ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 р.
Справа № 914/1995/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Р.Матвіїва при секретарі
судового засідання Д.Зубкович
розглянув матеріали

за позовом: Державного підприємства
"Центр державного земельного кадастру",
м. Київ, в особі Львівської
регіональної філії, м. Львів;

до відповідача: Управління державного
земельного агентства у Самбірському
районі Львівської області, м. Самбір;

про: стягнення 3 060 грн.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: не з'явився;

відповідача: Стангурська М.Д. -
представник на підставі доручення № 32
від 23.06.2014 року.

Обставини розгляду справи. Ухвалою
суду від 06.06.2014 року прийнято до
розгляду позовну заяву та порушено
провадження у справі за позовом
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру" в
особі Львівської регіональної філії до
Управління державного земельного
агентства у Самбірському районі
Львівської області про стягнення 3 060
грн. Розгляд справи призначено на 24.06.2014
року.

У судове засідання 24.06.2014 року позивач
явки представника не забезпечив,
причин неявки не повідомив.
Представником відповідача подано
відзив на позовну заяву.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

У судовому засіданні 24.06.2014 року судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Від фіксації судового процесу
технічними засобами представник
відповідача відмовився.

Представнику відповідача, що брав
участь у судовому засіданні, роз'яснено
зміст ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України щодо
його прав та обов'язків, зокрема про
право заявляти відводи судді.

Суть спору. Спір між сторонами виник
внаслідок порушення відповідачем
договірних зобов'язань. Державне
підприємство «Центр державного
земельного кадастру» в особі
Львівської регіональної філії (надалі
по тексту рішення - позивач, виконавець
згідно з договором) звернулося до суду
з позовом до Управління державного
земельного агентства у Самбірському
районі Львівської області (надалі по
тексту рішення - відповідач, замовник
згідно з договором) про стягнення 3 060
грн. 00 коп. заборгованості.

Підставою своїх вимог позивач називає
належне виконання умов договору про
послуги зі створення цифрових
растрових карт зі своєї сторони та
неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань відповідачем.

Представник відповідача подав відзив
на позовну заяву, згідно з яким проти
позовних вимог не заперечив, однак
зазначив про відсутність на даний час
можливості сплатити даний борг у
зв'язку з відсутністю Паспорта
бюджетної програми 2803030 «Проведення
земельної реформи» на 2014 рік та
кошторисних призначень і фінансування
на 2014 рік, у зв'язку з чим просив
відтермінувати оплату заборгованості.

У процесі розгляду справи суд
встановив наступне. 09.09.2013 року сторони
уклали договір про послуги зі
створення цифрових растрових карт
шляхом перетворення топографічних
карт масштабу 1:10 000 та (або) видавничих
оригіналів карт в цифровий растровий
вигляд (надалі по тексту рішення -
договір), згідно з п. 1.1 якого виконавець
зобов'язується надати замовнику
послуги із створення цифрових
растрових карт по Самбірському районі
шляхом перетворення топографічних
карт масштабу 1:10 000 та (або) видавничих
оригіналів карт в цифровий растровий
вигляд, а замовник - прийняти і оплатити
такі послуги.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець
повинен надати замовнику послуги,
якість яких відповідає умовам
Технічного завдання, що є невід'ємною
частиною цього договору.

Як визначено сторонами у договорі, ціна
цього договору становить 3 060 грн. у
відповідності з протоколом узгодження
договірної ціни та кошторисом, що є
невід'ємними частинами цього договору.

Позивач (виконавець) у порядку та на
умовах, визначених договором, виконав
свої зобов'язання, та передав замовнику
на електронних носіях інформації
створені цифрові растрові карти за
актами наданих послуг на суму 3 060 грн. 00
коп. у тому числі ПДВ -510 грн.,
підтвердженням чого є підписаний між
сторонами Акт надання послуг № 2 від
20.09.2013 року, відповідно до якого
виконавцем надано послуги в повному
обсязі згідно з календарним планом та
Технічним завданням, а замовник не має
претензій до наданих послуг.

Розрахунки проводяться замовником на
підставі ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу
України щомісяця шляхом перерахування
вартості наданих послуг, визначеної у
акті наданих послуг із зазначенням
кількості штук (планшетів) створених
цифрових растрових карт), протягом 10
(десяти) банківських днів з дати
підписання сторонами кожного із
зазначених актів, в межах фактичних
надходжень на реєстраційний рахунок за
бюджетною програмою 2803030 «Проведення
земельної реформи» на 2013 рік.

У порядку ст. 6 Господарського
процесуального кодексу України
позивач направляв відповідачу
претензію № 04-1/174 від 01.04.2014 року, копія
якої знаходиться в матеріалах справи,
відповідно до якої попереджав
замовника про наявність
заборгованості та необхідність її
сплати.

У відповідь на претензію відповідач
повідомив про неможливість погасити
заборгованість у зв'язку з відсутністю
Паспорта бюджетної програми 2803030
«Проведення земельної реформи» на 2014
рік.

