ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

14.07.14р. Справа № 904/5035/14

Суддя Панна С.П., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства
"Нікопольське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради, 53219, м. Нікополь, вул.К.Маркса, 180

до ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про визнання договору на послуги
водопостачання та водовідведення № 2497
від 14.04.2014 року укладеним

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Нікопольське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_1 про визнання укладеним договору
на послуги водопостачання та
водовідведення № 2497 від 14.04.2014 року.

В прийнятті позову належить відмовити
з наступних підстав:

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Як встановлено п. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України,
господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці
ціни і тарифи відповідно до
законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань,
віднесених законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням,
діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

За приписами п. 3.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року за № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" питання про
прийняття позовної заяви вирішується
суддею, який має право відмовити у
її прийнятті у випадках,
передбачених статтею 62 Господарського
процесуального кодексу України.
Перелік підстав відмови в прийнятті
позовної заяви, встановлений
частиною першою цієї статті, є
вичерпним. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 62
Господарського процесуального кодексу
України суддя відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо спір
непідвідомчий господарському суду,
зокрема, коли його вирішення
законодавством України віднесено до
компетенції іншого органу або заява
взагалі не підлягає розглядові в
судовому порядку.

Отже, єдиним випадком, коли сторонами у
господарському процесі можуть бути
фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності, є справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів, а в
усіх інших випадках фізичні особи не
можуть бути лише учасниками
господарського процесу, тобто поданий
позивачем позов повинен розглядатись
за правилами цивільного судочинства в
судах загальної юрисдикції.

Нормами п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі повернення заяви або скарги.

Отже, сплачений позивачем судовий збір
в сумі 1218,00 грн. підлягає поверненню з
державного бюджету.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Повернути з державного бюджету України
Комунальному підприємству
"Нікопольське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради (53219, м. Нікополь, вул. К.Маркса, 180,
) сплачений згідно
платіжного доручення № 12289 від 07.07.2014
року судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Додаток:

- позовна заява з додатками на 14-ти
аркушах, в тому числі оригінал
платіжного доручення № 12289 від 07.07.2014
року в сумі 1218,00 грн. про сплату
судового збору;

- опис вкладення на ім'я господарського
суду Дніпропетровської області;

- поштовий конверт.

Суддя С.П. Панна