ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 липня 2014 р. Справа №
903/1555/13

Господарський суд Волинської
області, розглянувши матеріали по
справі

за позовом Ковельської міської ради, м.
Ковель

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
"Ковельсільмаш", м. Ковель

про припинення права постійного
користування земельною ділянкою та
скасування державної реєстрації
державного акту на право постійного
користування

Суддя С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: Назарчук А.Г., дов. №6 від
08.01.2014р.

від відповідача: Сорока Г.О., дов. №51/01-182
від 22.01.2014р.

Відповідно до ст. 20
Господарського процесуального кодексу
України представникам сторін
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді заявлено не було. В судовому
засіданні учасникам судового процесу
згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено
процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 15.07.2014 року
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суть спору: Позивач- Ковельська
міська рада -звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача- Публічного акціонерного
товариства "Ковельсільмаш"-про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею 482 840 кв.м. в м. Ковелі по вул.
Варшавській, 1, яка знаходиться у
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш"
відповідно до державного акту на право
постійного користування серії ВЛ №0029
від 08.08.1994р., зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
користування землею за №14 та
скасування державної реєстрації
державного акту на право постійного
користування серії ВЛ №0029 від 08.08.1994р.,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за №14.

В обґрунтування позовних вимог вказав
на систематичну несплату земельного
податку землекористувачем та перехід
права власності на частину об'єктів
нерухомого майна до інших суб'єктів
господарської діяльності.

Зазначив, що 27.06.2013р., Ковельською
міською радою було прийнято рішення
№39/19 "Про припинення права постійного
користування земельною ділянкою ПАТ
"Ковельсільмаш".

Як на правову підставу позовних вимог
посилався на ст.ст. 92, 141, 206 ЗК України,
ст.ст. 269, 270, 287 ПК України.

Ухвалою суду від 26.12.2013р. порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду на 28.01.2014р. на 10:00год.

23.01.2014р. через канцелярію від позивача
до суду надійшло клопотання від 20.01.2014р.
№20 (вх. №01-29/723/14), в якому позивач
повідомив, що станом на 15.01.2014р. за ПАТ
"Ковельсільмаш" рахується
заборгованість з земельного податку в
сумі 526 990,84грн. Заходи щодо стягнення
заборгованості по земельному податку
Ковельською ОДПІ не вживалися.

Крім того, долучив до матеріалів справи
копії рішень Ковельської міської ради
№406 від 18.09.1964р., №233 від 15.08.1996р., №9/5 від
14.03.2003р., №20/11 від 28.09.2000р., №2/11 від
30.05.2002р. та технічного звіту при
виконанні проектно-вишукуваних робіт
по інвентаризації земельної ділянки,
що знаходиться в користуванні ПАТ
"Ковельсільмаш", на території вул.
Варшавська, 1, м. Ковель.

28.01.2014р. через канцелярію від
відповідача до суду надійшов відзив на
позовну заяву №б/н від 24.01.2014р. (вх.
№01-29/855/14), в якому відповідач позов
заперечив, посилаючись на те, що до 30
січня 2013 року позивач своєчасно
сплачував земельний податок, в той же
час 02.01.2013 року господарським судом
Волинської області ухвалою по справі
№5004/1671/12 порушено провадження у справі
про банкрутство ПАТ «Ковельсільмаш», а
ухвалою від 15.10.2013 року по цій же справі
винесено ухвалу про введення процедури
санації ПАТ «Ковельсільмаш». Отже,
несплата земельного податку їх
підприємством є тимчасовою та
пов'язаною з процедурою банкрутства
підприємства. В той же час, після
відновлення платоспроможності ПАТ
«Ковельсільмаш» земельний податок
буде сплачений в повному обсязі.

Стосовно посилання позивача на п. е) ч. 1
ст. 141 Земельного кодексу України як на
підставу припинення права постійного
користування, зауважив, що у даному
випадку, на земельній ділянці
розташовано кілька об'єктів нерухомого
майна, а отже, до набувача одного з
таких об'єктів може перейти право
користування лише на частину первісної
земельної ділянки (нову земельну
ділянку).

В обґрунтування своїх заперечень
посилався на ст.ст. 120, 144, 206 ЗК України,
ст. 287 ПК України.

Ухвалою суду від 28.01.2014р. розгляд спору
відкладався згідно ст. 77 ГПК України з
метою повного та всебічного з'ясування
всіх обставин по справі, зважаючи на
нез'явлення відповідача в судове
засідання та необхідністю
витребування додаткових доказів по
справі.

18.02.2014р. через канцелярію до суду
надійшли додаткові пояснення від
позивача №47 від 14.02.2014р. (вх. №01-29/1677/14
від 18.02.2014р.), в яких позивач просив
позов задовольнити, посилаючись на те,
що 8 серпня 1994 року Ковельською міською
радою народних депутатів Волинської
області було видано Державний акт на
право постійного користування землею
(серія ВЛ 0029) акціонерному товариству
«Ковельсільмаш», розташованому по вул.
Варшавській, 1. Даним актом
акціонерному товариству
«Ковельсільмаш» надано в постійне
користування 68,03 гектарів землі.
Державний акт на право постійного
користування землею зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
користування землею за № 14.

В подальшому рішеннями
Ковельської міської ради були внесені
зміни в землекористування (вилучено
частину земель) та залишено в
користуванні Акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» 48,284 га (482840 кв.м.).

Вказав, що зазначена земельна
ділянка перебуває в комунальній
власності територіальної громади
міста Ковеля.

Даний факт, жодним чином не
заперечується ПАТ «Ковельсільмаш», не
оспорюється і наявність
заборгованості, що була спричинена
несплатою земельного податку, яка
триває з січня 2013 року. Зазначена
обставина є підставою припинення права
постійного користування земельною
ділянкою згідно ч. 1 ст. 141 ЗК України.

Зазначив, що наявність
заборгованості по несплаті земельного
податку не заперечується відповідачем,
а отже не потребує доказування.

Згідно з довідкою наданою
Ковельською ОДПІ Головного Управління
Міндоходів у Волинській області від
14.02.2014 року за № 21-03-06-25/011 розмір
заборгованості по земельному податку
за земельною ділянкою, що знаходиться в
постійному користуванні ПАТ
«Ковельсільмаш» і розташована в м.
Ковелі по вул. Варшавській, 1, становить
526 990, 84 грн.

Повідомив, що відповідно до
інформаційних довідок з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
наданих Реєстраційною службою
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області,
відбувся перехід права власності на
частину будівель - нерухомого майна до
інших суб'єктів господарювання в
кількості 78 об'єктів (як юридичним так і
фізичним особам) розташованих за
адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1,
тобто в межах Державного акту на право
постійного користування землею (серія
BЛ 0029).

Отже, відповідно до зазначених
норм земельна ділянка (по вул.
Варшавська, 1) повинна була бути
розподіленою пропорційно до часток
осіб у праві власності на
будівлі-нерухоме майно. Однак, жодних
змін до Державного акту на право
постійного користування землею
внесено не було.

Зауважив, що відповідач у своєму
відзиві на позовну заяву вказує, що
однією з підстав, зазначених у позові
про припинення права постійного
користування є систематична несплата
земельного податку, що є порушенням
статті 206 ЗК України, а отже - порушенням
земельного законодавства та визначає
алгоритм дій передбачений ст. 144 ЗК
України як порядок для припинення
права користування у даному випадку.

Зауважив, що скасування державної
реєстрації державного акту на право
постійного користування серії BЛ № 0029
від 08.08.1994року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
користування землею за №14 необхідне
для можливості здійснення державної
реєстрації земельних ділянок та
внесення відповідних відомостей до
Державного реєстру речових прав, що
утворились внаслідок переходу права
власності на об'єкти нерухомого майна
до інших суб'єктів господарювання, які
розташовані за адресою: м. Ковель, вул.
Варшавська, 1 (приведення у
відповідність до ЗУ «Про Державний
земельний кадастр»).

Долучив до матеріалів справи
копії інформаційних довідок з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно наданих Реєстраційною
службою Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області;
листа Ковельської ОДПІ від 14.02.2014р. №
21-03-06-25/011 та від 15.01.2014 р. №8/15-307.

Водночас, звернувся до суду з
клопотанням №48 від 14.02.2014р. (вх.
№01-29/1677/14) про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з неможливістю явки
представника в судове засідання через
зайнятість в іншому судовому процесі.

Представник відповідача в
судовому засіданні 18.02.2014р. звернувся
до суду з клопотанням від 17.02.2014р.
№51/01-138 (вх. №01-129/9/14 від 18.02.2014р.) про
зупинення провадження у справі №903/1555/13
до набрання законної сили судовим
рішенням у справі №159/996/14-а за позовом
ПАТ "Ковельсільмаш" до Ковельської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення №39/19, що
знаходиться в провадженні
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області.

В обґрунтування свого клопотання
зазначив, що предметом судового
розгляду по цій справі є скасування
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серія
BЛ 0029 від 08.08. 1994року. При цьому поданий
Ковельською міською радою позов
обгрунтований зокрема рішенням
Ковельської міської ради №39/19 від
27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш».

Долучив до матеріалів справи
копію ухвали Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 12.02.2014р. у справі №159/996/14-а
за позовом ПАТ "Ковельсільмаш" до
Ковельської міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення.

Клопотання позивача про
відкладення розгляду спору заперечив.

Суд, розглянувши клопотання позивача
про відкладення розгляду справи,
ухвалив відхилити останнє у зв'язку з
його необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 18.02.2014р. зупинено
провадження у справі №903/1555/13 за
позовом Ковельської міської ради до
ПАТ "Ковельсільмаш" про припинення
права постійного користування
земельною ділянкою та скасування
державної реєстрації державного акту
на право постійного користування до
вирішення Ковельським міськрайонним
судом Волинської області
адміністративної справи №159/996/14а за
позовом ПАТ "Ковельсільмаш" до
Ковельської міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення
Ковельської міської ради №39/19 від
27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш» та
набрання рішення законної сили.

Ухвалою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 05.03.2014р. у справі №159/996/14а
позовну заяву ПАТ "Ковельсільмаш" до
Ковельської міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення
Ковельської міської ради №39/19 від
27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш» залишено
без розгляду.

На запит господарського суду
Волинської області від 16.06.2014р.
№903/1555/13-3976/14 від Львівського
апеляційного адміністративного суду
надійшов лист №К-17663/14/3265/14 від 27.06.2014р.
(вх. №01-29/6535/14 від 07.07.2014р.), з якого
вбачається, що ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26.06.2014р. ухвалу Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 05.03.2014р. у справі №159/996/14а
залишено без змін.

Долучено до матеріалів справи
копію ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.06.2014р. по
справі №159/996/14а.

Ухвалою суду від 08.07.2014р. провадження у
справі №903/1555/13 поновлено. Розгляд
справи призначено на 15.07.2014р.на 11:00год.
Зобов'язано сторін представити суду:
позивача-додаткові письмові пояснення
в обгрунтування позовних вимог щодо
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею саме 482 840кв.м., яка знаходиться в
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш"; яка
саме загальна площа земельної ділянки
знаходиться у постійному користуванні
відповідача на даний час та де саме
розташована; яка саме загальна площа
земельної ділянки знаходиться під
нерухомим майном, на яке відбувся
перехід права власності і де вона
розташована; відповідача- додаткові
письмові пояснення в обгрунтування
заперечень проти позову; пояснення та
докази яка саме загальна площа
земельної ділянки знаходиться у
постійному користуванні ПАТ
"Ковельсільмаш" на даний час та де вона
розташована і чим це підтверджується;
яка саме загальна площа земельної
ділянки знаходиться під нерухомим
майном, на яке відбувся перехід права
власності і де вона розташована; докази
продажу частини приміщень (кому та на
підставі чого).

В судовому засіданні 15.07.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
останні в повному обсязі.

Крім того, в додаткових поясненнях №137
від 14.07.2014р. (вх. №01-29/6936/14 від 15.07.2014р.)
вказав, що згідно з рішенням № 406 від
18.09.1964 року "Про виділення земельної
ділянки для будівництва заводу по
спеціалізованому виробництву машин та
обладнання для механізації робіт на
тваринницьких фермах в м. Ковелі"
виконавчий комітет Ковельської
міської ради депутатів трудящих
вирішив надати у постійне користування
68,03 гектарів землі для будівництва
заводу, по спеціалізованому
виробництву машин та обладнання для
механізації робіт на тваринницьких
фермах.

08.08.1994 року Ковельська міська рада
народних депутатів Волинської області
видала акціонерному товариству
"Ковельсільмаш" Державний акт серія ВЛ
0029 на право постійного користування
земельною ділянкою площею 68,03 га, яка
розташована по вул. Варшавській, 1 у м.
Ковелі.

Державний акт на право постійного
користування землею був
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за № 14.

Зазначив, що в подальшому
рішеннями Ковельської міської ради
було припинено право користування
частиною земельних ділянок
акціонерного товариства
"Ковельсільмаш", та залишено станом на
теперішній час у постійному
користуванні Акціонерного товариства
"Ковельсільмаш" земельну ділянку
площею 48,284 га (482840 кв.м.), яка
розташована по вул. Варшавській, 1 у м.
Ковелі.

Вищезазначена земельна ділянка
(площею 48,284 га (482840 кв.м.), яка
розташована по вул. Варшавській, 1 у м.
Ковелі) перебуває у комунальній
власності територіальної громади м.
Ковеля.

Повідомив, що станом на час
проведення судового засідання площа,
що знаходиться під нерухомим майном
чітко не визначена, оскільки
інвентаризація земельної ділянки
(площею 482840 кв.м., розташованої по вул.
Варшавській, 1 у м. Ковелі), що
знаходиться під об'єктами нерухомості
проданими ПАТ "Ковельсільмаш" не
проводилась.

