ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Справа № 910/14096/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого, Костенко Т.Ф.,
Сибіги О.М.перевіривши матеріали
касаційної скаргитовариства з
обмеженою відповідальністю
"Прайм-Девелопмент"на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2014у
справігосподарського суду м. Києваза
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю
"Прайм-Девелопмент"доКиївської міської
радитретя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачатовариство з
обмеженою відповідальністю
"Український фонд розвитку
регіонів"провизнання недійсним
рішення №317/9371 від 22.05.2013в судовому
засіданні взяли участь
представники:від позивача:1)
Крохмальова Я.Е. - дов. №6 від 02.07.2014; 2)
Соболь Ю.П. - дов. №5 від 02.07.2014;від
відповідача:Дорошенко О.С. - дов.
№225-КР-485 від 07.07.2014;від третьої особи:не
з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 01.10.2013 господарського суду
м. Києва (суддя Удалова О.Г.) в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою від 29.05.2014 Київського
апеляційного господарського суду
(судді: Мартюк А.І. - головуючий, Зубець
Л.П., Новіков М.М.) рішення від 01.10.2013
господарського суду м. Києва залишено
без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що
позивач не мав права користування
земельною ділянкою в зв'язку з
набранням чинності рішення
господарського суду м. Києва від 30.10.2012
зі справи №5011-47/12740-2012, яким визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки, укладений між Київською
міською радою та ТОВ "Український фонд
розвитку регіонів".

Не погоджуючись з судовими рішеннями
ТОВ "Прайм-Девелопмент" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх
скасувати, посилаючись на
невідповідність висновків викладених
в оскаржуваних судових рішеннях
обставинам справи, що призвело до
порушення господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
а саме ч.ч.1, 2 ст.20, ч. 10 ст. 123 Земельного
кодексу, ст.ст. 328, 395, 397 Цивільного
кодексу; ст.ст. 1, 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Скаржник у касаційній скарзі
посилається на те, що надання земельній
ділянці статусу скверу порушує
законний інтерес позивача щодо цієї
земельної ділянки та перешкоджає
отриманню її в користування за
цільовим призначенням, як землі
житлової та громадської забудови.
Також господарські суди обмежились
встановленням недійсності договору
оренди земельної ділянки, укладеного
між відповідачем та третьою особою, а
не оцінили інші докази в сукупності
всіх обставин справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваного судового акта, знаходить
необхідним у задоволенні касаційної
скарги відмовити.

Господарськими судами встановлено, що
19.07.2005 Київською міською радою прийнято
рішення №855/3430 "Про передачу ТОВ
"Український фонд розвитку регіонів"
земельної ділянки для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-громадського комплексу у
складі житлового будинку,
офісно-торгового центру та підземного
паркінгу між будинками №2-а на
вул.Вільшанській та №16 на вул.
Професора Підвисоцького у Печерському
районі м.Києва".

Пунктами 1 та 3 вказаного вище рішення
Київська міська рада затвердила проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ТОВ "Український фонд розвитку
регіонів" для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-громадського комплексу у
складі житлового будинку,
офісно-торгового центру та підземного
паркінгу між будинками № 2-а на вул.
Вільшанській та № 16 на вул. Професора
Підвисоцького у Печерському районі м.
Києва та передала ТОВ "Український фонд
розвитку регіонів", за умови виконання
пункту 4 цього рішення, у довгострокову
оренду на 15 років земельну ділянку
загальною площею 0,64 га для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-громадського комплексу у
складі житлового будинку,
офісно-торгового центру та підземного
паркінгу між будинками № 2-а на вул.
Вільшанській та № 16 на вул. Професора
Підвисоцького у Печерському районі, у
тому числі: - площею 0,38 га за рахунок
міських земель, не наданих у власність
чи користування; - площею 0,26 га за
рахунок земель запасу житлової та
громадської забудови.

17.01.2006 Київська міська рада та ТОВ
"Український фонд розвитку регіонів"
уклали договір оренди земельної
ділянки, який зареєстровано Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради 21.01.2006 за № 82-6-00338, відповідно до
умов якого орендодавець на підставі
рішення Київської міської ради №855/3430
від 19.07.2005 за актом передав, а орендар
прийняв в оренду (строкове платне
користування) земельну ділянку між
будинками № 2-а на вул. Вільшанській та
№16 на вул. професора Підвисоцького у
Печерському районі м.Києва, розміром 6415
кв.м., з цільовим призначенням - для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлово-громадського
комплексу у складі житлового будинку,
офісно-торгового центру та підземного
паркінгу, кадастровий №:82:138:0096,
договір укладено на 15 років.

