ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
УХВАЛА

09 липня 2014 р. Справа № 909/1072/13
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Соботник В. В.,
при секретарі судового засідання
Кошилович М. П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали заяви вих.№12975/13 від 02.12.2013
Комунального підприємства "Дирекція
теплопостачання" про розстрочку
виконання рішення у справі

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "НАК "Нафтогаз України",

вул.Б.Хмельницького, 6,
м.Київ, 01001;

до відповідача: Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання",

вул.Шевченка, 3А,
м.Тлумач, Тлумацький район,

Івано-Франківська
область,78000;

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача:

Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації

"Івано-Франківськгаз",
вул.Ленкавського, 20, м.Івано-Франківськ,
76010.

про: стягнення заборгованості в сумі 191
646,61грн., з яких: 170 000,00грн. - основний
борг, 9 737,94грн. - пеня, 10 217,72грн. - 3%
річних, 1 690,95грн. - інфляційні втрати.

за участю представників сторін:

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2013 за вх.№12975/13 до суду
поступила заява Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання" про розстрочку
виконання рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
по справі №909/1072/13 (суддя Кобецька С.М.)
терміном на 9 місяців, зі сплатою боргу
рівними долями щомісячно.

Ухвалою від 02.12.2013 розгляд заяви про
розстрочку виконання рішення
призначено в судовому засіданні на
12.12.2013, в порядку ст. 121 ГПК України.

06.12.2013, за вх.№13266/13 до суду поступила
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз
України", на рішення господарського
суду Івано-Франківської області від
07.11.2013.

Ухвалою від 09.12.2013 провадження у справі
№909/1072/13, в частині розгляду заяви про
розстрочку виконання рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013 -
зупинено, до повернення матеріалів
вказаної справи із Львівського
апеляційного господарського суду.

01.07.2014 справа №909/1072/13 повернулася до
господарського суду
Івано-Франківської області.

Розпорядженням керівника апарату суду
№60 від 03.07.2014 справу передано на
повторний автоматичний розподіл справ,
за результатами якого справу №909/1072/13 (в
частині розгляду заяви Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання" про розстрочку
виконання рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013)
передано на розгляд судді Соботник В.В.

Ухвалою суду від 04.07.2014 провадження у
вказаній справі, в частині розгляду
заяви (вх.№12975/13 від 02.12.2013) про
розстрочку виконання рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013 -
поновлено. Призначено розгляд заяви в
судовому засіданні на 09.07.2014. Явку
представників сторін визнано судом
обов"язковою. 04.07.2014, за вих.№№6226 - 6228,
вказана ухвала направлена позивачу,
відповідачу (заявнику) та третій особі,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача.

Представник відповідача (заявника) в
судове засідання не з'явився, хоча про
дату, час та місце проведення судового
засідання належним чином повідомлений,
про що свідчать відмітка відділу
документального забезпечення суду на
зворотньому боці ухвали про поновлення
провадження у справі №909/1072/13 в частині
розгляду заяви про розстрочку
виконання рішення та призначення заяви
до розгляду, замовлення №10 від 04.07.2014
про передачу службової інформації
каналами факсимільного зв"язку,
прийняте Дудій Оксаною Іванівною
(головним бухгалтером підприємства) та
факт подачі заявником клопотання про
відкладення розгляду справи (вх.№10790/14
від 09.07.2014), у зв'язку з неможливістю
його явки в судове засідання, через
участь в іншому судовому засіданні
Львівського апеляційного
адміністративного суду, без будь-яких
підтверджуючих дану обставину
доказів.

Позивач (стягувач) в судове засідання
не з'явився, про причини неявки в судове
засідання не повідомим, хоча про дату,
час та місце його проведення був
належним чином повідомлений, про що
свідчать відмітка відділу
документального забезпечення суду на
зворотньому боці ухвали про поновлення
провадження у справі №909/1072/13 в частині
розгляду заяви про розстрочку
виконання рішення та призначення заяви
до розгляду, замовлення №11 від 04.07.2014
про передачу службової інформації
каналами факсимільного зв"язку,
прийняте Куницьким Вадимом
Васильовичем (заступник директора
юридичного департаменту), вимогу даної
ухвали не виконав.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Івано-Франківськгаз" в судове
засідання з'явився. Пояснив, що розгляд
заяви про розстрочку виконання рішення
не впливає на її права та обов"язки, а
тому, у вирішенні даної заяви поклався
на розсуд суду.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу-підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для реалізації якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду заяви
про розстрочку виконання рішення,
вважає за можливе розглянути заяву без
участі представників сторін за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подану заяву, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
позов Публічного акціонерного
товариства "НАК "Нафтогаз України" до
Комунального підприємства "Дирекція
теплопостачання", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Івано-Франківськгаз" про стягнення
заборгованості в сумі 191 646,61грн.
задоволено в частині стягнення 170
000,00грн.- основного боргу, 4 821,33грн. -
пені, 6 006,07грн. - 3 % річних, 3
616,54грн.- судового збору. В частині
стягнення 4 916,61грн. - пені, 4 211,65грн.- 3 %
річних, 1 690,95грн. - інфляційних втрат -
відмовлено.