Згідно з інформаційними
довідками з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно наданих
Реєстраційною службою Ковельського
міськрайонного управління юстиції у
Волинській області відбувся перехід
права власності на 78 об'єктів
нерухомого майна, розташованих за
адресою: вул. Варшавська, 1 у м. Ковелі,
до інших суб'єктів господарювання (як
юридичних так і фізичних), що увійшли в
площу земель 48,284 га, на яку був виданий
акціонерному товариству
"Ковельсільмаш" Державний акт серії BJI
0028 на право постійного користування
земельною ділянкою. Проте, жодних змін
до Державного акту серії BJI 0029 на право
постійного користування земельною
ділянкою не було внесено, хоча земельна
ділянка (площею 482840 кв.м., яка
розташована по вул. Варшавській, 1 у м.
Ковелі) повинна була бути розподілена
пропорційно до часток зазначених у
праві власності на нерухоме майно.

Вказав, що оскільки Ковельська
міська рада не наділена повноваженнями
дієвого контролю за використанням
земельних ділянок, то неодноразово з
цієї підстави зверталась у Державну
інспекцію сільського господарства у
Волинській області та у Державну
інспекцію сільського господарства
України, щодо перевірки законності
використання земельної ділянки (площею
482840 кв.м., яка розташована по вул.
Варшавській, 1 у м. Ковелі), яка
знаходиться у постійному користуванні
акціонерного товариства
"Ковельсільмаш" у зв'язку із
заборгованістю останнього по сплаті за
землю, однак звернення Ковельської
міської ради були залишені без
розгляду.

Для об'єктивного встановлення
загальної площі земельної ділянки, що
знаходиться під нерухомим майном на
яке відбувся перехід права власності,
необхідно врахувати результати
інвентаризації земельної ділянки
(площею 482840 кв.м., розташованої по вул.
Варшавській, 1 у м. Ковелі), та
інформацію зазначену в договорах
куиівлі-продажу на 78 об'єктів
нерухомого майна, розташованих за
адресою: вул. Варшавська, 1 у м. Ковелі,
згідно яких відбувся перехід права
власності до інших суб'єктів
господарювання. Вищезазначена
інформація у позивача відсутня.

Зауважив, що звернення
Ковельської міської ради до суду з
позовом до ПАТ "Ковельсільмаш" - про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею 482840 кв.м., яка розташована по вул.
Варшавській, 1 у м. Ковелі і знаходиться
в користуванні ПАТ "Ковельсільмаш"
відповідно до акту на право постійного
користування BЛ № 0028 від 08.08.1994 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за № 14, є необхідністю і єдиною
можливістю здійснити державну
реєстрацію земельних ділянок, які
утворилися внаслідок переходу права
власності на об'єкти нерухомого майна
до інших суб'єктів господарювання, та
отримати кадастрові номери земельних
ділянок, що стане їх ідентифікатором у
Державному земельному кадастрі.

Посилався на ст.ст. 92, 120 ЗК
України.

Представник відповідача в
судовому засіданні 15.07.2014р. позов
заперечив.

Водночас, звернувся до суду з
клопотанням №б/н від 15.07.2014р. (вх.
№01-29/6950/14), в якому вказав, що підстави
для скасування права постійного
користування земельною ділянкою,
вказаними в позовній заяві нормами
Земельного кодексу України не
передбачено. Згідно норм Податкового
кодексу України при переході права
власності на майно, переходить право
власності на землю і настає
зобов'язання на сплату земельного
податку. Набуття права власності на
нерухоме майно не є підставою
припинення права власності на землю
згідно ст. 143 ЗК України.

Зазначив, що однією з підстав
припинення права власності є
систематична несплата земельного
податку. Однак, 02.01.2013р. ухвалою
господарського суду Волинської
області порушено провадження у справі
про банкрутство ПАТ "Ковельсільмаш".
Вимоги кредиторів, в т.ч. сплата за
землю включені до реєстру кредиторів. В
даний час товариство перебуває на
стадії санації, всі вимоги кредиторів,
які склались станом на 02.01.2013р. і
поточні включені в план санації та
будуть сплачені в порядку черговості.

Зауважив, що на сьогодні схем чи
обліку землі, на якій розміщені об'єкти
нерухомості, що набули право власності
на об'єкти нерухомості відсутні, тобто
відсутня будь-яка інформація, на якій
саме території (розмір) розміщені
об'єкти нерухомості, які не належать
ПАТ "Ковельсільмаш".

Зазначив, що оскільки перехід
права власності на нерухомий об'єкт не
є підставою для припинення права
користування всією земельною ділянкою,
то просив у позові відмовити.

Долучив до матеріалів справи
перелік документів про наявність на
земельній ділянці, яка є в користуванні
товариства, об'єктів нерухомості, які
товариству не належать та ті, що є в
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш".