30.03.2012 ТОВ "Український фонд розвитку
регіонів" (сторона-1), ТОВ "Інноваційна
будівельна компанія" (сторона-2) та ТОВ
"Прайм-Девелопмент" (сторона-3) уклали
договір №01-30/03-12 про часткову участь у
будівництві та передачу функцій
замовника будівництва.

Пунктом 2.1 цього договору передбачено,
що сторона-1 та сторона-2 доручають
стороні-3 на умовах, визначених цим
договором, виконати функції замовника,
а сторона-3 зобов'язується належним
чином виконувати зазначені функції та
відповідні зобов'язання, забезпечити
фінансування будівництва об'єкту за
власний рахунок та/або з залученням
коштів третіх осіб відповідно до умов
договору.

За п.п. 4.4.7 та 6.2.3 після завершення
будівництва об'єкта та здачі його в
експлуатацію ТОВ "Прайм-Девелопмент"
має отримати у власність 89% об'єкта
будівництва.

Як встановлено господарськими судами,
на виконання умов договору від 30.03.2012 за
актом приймання-передачі будівельного
майданчика від 04.12.2012 ТОВ "Український
фонд розвитку регіонів" передало ТОВ
"Прайм-Девелопмент" земельну ділянку з
кадастровим номером :82:138:0096
площею 0,6415, що розташована у
Печерському районі м. Києва між
будинками № 2а на вул. Вільшанській та
№ 16 на вул. Професора Підвисоцького.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.10.2012, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.02.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 22.04.2013, визнано недійсним
договір оренди земельної ділянки
площею 0,64 га, що знаходиться між
будинками № 2-а на вул. Вільшанській та
№ 16 на вул.Професора Підвисоцького у
Печерському районі м.Києва,
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради 21.06.2006 за №
82-6-00338, який укладений Київською
міською радою та ТОВ "Український фонд
розвитку регіонів" та зобов'язано ТОВ
"Український фонд розвитку регіонів"
повернути Київській міській раді
вказану вище земельну ділянку.

22.05.2013 Київська міська рада прийняла
рішення №317/9374 "Про надання статусу
скверу земельній ділянці загальною
площею 2,33 га за кадастровим номером
:82:138:0096, яка розташована між
будинками № 2-6 на вул. Вільшанській та
будинком №16 на вул. Професора
Підвисоцького у Печерському районі м.
Києва".

Відповідно ст.13 Конституції України
земля є об'єктом власності
Українського народу, від імені якого
права власності здійснюють органи
державної влади та органи державної
влади і місцевого самоврядування.

Статтею 84 Земельного кодексу України
встановлено, що в державній власності
перебувають усі землі України, за
винятком комунальної та приватної
власності.

Згідно ч.3 ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування" органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Статтями 25 та 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування" визначено, що
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання. Виключною компетенцією
міських рад є вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Відповідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування" рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

Пунктами а-г ст. 9 Земельного кодексу
України передбачено, що до повноважень
Київської і Севастопольської міських
рад у галузі земельних відносин на їх
території належить: розпорядження
землями територіальної громади міста;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно ч.1 ст.60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Правові наслідки недійсності
правочину визначені ст.216 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

За ст. 391 Цивільного кодексу України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Статтею 152 Земельного кодексу України
встановлено, що власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Таким чином, господарські суди
обґрунтовано дійшли висновку, що третя
особа та, як наслідок, і позивач не мали
права користування спірною земельною
ділянкою, станом на дату прийняття
спірного рішення Київською міською
радою від 22.05.2013 №317/9374 "Про надання
статусу скверу земельній ділянці
загальною площею 2,33 га за кадастровим
номером :82:138:0096, яка розташована
між будинками №№ 2-6 на вул.
Вільшанській та будинком №16 на вул.
Професора Підвисоцького у Печерському
районі м. Києва".

Відповідно ст.ст. 1115, 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція на підставі вже
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє рішення місцевого
господарського суду чи постанови
апеляційного суду виключно на предмет
правильності застосування згаданими
судами норм матеріального чи
процесуального права, тобто в межах
юридичної оцінки фактичних обставин
справи; касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що Київським апеляційним
господарським судом дана правильна
юридична оцінка обставинам справи,
тому постанова суду відповідає чинному
законодавству України та обставинам
справи і підстав для її скасування
немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Постанову від 29.05.2014 Київського
апеляційного господарського суду зі
справи №910/14096/13 залишити без змін.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга