ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

09 липня 2014 року
Справа № 5016/799/2011(9/14)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Куліненко А.І.,

за участю представників учасників
процесу:

від УПФУ в Заводському районі: Тертична
А.П. - довіреність № 16350/07 від 14.10.2013 р.,

ОСОБА_2: не з'явився,

ОСОБА_3: не з'явилась,

ОСОБА_4,

від ТОВ аудиторської фірми "Аменд": не
з'явився,

ОСОБА_5: не з'явився,

ОСОБА_6: не з'явився,

від боржника: голова правління Смірнов
Л.С.,

розпорядник майна: арбітражний
керуючий Тростінецький С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

члени комітету кредиторів:

1. Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі (54029, м.
Миколаїв, вул. Робоча, 2-а)

2. ОСОБА_2 (54031, АДРЕСА_1)

3. ОСОБА_3 (АДРЕСА_5)

4. ОСОБА_4 (54031, АДРЕСА_2)

5. Товариство з обмеженою
відповідальністю аудиторська фірма
"Аменд" (54020, м. Миколаїв, вул. Образцова,
1)

6. ОСОБА_5 (54056, АДРЕСА_3)

кредитор: ОСОБА_6 (54038, АДРЕСА_4)

боржник: Кредитна спілка "Надія" (54020, м.
Миколаїв, вул. Образцова, 1)

розпорядник майна: арбітражний
керуючий Тростінецький Сергій
Володимирович (свідоцтво НОМЕР_1 від
26.03.2013 р., АДРЕСА_6)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

06.05.2014 р. на адресу господарського суду
Миколаївської області від
розпорядника майна Кредитної спілки
(КС) "Надія" - арбітражного керуючого
Тростінецького Сергія Володимировича
(далі - Тростінецький С.В.) надійшло
клопотання за вих. № 01-05/14 від 05.05.2014 р.
про забезпечення вимог кредиторів
шляхом накладення арешту на заставне
нерухоме майно боржника та заборони
здійснення будь-яких дій відносно
цього майна.

У своєму клопотання розпорядник майна
посилається на наступні обставини.

08.12.2009 р. між КС "Надія" (Спілка) та членом
КС "Надія" ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6)
(Вкладник) укладено договір № 48228 про
залучення внеску (вкладу).

За умовами вказаного договору Спілка
приймає від Вкладника внесок (вклад)
члена кредитної спілки на депозитний
рахунок у сумі 486 943,94 грн. на умовах
терміновості, зворотності та
оплатності.

15.12.2009 р. між ОСОБА_6 (Іпотекодержатель)
та КС "Надія" (Іпотекодавець) було
укладено іпотечний договір, згідно
умов якого цей іпотечний договір
забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що
випливає з договору № 48228 від 08.12.2009 р.
про залучення внеску (вкладу).

Предметом іпотеки є нерухоме майно:
нежитлові приміщення, що знаходяться в
АДРЕСА_7, які належать Іпотекодавцю на
праві власності.

Заставна вартість предмета іпотеки
сторонами була визначена в сумі 300 000,00
грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28.03.2011 р.
порушено провадження у справі №
5016/799/2011(9/14) за спільною заявою
кредиторів фізичних осіб - ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про
банкрутство боржника - КС "Надія" у
порядку ст. ст. 6, 11, 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно)
(далі - Закон про банкрутство) в зв'язку
з неспроможністю боржника погасити
заборгованість у сумі 289 055,71 грн.

Ухвалою підготовчого засідання суду
від 27.04.2011 р. введено процедуру
розпорядження майном, визнано
безспірні грошові вимоги ініціюючих
кредиторів, зобов'язано ініціюючих
кредиторів подати до офіційного
друкованого органу газет "Голос
України" чи "Урядовий кур'єр" оголошення
про порушення справи про банкрутство
КС "Надія".

Оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство КС "Надія"
опубліковано 21.05.2011 р. у газеті "Голос
України" № 91.

21.06.2011 р. ОСОБА_6 звернувся до
господарського суду з заявою б/н від
21.06.2011 р. про визнання кредиторських
вимог до боржника.

Ухвалою суду від 23.06.2011 р. вказану заяву
кредитора прийнято до розгляду.

Ухвалою попереднього засідання суду
від 29.11.2011 р. затверджено реєстр вимог
кредиторів КС "Надія" на загальну суму 9
881 426,67 грн., в тому числі вимоги ОСОБА_6 в
сумі 537 622,30 грн., з яких: 125,00 грн. - перша
черга та 537 497,30 грн. - 4 черга.