Господарський суд, заслухавши
пояснення представників сторін,
визнавши зібрані докази достатніми для
розгляду спору за наявними в справі
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України,-

встановив:

Рішенням Ковельського міськвиконкому
Ради народних депутатів від 18.09.1964 року
№406 було надано землю у постійне
користування для будівництва заводу
сільськогосподарських машин.

08 серпня 1994 року Ковельською міською
Радою народних депутатів Волинської
області було видано Державний акт
серії ВЛ 0029 на право постійного
користування землею Акціонерному
товариству "Ковельсільмаш"
(правонаступником якого є ПАТ
"Ковельсільмаш" згідно пункту 1.1.
Статуту, затвердженого Загальними
зборами акціонерів ВАТ "Ковельсільмаш"
Протоколом №5 від 18.12.2009р.,
зареєстрованого 12.01.2010р. за №8000230),
розташованому по вул. Варшавській, 1,
який зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за №14. Згідно даного акту АТ
"Ковельсільмаш" надано в постійне
користування 68,03на землі.

В подальшому рішеннями Ковельської
міської ради були внесені зміни в
землекористування, а саме вилучено
частину земель та залишено в
користуванні АТ "Ковельсільмаш" 48, 284 га.
(482840кв.м.)

Зазначена земельна ділянка перебуває в
комунальній власності територіальної
громади міста Ковеля.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу
України, право постійного користування
земельною ділянкою- це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

За змістом ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю.

Відповідно до інформації Ковельської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській
області (а.с. 17) власниками обєктів
нерухомого майна за адресою: м. Ковель,
вул. Варшавська, 1 є фізичні та юридичні
особи.

Однак, земельні ділянки під обєктами
нерухомого майна входять в земельну
ділянку, яка знаходиться в постійному
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш".

Згідно з довідкою, наданою Ковельською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській
області від 01.11.2013р. №70/15-11 розмір
заборгованості по земельному податку
за земельною ділянкою, що знаходиться в
постійному користуванні ПАТ
"Ковельсільмаш" і розташована в м.
Ковелі по вул. Варшавській, 1 становить
431 000,76грн. (а.с. 19).

Рішенням Ковельської міської ради від
27.06.2013р. №39/19 вирішено припинити право
постійного користування земельною
ділянкою площею 482840 по вул.
Варшавській, 1, яка знаходиться у
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш"
відповідно до державного акту на право
постійного користування серії ВЛ №0029,
зареєстрованого за №14 від 08.08.1994р. та
скасувати державну реєстрацію
державного акту на право постійного
користування землею серії ВЛ №0029,
зареєстрованого за №14 від 08.08.1994р.

Позивач звернувся до суду з
позовом про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою площею 482 840 кв.м. в м. Ковелі по
вул. Варшавській, 1, яка знаходиться у
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш"
відповідно до державного акту на право
постійного користування серії ВЛ №0029
від 08.08.1994р., зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
користування землею за №14 та
скасування державної реєстрації
державного акту на право постійного
користування серії ВЛ №0029 від 08.08.1994р.,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за №14, посилаючись на
систематичну несплату земельного
податку землекористувачем та перехід
права власності на частину об'єктів
нерухомого майна до інших суб'єктів
господарської діяльності.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають до
задоволення, з огляду на таке.

Щодо посилання позивача на
систематичну несплату відповідачем
земельного податку як на підставу
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею 482840 кв.м. по вул. Варшавській, 1,
яка знаходиться у користуванні ПАТ
"Ковельсільмаш" відповідно до
державного акту на право постійного
користування серії ВЛ №0029,
зареєстрованого за №14 від 08.08.1994р. та
скасування державної реєстрації
державного акту на право постійного
користування землею серії ВЛ №0029,
зареєстрованого за №14 від 08.08.1994р., то
суд зазначає наступне.

Згідно ст. 141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є: а)
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою; б)
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом; в)
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням; д)
систематична несплата земельного
податку або орендної плати; е) набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці;є)
використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини. Зазначений
перелік є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

До 01.01.2011 року, питання справляння
та сплати земельного податку
визначалось Законом України „Про
плату за землю".

З 1 січня 2011 року введено в дію
Податковий кодекс України (далі - ПКУ),
який регулює відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.147
пункту 14.1 статті 14 ПКУ плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (далі - податок для
цілей розділу XIII цього Кодексу)
(підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПКУ).

Справляння плати за землю
здійснюється відповідно до положень
ПКУ з урахуванням критеріїв, які
визначені у розділі XIII "Плата за землю".