22.11.2013, на виконання вказаного рішення,
видано наказ № 1285, який 28.03.2014, на час
знаходження матеріалів даної справи в
суді апеляційної інстанції, згідно
супровідного листа відділу державної
виконавчої служби Тлумацького
районного управління юстиції,
повернувся на адресу суду, у зв"язку із
винесенням Постанови про повернення
виконавчого документа ВП №41511598 від
27.02.2014, в порядку ч.1 ст.48, ст. 50 Закону
України "Про виконавче провадження".

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.06.2014 рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 змінено,
збільшено суму пені, яка підлягає
стягненню з Комунального підприємства
"Дирекція теплопостачання" на користь
Публічного акціонерного товариства
"НАК "Нафтогаз України" з 4821,33 грн. до
7239,88 грн., та 3% річних з 6006,07 грн. до 10
217,72 грн.

01.07.2014, на виконання рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
та постанови Вищого господарського
суду України від 18.06.2014 видано наказ
№808.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України, суд у
виняткових випадках може розстрочити
виконання рішення при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим.

В обґрунтування поданої заяви про
розстрочку виконання рішення заявник
посилається на важке фінансове
становище, досить велику суму боргу,
дебіторську заборгованість, що
підтверджується довідкою вих.№246 від
25.11.2013, часткове погашення боргу, що
підтверджується платіжним дорученням
№1662 від 04.11.2013 та те, що стягнення суми
боргу за рішенням без розстрочки
зумовить неможливість погасити
заборгованість за іншими платежами,
податками та зборами, спричинить
звільнення працівників, зупинить
подачу тепла в опалювальний період
споживачам. Відповідач має намір
погасити борг, оскільки визначена
дебіторська заборгованість дозволяє
відновити порушені права позивача.
Однак, відповідно до ст.52 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. За таких
обставин, у випадку накладення арешту
на рахунки та майно це заблокує його
господарську діяльність та
унеможливить повне виконання ним
боргових зобов"язань перед кредиторами
і в майбутньому призведе до
банкрутства.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Господарський процесуальний кодекс
України не визначає переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнюють його
виконання, тому суд оцінює докази щодо
наявності таких обставин в порядку ст.
43 ГПК України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З аналізу ст. 121 ГПК України та п. 7.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.12 N 9
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" вбачається, що підставою
для відстрочки, розстрочки, зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК,
ця стаття не вимагає, і господарський
суд законодавчо не обмежений
будь-якими конкретними термінами
відстрочки чи розстрочки виконання
рішення. Проте, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції
України частиною національного
законодавства України є Конвенція про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка гарантує кожному право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 20 липня 2004 року по справі
"Шмалько проти України" (заява № 60750/00)
зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
невід'ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією
Європейського суду з прав людини,
несвоєчасне виконання рішення суду
може бути мотивоване наявністю певних
обставин, розстрочка виконання рішення
суду не повинна шкодити сутності права,
гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції,
довготривале виконання рішення суду
може набути форми порушення права на
справедливий судовий розгляд.

Виходячи із наведеного, розстрочення
виконання судового рішення у судовому
порядку пов'язано з об'єктивними,
непереборними, тобто, виключними
обставинами, що ускладнюють вчасне
виконання судового рішення.

Наведені відповідачем підстави для
розстрочення виконання судового
рішення, на думку суду, не є тими
виключними обставинами в розумінні
статті 121 ГПК України, які давали б суду
підстави для розстрочення виконання
судового рішення.

Також заявником не доведено, що ті
обставини, які, на його думку,
унеможливлюють виконання рішення суду
на момент розгляду заяви про
розстрочку, зміняться в майбутньому
після можливого розстрочення та
нададуть йому змогу виконати рішення в
повному обсязі.

Заявником не наведено жодних доводів
та доказів того, що підприємством
вживаються та чи вживатимуться на
майбутнє заходи щодо покращення
результатів господарської діяльності,
в тому числі шляхом оптимізації
виробничих процесів, продажу
незадіяного в основній діяльності
майна чи передачу такого майна в найм,
залучення позичкових коштів, тощо.

Наявна в матеріалах заяви довідка про
дебіторську заборгованість вих.№246 від
25.11.2013 є застарілою, а тому не
відображає заборгованості на час
розгляду заяви в суді. А з платіжного
доручення №1662 від 04.11.2013 не вбачається,
що сплачена сума за природний газ в
сумі 23 315,76 грн. здійснена на виконання
рішення суду.

Таким чином, наведені відповідачем
обставини не засвідчують неможливості
або ускладнення виконання рішення суду
у даній справі і не є винятковими в
розумінні статті 121 ГПК України. Ці
обставини лише, вказують на те, що
виконання судового рішення негативно
впливає на фінансовий стан
відповідача.

Пунктом 1 статті 33 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що
рішення, ухвали, постанови,
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 33, 43, ст. 86,
ст.121 Господарського процесуального
кодексу України, суд:

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання" (вих.№12975/13 від 02.12.2013)
про розстрочку виконання рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
по справі №909/1072/13 терміном на 9 місяців
- відмовити.

Суддя
В.В. Соботник

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кошилович М. П. 09.07.14