Однак, з огляду на викладені обставини,
розпорядник майна робить висновок, що
кредиторські вимоги ОСОБА_6
забезпечені заставою нерухомого майна
(іпотекою) та повинні бути внесені
окремо до реєстру вимог кредиторів та
погашатися у першу чергу за рахунок
заставного майна, згідно вимог Закону
про банкрутство.

28.04.2014 р. на адресу КС "Надія" від ОСОБА_6
надійшла вимога, згідно якої він
вимагає сплатити заборгованість у
розмірі 300 000,00 грн. та попереджає, що в
разі непогашення заборгованості
протягом 30-ти календарних днів, буде
розпочата процедура звернення
стягнення на предмет іпотеки, в тому
числі шляхом набуття прав власності на
заставне майно.

Це і стало підставою звернення
розпорядника майна до суду з
відповідним клопотанням.

Ухвалою суду від 12.05.2014 р. розгляд
клопотання розпорядника майна за вих.
№ 01-05/14 від 05.05.2014 р. про забезпечення
вимог кредиторів шляхом накладення
арешту на заставне нерухоме майно
боржника та заборони здійснення
будь-яких дій відносно цього майна
призначено на 02.06.2014 р., зобов'язано
кредитора - ОСОБА_6 надати суду письмові
пояснення з посиланням на конкретні
норми Закону про банкрутство відносно
здійснення заходів щодо стягнення
заборгованості за рахунок предмета
іпотеки, а саме: нежитлових приміщень,
що знаходяться в АДРЕСА_7; зобов'язано
розпорядника майна надати суду докази
направлення копії клопотання за вих. №
01-05/14 від 05.05.2014 р. кредитору - ОСОБА_6
Явку кредитора - ОСОБА_6, боржника та
розпорядника майна боржника визнано
обов'язковою.

19.05.2014 р. розпорядником майна
супровідним листом б/н від 19.05.2014 р. було
надано суду витребувані докази.

Ухвалою суду від 02.06.2014 р. у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
кредитора - ОСОБА_6, явка якого
визнавалась судом обов'язковою,
відсутністю відомостей щодо причин
його неявки та неподанням ним
витребуваних документів, розгляд
клопотання розпорядника було
відкладено на 09.07.2014 р., вдруге
зобов'язано кредитора - ОСОБА_6 надати
суду письмові пояснення з посиланням
на конкретні норми Закону про
банкрутство відносно здійснення
заходів щодо стягнення заборгованості
за рахунок предмета іпотеки, а саме:
нежитлових приміщень, що знаходяться в
АДРЕСА_7. Явку кредитора - ОСОБА_6,
боржника та розпорядника майна
боржника визнано обов'язковою.

26.06.2014 р., на виконання вимог ухвал суду
від 12.05.2014 р. та від 02.06.2014 р., на адресу
суду від ОСОБА_6 надійшла заява б/н від
26.06.2014 р., у якій останній просить суд
відмовити в задоволенні клопотання
розпорядника майна та провести судове
засідання 09.07.2014 р. без його участі за
наявними в матеріалах справи доказами.

09.07.2014 р. розпорядник майна з'явився у
судове засідання та підтримав своє
клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання
розпорядника майна, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення
розпорядника майна та думку присутніх
учасників процесу, суд прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
клопотання розпорядника майна, з
огляду на наступне.

Згідно ч. 9 ст. 13 закону про банкрутство
розпорядник майна зобов'язаний,
зокрема, вживати заходів для захисту
майна боржника.

Відповідно до ч. 8 цієї ж статті
розпорядник майна має право, зокрема,
звертатися до господарського суду у
випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону про банкрутство
господарський суд має право за
клопотанням сторін або учасників
провадження у справі про банкрутство
чи за своєю ініціативою вживати
заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів.

За змістом вказаної норми, суд
наділений повноваженнями на вжиття
заходів щодо забезпечення грошових
вимог кредиторів шляхом накладення
арешту та встановлення заборон на
відчуження майна боржника. Заходи
забезпечення вживаються з метою
забезпечення вимог кредиторів та
збереження майна боржника.

Відповідно до ч. 4 зазначеної статті
мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів.

Отже, за загальним правилом введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів на підставі ст. 12 Закону про
банкрутство є безумовним, стосується
будь-яких органів і посадових осіб, у
тому числі реєструючих органів, не
потребує подальшого винесення окремих
судових рішень, а також сплати
додаткових коштів.