Відповідно до статті 269 ПКУ
платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні, а також
земельні частки (паї), які перебувають у
власності (стаття 270 ПКУ). Порядок
обчислення плати за землю визначено
статтею 286 ПКУ.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286
ПКУ підставою для нарахування
земельного податку є зокрема, в т.ч. є
дані державного земельного кадастру.

Платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
до 1 лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 ПКУ, з
розбивкою річної суми рівними частками
за місяцями (пункт 286.2 статті 286 ПКУ).
Отже, власники земельних ділянок та
землекористувачі обчислюють суму
плати за землю з урахуванням даних
державного земельного кадастру, який
відповідно до підпункту 14.1.42 пункту 14.1
статті 14 ПКУ містить сукупність
відомостей і документів про місце
розташування та правовий режим
земельних ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристики, розподіл серед
власників землі та землекористувачів,
підготовлених відповідно до закону.

Водночас, статтями 286 та 287 ПКУ
також передбачено і окремі особливості
обчислення та сплати плати за землю,
зокрема при переході (наявності) права
власності на будівлю, споруду (їх
частину) податок за земельні ділянки,
на яких розташовані такі будівлі,
споруди (їх частини), з урахуванням
прибудинкової території сплачується
на загальних підставах з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно (пункт 287.6 статті 287
ПКУ).

Зазначений у ст. 141 ЗУ України
перелік є вичерпним, тобто інші
юридичні факти, які не перелічені в
цій статті, не можуть розглядатися в
якості підстав припинення права
користування земельною ділянкою.

Примусове припинення прав на
земельну ділянку здійснюється в
судовому порядку у разі наявності
підстав, вказаних у ст. 143 ЗК України,
серед яких відсутня така підстава як
систематична несплата земельного
податку або орендної плати.

Порядок припинення права
користування земельними ділянками, які
використовуються з порушенням
земельного законодавства визначений
ст. 144 ЗК України.

Вказана стаття передбачає 4
стадії процедури припинення права
користування земельними ділянками,
які використовуються з порушенням
земельного законодавства, серед яких:
виявлення порушення, виконання
вказівок по усуненню виявлених
порушень, звернення до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування з
клопотанням про припинення права
користування земельною ділянкою, за
результатами розгляду якого
приймається рішення про припинення
суб'єктивного права користування
земельною ділянкою; оскарження
землекористувачем рішення органів
виконавчої влади або місцевого
самоврядування про припинення права
користування земельною ділянкою в
судовому порядку.

Зазначений перелік підстав
припинення права постійного
користування землею міститься в ст.
141 ЗК України, вичерпний перелік
підстав за яких припинення
здійснюється в судовому порядку - в ст.
143 ЗК України. При цьому, положення цієї
статті не містить такої підстави, як
систематична несплата земельного
податку. Отже, з цієї підстави
припинення проводиться в загальному
порядку -за рішенням компетентного
органу виконавчої влади або
місцевого самоврядування (ст. 144 ЗК
України). П „д" ст. 141 ЗК України
застосовується у разі систематичної
несплати земельного податку, орендної
плати і реалізується в порядку,
передбаченому ст. 144 ЗУ України.

Вказаний порядок позивачем
дотримано не було (доказів суду не
надано).

Як зазначено у п. 2.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" після прийняття
органом державної влади або місцевого
самоврядування рішення про надання
земельної ділянки у власність або в
користування, затвердження
результатів аукціону, укладення
відповідної цивільно-правової угоди,
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю, споруду особа має
право на одержання земельної ділянки у
власність або в користування і право
вимагати оформлення документів, що
посвідчують право власності або право
користування земельною ділянкою. Право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав
(стаття 125 ЗК України). За відсутності
рішення органу виконавчої влади або
місцевого самоврядування про надання
земельної ділянки у власність або в
користування юридична особа або
фізична особа не має права
використовувати земельну ділянку
державної або комунальної форми
власності.

