши повноту
встановлених судами обставин справи та
їх юридичну оцінку, Вищий
господарський суд України вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 1117 ГПК України вбачається,
що завданням господарського суду
касаційної інстанції є перевірка
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
на підставі встановлених судами
фактичних обставин справи.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що предметом
позову у даній справі є вимога про
визнання недійсним договору
купівлі-проваджу від 08.04.2010 № 0804/2-с,
укладеного між ТОВ "Завод будівельних
матеріалів №1" та ТОВ "Торговий дім
"Сучасні будівельні рішення"
(відповідач-2), на підставі якого
позивач відчужив на користь ТОВ
"Торговий дім "Сучасні будівельні
рішення" за ціною 783000 грн. зазначене у
договорі майно, з витребуванням цього
майна у ТОВ "Каховка "Маркет", якому воно
було продане ТОВ "Торговий дім "Сучасні
будівельні рішення" за договором
купівлі-продажу від 14.05.2010.

ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1"
вказує, що оспорюваний договір було
укладено без попередньої згоди
загальних зборів учасників ТОВ "Завод
будівельних матеріалів №1", оскільки
таке відчуження не було передбачене
річним Бізнес-Планом товариства.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені ст. 203 ЦК України, відповідно
до якої: 1) зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності; 3)
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; 4) правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; 5) правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
6) правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За ст. 92 ЦК України юридична особа
набуває цивільних прав та обов'язків і
здійснює їх через свої органи, які
діють відповідно до установчих
документів та закону. Порядок
створення органів юридичної особи
встановлюється установчими
документами та законом. У випадках,
встановлених законом, юридична особа
може набувати цивільних прав та
обов'язків і здійснювати їх через своїх
учасників. Орган або особа, яка
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступає від
її імені, зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень. У відносинах із третіми
особами обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до абзаців 9,
14, 15 п. 10.12. Статуту ТОВ "Завод
будівельних матеріалів №1" до
повноважень генерального директора
товариства належить: розпорядження
майном та грошовими коштами товариства
з урахуванням положень зазначених у
пунктах 15), 16), 17), 18), 19) п. 10.3. цього
Статуту; видача від імені Товариства
довіреності; підписання без
довіреності від імені Товариства
договорів (угод, контрактів), в тому
числі зовнішньоекономічних, з
урахуванням положень зазначених у
пунктах 15), 16), 17), 18), 19) п. 10.3. цього
Статуту.

В матеріалах справи відсутні докази
затвердження бізнес-плану ТОВ "Завод
будівельних матеріалів №1" на 2013 рік
загальними зборами вказаного
товариства, а також докази надання
попередньої згоди на відчуження
будь-яких активів ТОВ "Завод
будівельних матеріалів №1".

Однак, оцінка вказаних посилань
позивача про необхідність
обов'язкового погодження правочину
щодо відчуження спірного майна
загальними зборами учасників
товариства та інших обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, є
передчасною у зв'язку з відсутність
оригіналу, або належним чином
завіреної копії договору від 08.04.2010, на
підставі якого виникли дані
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження укладення спірного
договору позивачем надано фотокопію
договору купівлі-продажу № 0804/2-с від
08.04.2010.

Ст. 33 ГПК України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За ст.ст. 34, 36 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Якщо позивач належним чином
обґрунтував неможливість подання ним
таких матеріалів і документів та
наявність їх у відповідача (чи іншої
особи, яка не бере участі у справі),
господарський суд з огляду на приписи
частини третьої статті 4 3 та частини
першої ст. 38 ГПК України витребовує їх у
відповідача або інших підприємств та
організацій незалежно від їх участі у
справі, а в разі ухилення відповідача
або зазначених підприємств та
організацій від виконання вимог суду
вживає відповідних заходів.

Якщо, незважаючи на вжиті заходи,
отримання витребуваних матеріалів
та/або документів не є можливим, суд
здійснює розгляд справи за наявними в
ній матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи,
місцевим господарським судом
неодноразово (ухвалами від 12.09.2013, від
03.10.2013, 01.11.2013, 05.12.2013) було витребувано у
сторін оригінали оспорюваного
договору. Проте, сторонами ні оригіналу
договору купівлі-продажу №0804/2-с від
08.04.2010, укладеного між ТОВ "Завод
Будівельних Матеріалів №1" та ТОВ
"Торговий дім "Сучасні будівельні
рішення", ні належним чином завіреної
копії такого договору, а ні до
господарського суду першої інстанції,
ані до апеляційного господарського
суду надано не було.

Таким чином, як вірно зазначили суди
попередніх інстанцій, позивачем
фактично не надано доказів на
підтвердження укладання та існування
договору купівлі-продажу №0804/2-с від
08.04.2010, укладеного між ТОВ "Завод
Будівельних Матеріалів №1" та ТОВ
"Торговий дім "Сучасні будівельні
рішення". Також, у матеріалах справи
відсутні докази виконання будь-якою
стороною умов вказаного договору.

Згідно зі ст. 388 ЦК України, якщо майно
за відплатним договором придбане в
особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про неможливість
задоволення позовних вимог про
визнання договору недійсним та
витребування спірного майна від
відповідача-1 з огляду на ненадання
витребуваного доказу.

Незастосування судами наслідків
спливу строку позовної даності до
вимог ТОВ "Завод будівельних
матеріалів №1" колегія суддів вважає
обґрунтованим, оскільки за відсутності
оспорюваного правочину, суди
позбавлені можливості встановити
відповідну дату початку перебігу
строку позовної давності відповідно до
вимог ст. 261 ЦК України, тобто з причин
ненадання вищенаведеного доказу.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України,
діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції згідно приписів
статей 1115, 1117 ГПК України, погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій про відмову у задоволенні
позовних вимог та не вбачає підстав для
скасування прийнятих у справі судових
рішень, а доводи скаржника вважає
такими, що не спростовують
обґрунтованості висновків судів
попередніх інстанцій.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ліквідатора ТОВ
"Завод будівельних матеріалів №1" Шиян
М.М. залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 та
рішення господарського суду
Херсонської області від 14.01.2014 по
справі №923/1102/13 залишити без змін.

Головуючий
Ткаченко Н.Г.

Судді
Коваленко В.М.

Куровський С.В.