Станом на 31.05.2014 року заборгованість
Управління Держземагентства у
Самбірському районі перед Центром ДЗК
становить 3 060 грн. Про наявність
заборгованості у вказаному розмірі
сторони підписали акт звірки взаємних
розрахунків станом на 26.05.2014 року.

Дані факти матеріалами справи
підтверджуються, сторонами не
заперечувались та документарно не
спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд вважає позовні вимоги
підставними, обґрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, відповідно до п. 1 ч. 2
ст. 11 Цивільного кодексу України,
зокрема, є договори та інші правочини.

Сторони, уклавши договір про послуги зі
створення цифрових растрових карт,
визначили взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, договором
сторони встановили строк виконання
грошового зобов'язання, зокрема,
замовник зобов'язаний щомісяця шляхом
перерахування вартості наданих послуг,
визначеної у акті наданих послуг,
протягом 10 (десяти) банківських днів з
дати підписання сторонами кожного із
відповідних актів здійснювати
розрахунки з виконавцем (п. 4.1).

Із матеріалів справи встановлено, що
причиною невиконання обов'язку по
оплаті є відсутність грошових коштів у
відповідача.

Проте, незважаючи на відсутність
Паспорта бюджетної програми 2803030
«Проведення земельної реформи» на 2014
рік та кошторисних призначень і
фінансування на 2014 рік, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, що випливає з положень ч. 1
ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до п. 6.1. договору замовник
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати вартість наданих
послуг, а виконавець, відповідно п. 6.3.
договору, забезпечити надання послуг у
строки, встановлені цим договором.

Матеріалами справи підтверджено,
відповідачем не спростовано та не
заперечено факту належного виконання
виконавцем своїх обов'язків та факту
нездійснення оплати за надані
позивачем послуги. Оскільки відповідач
не здійснив оплату у визначені
договором строки, він вважається таким,
що порушив умови договору.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про достатність підстав для
задоволення позовних вимог позивача
шляхом стягнення з відповідача
заборгованості.

Суд звертає увагу на прохальну частину
поданого представником відповідача
відзиву, а саме, відтермінування оплати
заборгованості. По своїй суті вказана
вимога розцінюється як клопотання про
відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів
України»).

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, враховуючи відсутність
конкретно сформульованої вимоги про
строки відтермінування оплати
заборгованості (відстрочки виконання
рішення суду), суд приходить до
висновку, що заявлене клопотання не є
належним чином нормативно
обґрунтоване, не підтверджене
достатніми та достовірними доказами,
відтак, відсутні підстави для його
задоволення та застосування п. 6 ч. 1 ст.
83 Господарського процесуального
кодексу України.

Звертаючись із позовною заявою,
позивач просив відстрочити сплату
судового збору у зв'язку з відсутністю
можливості оплатити судовий збір за
подання позову оскільки, зважаючи на
наявність ряду об'єктивних причин та на
вжиті заходи щодо виходу з важкого
матеріального становища в
господарській діяльності, у позивача
відсутні необхідні кошти. На
підтвердження такої позиції позивачем
подано баланс (звіт про фінансовий
стан) та звіт про фінансові результати
(звіт про сукупний дохід) за І квартал
2014 року, згідно з якими обсяг
кредиторської заборгованості позивача
становить 13 308,8 тис. грн.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.
Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Якщо строк (строки), на який (які) судом
було відстрочено або розстрочено
сплату судового збору, закінчився, а
таку сплату не здійснено,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи може своєю
ухвалою продовжити цей строк (але не
довше ніж до прийняття судового
рішення по суті справи), або звільнити
сторону від сплати судового збору, або
залишити позов чи скаргу без розгляду
на підставі пункту 5 частини першої
статті 81 ГПК, або стягнути несплачену
суму судового збору у прийнятті
судового рішення.

Враховуючи обґрунтування позивача та
наведені положення, суд вважає за
доцільне задоволити подане клопотання
про відстрочення сплати судового збору
та у відповідності зі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покласти на
відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Управління
держземагентства у Самбірському
районі Львівської області (81400,
Львівська обл., місто Самбір, вул.
Шевченка, будинок 41, ) на
користь Державного підприємства
«Центр державного земельного
кадастру» (03151, м. Київ, вул. Народного
Ополчення, будинок 3, ) в
особі Львівської регіональної філії
(79058, Львівська обл., місто Львів,
Шевченківський район, проспект
В.Чорновола, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП:
26453064) 3 060 грн. заборгованості.

Стягнути з Управління
держземагентства у Самбірському
районі Львівської області (81400,
Львівська обл., місто Самбір, вул.
Шевченка, будинок 41, ) у
дохід державного бюджету 1 827 грн.
судового збору.

Відмовити у задоволенні клопотання
Управління державного земельного
агентства у Самбірському районі
Львівської області про відстрочення
виконання рішення суду, заявленого у
відзиві на позовну заяву (вх. № 27378/14 від
24.06.2014 року).

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91 -
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повне рішення складене та
підписане 01.07.2014 року.

Суддя
Матвіїв Р.І.