При цьому винесення судом окремого
судового рішення про накладення арешту
на майно боржника та заборону
здійснення будь-яких дій відносно
цього майна конкретизує обов'язок осіб,
визначений Законом про банкрутство, та
може слугувати підставою для
відповідальності цих осіб за
невиконання рішення суду у
встановленому порядку (у т. ч.
кримінальної).

Так, ухвалою суду від 28.03.2011 р. у даній
справі, зокрема, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів,
заборонено посадовим особам боржника
або власнику його майна чи
уповноваженому ним органу або іншим
особам вчиняти будь-які дії щодо
майнових активів боржника.

Розпорядником майна не доведено
необхідності вжиття додаткових
заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів, а також не надано суду
жодних доказів, які б підтверджували
недостатність вже застосованих
ухвалою суду від 28.03.2011 р. заходів
забезпечення.

Що ж стосується вимог кредитора -
ОСОБА_6, то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону про банкрутство
кошти, одержані від продажу майна
банкрута, спрямовуються на задоволення
вимог кредиторів, у порядку,
встановленому цією статтею. Зокрема, в
першу чергу задовольняються вимоги,
забезпечені заставою.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 26 Закону про
банкрутство майно банкрута, що є
предметом застави, включається до
складу ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

На посилання розпорядника майна щодо
віднесення вимог ОСОБА_6 до вимог,
забезпечених заставою майна та
внесення їх окремо до реєстру вимог
кредиторів з погашенням у першу чергу
за рахунок заставного майна, суд
звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону про
банкрутство в попередньому засіданні
господарський суд розглядає реєстр
вимог кредиторів, вимоги кредиторів,
щодо яких були заперечення боржника і
які не були включені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів, та
за результатами розгляду виносить
ухвалу, якою затверджує реєстр вимог
кредиторів.

Отже, реєстр вимог кредиторів
затверджується судовим рішенням у
формі ухвали.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2011
р. було затверджено реєстр вимог
кредиторів КС "Надія" на загальну суму 9
881 426,67 грн., в тому числі вимоги ОСОБА_6 в
сумі 537 622,30 грн., з яких: 125,00 грн. - перша
черга та 537 497,30 грн. - 4 черга.

Закон про банкрутство не наділяє
господарський суд повноваженнями
вносити зміни в раніше прийняте ним
судове рішення, яким затверджено
реєстр вимог кредиторів, за винятком
прийняття додаткового рішення
відповідно до ст. 88 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Внесення змін до ухвали суду, якою
затверджений реєстр вимог кредиторів,
може відбуватися в порядку здійснення
апеляційного чи касаційного
оскарження ухвали або у разі перегляду
її за нововиявленими обставинами
відповідно до ст. ст. 112 114 ГПК України.

Викладені розпорядником майна
обставини не є тими підстави, за якими
чинне законодавство пов'язує внесення
відповідних змін до реєстру вимог
кредиторів боржника.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 13 Закону
про банкрутство обов'язком
розпорядника майна є ведення реєстру
вимог кредиторів у встановленому
порядку.

Також, із системного аналізу положень
Закону про банкрутство, суд приходить
до такого висновку.

Закон про банкрутство передбачає, що у
процедурі санації оплата грошових
вимог кредиторів здійснюється
боржником у порядку і строки згідно з
планом санації (ч. 1 ст. 18), починаючи з
дати, зазначеної в самому плані
санації, у порядку черговості,
встановленої ст. 31 Закону про
банкрутство.

У ліквідаційній процедурі оплата боргу
кредиторам здійснюється за
реалізацією майнових активів і згідно
з черговістю, встановленою ст. 31 Закону
про банкрутство.

Щодо погашення вимог кредиторів у
процедурі розпорядження майном, то
Закон про банкрутство не містить
жодних вказівок щодо порядку та
черговості їх задоволення. Отже, після
затвердження реєстру вимог кредиторів
у процедурі розпорядження майном,
оплата боргу кредиторам здійснюється
боржником усім без винятку конкурсним
кредиторам одночасно і пропорційно
(без застосування ст. 31 Закону про
банкрутство).

Керуючись ст. ст. 12, 13 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно),
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання
розпорядника майна Кредитної спілки
"Надія" - арбітражного керуючого
Тростінецького Сергія Володимировича
за вих. № 01-05/14 від 05.05.2014 р. відмовити.

Суддя
В.С. Адаховська