Згідно п. 2.8. зазначеної постанови,
право постійного землекористування є
безстроковим, на відміну від права
оренди, і може бути припинене лише з
підстав, передбачених статтею 141 ЗК
України, перелік яких є вичерпним. Дії
органів державної влади та місцевого
самоврядування, спрямовані на
позбавлення суб'єкта права
користування земельною ділянкою після
державної реєстрації такого права поза
межами підстав, визначених у статті 141
ЗК України, є такими, що порушують право
користування земельною ділянкою.
Господарські суди повинні мати на
увазі, що відповідно до частини другої
статті 149 ЗК України вилучення
земельних ділянок здійснюється за
згодою землекористувачів у випадках,
передбачених законом, на
компенсаційних засадах з визначенням
повноважень органів, які здійснюють
таке вилучення, та обмежень,
встановлених статтею 151 ЗК України. При
цьому земельні ділянки державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, - рілля,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
нелісогосподарських потреб, а також
земельні ділянки природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного
призначення вилучає Кабінет Міністрів
України, крім випадків, визначених
частинами п'ятою - восьмою статті 149 ЗК
України, та у випадках, визначених
статтею 150 ЗК України. Порядок
припинення права користування
земельними ділянками, які
використовуються з порушенням
земельного законодавства,
врегульовано статтею 144 ЗК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи ухвалою господарського суду
Волинської області від 02.01.2013р. у справі
№5004/1671/12 порушено провадження у справі
про банкрутство Публічного
акціонерного товариства
"Ковельсільмаш", м. Ковель за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Флавія", м. Харків та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів у відповідності до абзауц 3
пункту 9 ст. 16 ЗУ "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 21.05.2013р. у справі
№5004/1671/12 визнано грошові вимоги
кредиторів боржника - Публічного
акціонерного товариства
"Ковельсільмаш", м. Ковель, в. т.ч.
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції в розмірі
61677,40грн. черговість задоволення третя.
Реєстр вимог кредиторів боржника -
Публічного акціонерного товариства
"Ковельсільмаш", м. Ковель, затверджено.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 20.05.2014р. у справі
№5004/1671/12 схвалений /затверджений/
комітетом кредиторів /протокол № 3 від
16.05.2014р./ і представлений суду план
санації Публічного акціонерного
товариства "Ковельсільмаш",
затверджено зі строком санації до
30.06.2015року.

З огляду на це судом не може бути
припинено право постійного
корситування земельною ділянкою
площею 482 840 кв.м. в м. Ковелі по вул.
Варшавській, 1, яка знаходиться у
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш" та
скасувано державну реєстрацію
державного акту на право постійного
користування серії ВЛ №0029 від 08.08.1994р.
на підставі систематичної несплати
земельного податку землекористувачем.

Доводи позивача щодо такої
підстави припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею 482 840 кв.м. в м. Ковелі по вул.
Варшавській, 1, яка знаходиться у
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш" та
скасування державної реєстрації
державного акту на право постійного
користування серії ВЛ №0029 від 08.08.1994р.
як перехід права власності на частину
об'єктів нерухомого майна до інших
суб'єктів господарської діяльності не
можуть бути прийняті судом, з огляду на
таке.

Пунктом е частини 1 ст. 141 ЗК
України визначено, що підставою
припинення права користування
земельною ділянкою є у тому числі
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Частиною 2 ст. 120 ЗК Українивстановлено,
що якщо жилий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України
передбачено, що до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Як роз'яснено п. 2.3. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" від 17.05.2011 № 6
державні акти про право власності або
право постійного користування на
земельну ділянку є документами, що
посвідчують відповідне право і
видаються на підставі рішень Кабінету
Міністрів України, обласних, районних,
Київської і Севастопольської міських,
селищних, сільських рад, Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної,
районної, Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом
власності або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як зазначені
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи постійного
користування.

02.04.2013 набрав чинності наказ
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 25.02.2013 № 132,
яким затверджено Порядок планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства (надалі -
Порядок).

Наведений Порядок визначає
процедуру планування та здійснення
планових та позапланових заходів
державного нагляду (контролю) з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, які використовуються ними у
процесі ведення господарської
діяльності, визначає організаційні
заходи, які необхідно здійснити перед
початком проведення перевірок,
загальні вимоги до їх здійснення, а
також вимоги до оформлення матеріалів
за результатами проведених перевірок.

Згідно п.1.1 Порядку державний
нагляд(контроль) з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства здійснюється Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними
органами.

Такої перевірки щодо стану
дотримання ПАТ "Ковельсільмаш" та нових
набувачів нежитлових приміщень вимог
земельного законодавства Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними органами
здійснено не було, доказів суду не
надано.

Як зазначено у пункті 2.10 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин", у вирішенні спорів щодо
переходу права власності на земельну
ділянку внаслідок переходу права
власності на житлові будинки, будівлі,
споруди, що на них розміщені, судам
необхідно досліджувати умови договору
купівлі-продажу зазначеного
нерухомого майна, наявність у продавця
визначених законом документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
відповідність нерухомого майна,
розміщеного на відповідних земельних
ділянках, ознакам житлового будинку
(будівлі, споруди), здійснення
державної реєстрації права власності
особи, яка придбала відповідне
нерухоме майно, з урахуванням положень
статей 331, 376 ЦК України, статей 116, 123, 124,
126 ЗК України. Правочин, за яким
переходить право власності на житлові
будинки, будівлі, споруди, тягне за
собою перехід права на земельну
ділянку, на якій знаходиться
відповідне нерухоме майно. Новий
власник будинку (будівлі, споруди) у
зв'язку з цим не звільняється від
необхідності оформлення права на
земельну ділянку відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на майно та їх обтяжень".
Таке оформлення здійснюється з
урахуванням законодавчих приписів,
зазначених в абзацах другому - п'ятому
підпункту 2.12 пункту 2 цієї постанови, і
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 06.05.2009 N 439 "Про деякі питання
посвідчення права власності на
земельну ділянку".

