ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" липня 2014 р.Справа № 916/1436/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

до відповідача Державного
підприємства "Одеська залізниця"

про стягнення 5904,38грн.

Суддя
Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь

Від позивача: Вдовенко М.В., довіреність
№14-291юр від 02.12.2012р.;

Від відповідача: Гордієнко М.В.,
довіреність №196 від 02.01.2014р.

В судовому засіданні 13.05.14р. по
справі було оголошено перерву до 03.06.14р.
о 09:45хв., та в судовому засіданні 03.06.2014р.
по справі було оголошено перерву до
12.06.2014р. о 10:45ха., в порядку ст. 77 ГПК
України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне
акціонерне товариство "АрселорМіттал
Кривий Ріг", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Державного підприємства "Одеська
залізниця" про стягнення вартості
вагової нестачі прокату чорних металів
у розмірі 5904,38грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 17.04.14р. порушено
провадження у справі №916/1436/14.

03.06.2014р. від позивача надійшло
клопотання (вх.№14345/14 від 03.06.2014р.),
згідно якого у зв'язку з неможливістю
прибути у судове засідання 12.06.2014р. з
причини його навантаження, просить суд
розглянути справу без участі
представника позивача за наявними
матеріалами справи.

За клопотанням представника
відповідача, ухвалою господарського
суду Одеської області від 12.06.14р. строк
вирішення спору по справі №916/1436/14 було
продовжено до 29.06.2014р., в порядку ст.69
ГПК України.

Відповідач проти позову заперечує, та
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог, з підстав
які викладені у запереченні на
позов(вх.№14411/14 від 03.06.14р.). Так в
обґрунтування заперечень зазначає на
те, що відповідно до залізничної
накладної №46615506 завантаження вагону
№52733441 проводилось на підприємстві
вантажовідправника, засобами і силами
останнього, ним же самостійно було
визначено масу вантажу перед
відправленням вагону, без участі
представника залізниці. Згідно
накладної №46615506 вагон №52733441 з
вантажем прибув на станцію Миколаїв -
вантажний Одеської залізниці, в
технічно справному стані, що
підтверджується комерційним актом БК
№027509/20 від 06.03.2014р., згідно якого
навантаження навалом, пачки верхнього
ярусу марковані двома полосами білої
форми. Дротові ув'язки справні.
Вищевказані обставини вказують на те,
що залізниця прийняла вантаж масою, у
стані, у якому він був переданий до
перевезення, доставила і видала вантаж
у схоронному стані. Відповідно до п. а)
ст. 111 Статуту залізниці, України, якщо
вантаж прибув у непошкодженому
відкритому рухомому складі,
завантаженому засобами відправника,
якщо немає ознак втрати, псування або
пошкодження вантажу залізниця
звільняється від відповідальності за
втрату або нестачу вантажу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

Публічне акціонерне товариство
"АрселорМіттал Кривий Ріг" 03.03.2014р. за
накладною №46615506 у вагоні №52733441
відвантажив на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СК"Никмет-терминал" прокат чорних
металів у кількості 67,755т. У накладній
позначено, що вантаж розміщено та
закріплено згідно МТУ МО 10/24 від
24.01.2007р., схема 04-06, акт №МО10/03 від
14.02.2012р.

Вантаж було завантажено відправником
згідно місцевих технічних умов,
затверджених Придніпровською
залізницею, розміщення та кріплення
сортової сталі в на піввагонах(МО) №10/24
від 24.01.2007р. збережне перевезення
сортової сталі контролюється
завантаженням в пачках довжиною
9000-12000мм. Остання пачка кожного штабеля
розміщується в його діагоналі.

На зворотному боці накладної №46615506
здійснено переуступочний надпис про
надання вантажовідправнику Публічному
акціонерному товариству
"АрселорМіттал Кривий Ріг" права на
пред'явлення до перевізника претензії
та позову з приводу нестачі вантажу.

На станції Миколаїв Одеської залізниці
на підставі акту загальної форми №10797
від 04.03.2014р. станції Миколаїв Одеської
залізниці було проведено комісійне
переважування вантажу, за результатами
якого було складено комерційний акт
№БК 027059/20 від 06.03.2014р.

Як вбачається із комерційного акту №БК
027059/20 від 06.03.2014р. при переважуванні
було встановлено, що у вагоні №52733441
вага нетто за документами - 67,755т
фактично було виявлено : вантаж - прокат
чорних металів надійшов у кількості
66,40т, тобто вагою менше, ніж вказано у
документах на 1,355т.

Крім того, з комерційного акту
вбачається, що в декількох пачках
переривається маркування в двох
полосах на 50мм, та 250мм, що свідчить про
доступ до вантажу при його перевезенні.

За розрахунком позивача з врахуванням
норми нестачі понаднормова нестача
складає 1,02тон на суму 525,30 дол.США, що
еквівалентно 5904,38грн.(згідно з курсом
НБУ станом на 03.04.2014р.). Вартість 1 тони
прокату чорних металів підтверджена
додатком №258Z0139 від 26.02.2013р. до
контракту №258Z-2013 від 03.12.2013р.

Враховуючи вищевикладене, позивач
звернувся до суду з даною позовною
заявою до Державного підприємства
"Одеська залізниця" про стягнення
вартості нестачі вантажу у сумі
5904,38грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
залізничний транспорт"
законодавство про залізничний
транспорт загального користування
складається з Закону України "Про
транспорт", цього закону, Статуту
залізниць України, який затверджується
Кабінетом Міністрів України та інших
актів законодавства.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. Загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 909 Цивільного
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України визначено,
що суб'єктами відносин перевезення
вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі.

Обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць (ст. 129 Статуту
Залізниць України).

Відповідальність перевізника за
збереження вантажу виникає з моменту
прийняття вантажу до перевезення.
Вантажовідправник зобов'язаний
підготувати вантаж до перевезення з
урахуванням необхідності
забезпечення транспортабельності та
збереження його в процесі перевезення
і має право застрахувати вантаж у
порядку, встановленому законодавством
(ч.ч.2, 3 ст. 308 ГК України).

Статтею 924 Цивільного кодексу України
визначено, що перевізник відповідає за
збереження вантажу, багажу, пошти з
моменту прийняття їх до перевезення та
до видачі одержувачеві, якщо не доведе,
що втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким
перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало.
Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятих до перевезення вантажу,
багажу, пошти у розмірі фактичної
шкоди, якщо не доведе, що це сталося не
з його вини.

Частиною 3 ст.32 Статуту Залізниць
України визначено, що відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням Технічних
умов.

Згідно ст. 110 Статуту Залізниць України,
перевізник несе відповідальність за
збереження вантажу з моменту його
прийняття до перевезення і до видачі
його вантажоодержувачу, якщо не доведе,
що недостача виникла по незалежним від
перевізника причинам.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць
України за незбереження (втрату,
недостачу, псування і пошкодження)
прийнятого до перевезення вантажу,
залізниця несе відповідальність у
розмірі фактично заподіяної шкоди,
якщо не доведе, що недостача виникла з
незалежних від неї причин.

Придатність рухомого складу для
перевезення вантажу в комерційному
відношенні визначається: вагонів -
відправником, якщо завантаження
здійснюється його засобами, або
залізницею, якщо завантаження
здійснюється засобами залізниці;
контейнерів, цистерн та бункерних
напіввагонів - відправником (абз.5 ст.31
Статуту залізниць України).

Залізниця звільняється від
відповідальності за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу у
разі, коли вантаж надійшов у
непошкодженому вагоні (контейнері) з
непошкодженими пломбами відправника
чи без пломб, коли таке перевезення
дозволено Правилами, а також якщо
вантаж прибув у непошкодженому
відкритому рухомому складі,
завантаженому засобами відправника,
якщо немає ознак втрати, псування або
пошкодження вантажу під час
перевезення (п. а ст.111 Статуту
залізниць України).

Як вбачається із акту загальної форми
№10797 від 04.03.2014р. та комерційного акту
№БК 027059/20 від 06.03.2014р. у вагоні №52733441
наявна нестача вантажу, при цьому,
вагон був справний та під охороною,
однак, мають місце ознаки нестачі
вантажу, з огляду на що, з врахуванням
положень п. а ст.111, ст.113 Статуту
залізниць України, суд вважає, що
відповідальність за нестачу вантажу
слід покласти на перевізника - ДП
„Одеська залізниця".

Відповідно до п.27 Правил видачі
вантажів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000 р. норма недостачі (сума норми
природної втрати та граничного
розходження визначення маси нетто)
становить: 0,5% маси, зазначеної в
перевізних документах.

Таким чином, природна втрата маси
вантажу при транспортуванні у вагоні
№52733441 за розрахунком позивача складає
1,02тон, звідси вартість нестачі з
врахуванням вартості вантажу,
передбаченої в контракті №258Z-2013 від
03.12.2013р. та додатку №258Z0139 від 26.02.2013р.,
складає 525,30дол.США, що в гривневому
еквіваленті станом на 03.04.2014р. за курсом
НБУ еквівалентно 5904,38грн.

На думку суду обставини, які
встановлені в комерційному акті №БК
027059/20 від 06.03.2014р., на підставі акту
загальної форми №10797 від 04.03.2014р.,
свідчить про доступ до вагону та в свою
чергу, призвело до незбереження
вантажу при його перевезенні та
відповідальність за недостачу вантажу
слід покласти на Одеську залізницю, у
зв'язку з чим стягненню з останньої на
користь Публічного акціонерного
товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
підлягає 5904,38грн.

Судом не приймаються до уваги доводи
викладені Одеською залізницею у
запереченні на позов, оскільки
зазначені твердження спростовуються
наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Здійснений позивачем розрахунок суд
вважає, обґрунтованим та здійсненим
відповідно до вимог діючого
законодавства.

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та зазначені приписи норм
матеріального права, позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" до
відповідача Державного підприємства
"Одеська залізниця" про стягнення
вартості вагової нестачі прокату
чорних металів у розмірі 5904,38грн., є
обґрунтованими, підтверджені наявними
у справі матеріалами та підлягають
задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1827грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного
підприємства"Одеська залізниця" (65023, м.
Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, , р/р 1 у Одеській філії
АБ Експрес Банк, МФО 328801) на користь
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, код 24432974, р/р
4222 у АКБ „Сіті банк(Україна)", МФО
300584) вартість вагової нестачі прокату
чорних металів у розмірі 5904(п'ять тисяч
дев'ятсот чотири)грн.38коп., витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1827(одну
тисячу вісімсот двадцять сім)грн.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 07.07.2014р.

Суддя
Гут С.Ф.