Як вбачається із наданих суду копій
договорів купівлі-продажу нежитлових
приміщень дані договора нотаріально
посвідчені та зареєстровані в
електронному реєстрі прав власності не
нерухоме майно. Згідно пунктів даних
договорів сторонам роз'яснено
положення ст. 120 ЗК України.

Пунктом 2.11. зазначеної постанови
передбачено, що у застосуванні
положень статей 377 ЦК України та 120 ЗК
України щодо переходу права
користування земельною ділянкою
внаслідок переходу права на
розташований на ній житловий будинок,
будівлю, споруду господарським судам
слід враховувати, що положення
відповідних статей обох кодексів мають
один і той же предмет регулювання, а
тому підлягають застосуванню в
сукупності. До відносин, пов'язаних з
переходом права користування
земельною ділянкою, на якій
знаходиться житловий будинок, будівля,
споруда, до особи, що набула права
власності на відповідне нерухоме
майно, в тому числі стосовно розміру
такої земельної ділянки,
застосовується законодавство, що діяло
на час переходу права власності на
житловий будинок, будівлю, споруду.

Згідно пункту 3.4. даної постанови, за
змістом статті 377 ЦК України та статті
120 ЗК України до особи, яка набула права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності або право користування на
земельну ділянку, на якій розміщено
відповідне нерухоме майно, без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача). З
огляду на приписи статті 182, частини
другої статті 331, статті 657 ЦК України
покупець нерухомого майна вправі
вимагати оформлення відповідних прав
на земельну ділянку, зайняту
нерухомістю, з моменту державної
реєстрації переходу права власності на
нерухоме майно. У разі встановлення
факту правомірного набуття особою
права на нерухоме майно за наявності у
попереднього власника належно
оформленого права на земельну ділянку,
на якій воно розміщене, необхідно
враховувати, що така особа набула права
на відповідну земельну ділянку. З
виникненням прав власності на будівлю
чи споруду у юридичної особи виникає
право одержати земельну ділянку в
користування, а розглянути таке
питання та прийняти відповідне рішення
в строки, встановлені законом,
зобов'язаний відповідний повноважний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування. Тому
відсутність у такої особи
переоформлених на її ім'я
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку не може
кваліфікуватися як самовільне
зайняття земельної ділянки. З
урахуванням викладеного в таких
випадках положення статті 212 ЗК України
застосуванню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони не зверталися та позивачем не
розглядались питання стосовно
оформлення користування земельними
ділянками у зв'язку з переходом права
власності на нерухоме майно (доказів
суду не надано).

Позивачем не конкретизовано та не
зазначено розмір земельних ділянок під
об'єктами нерухомості, які були
передані іншим суб'єктам
господарювання за договорами
купівлі-продажу та які залишені у
постійному користуванні відповідача,
не вказана їх конфігурація та межі, а
суд немає можливості визначити їх
самостійно.

Крім того, відсутня будь-яка
інформація, на якій саме території
(розмір), де саме розміщені об'єкти
нерухомості, які належать та не
належать відповідачу-ПАТ
"Ковельсільмаш" (доказів суду не
надано).

Отже, наявність підстав для припинення
права постійного користування саме
земельною ділянкою площею 482 840 кв.м. в м.
Ковелі по вул. Варшавській, 1, яка
знаходиться у користуванні ПАТ
"Ковельсільмаш" відповідно до
державного акту на право постійного
користування серії ВЛ №0029 від 08.08.1994р.,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за №14 та скасування державної
реєстрації державного акту на право
постійного користування серії ВЛ №0029
від 08.08.1994р., зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
користування землею за №14 (при тому, що
перехід права власності відбувся лише
на частину об'єктів нерухомого майна)
позивачем не доведено, а тому в позові
слід відмовити.

У відповідності до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на, які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Витрати по сплаті судового збору
згідно ст.49 ГПК України, при відмові в
задоволенні позовних вимог
покладаються на позивача.

Беручи до уваги викладене,
керуючись ст.ст 92, 120, 125, 141, 143, 144, 149, 151, 212
ЗК України, ст.ст. 14, 46, 269, 270, 286, 287 ПК
України, ст.ст. 182, 331, 377 ЦК України, ст. 224
ГК України, ст.ст.33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

вирішив:

В позові відмовити.

Повне рішення складено

15.07.2014р.

Суддя
С. В. Бондарєв