Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
_______________________________________
Тел. 698-166, факс 77-44-62
УХВАЛА

"08" липня 2014 р. Справа №
927/1444/13

Суддя Лавриненко Л.М., розглянувши
матеріали

Боржника: приватного підприємства
"Спеціальна енергетична компанія",

вул. Любецька, 60А, м. Чернігів, 14000

Стягувач по справі: публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз
України", вул. Б. Хмельницького, 6, м.
Київ, 01001

про розстрочку виконання рішення суду

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від стягувача: Сіндряков О.В.,
довіреність №14-104 від 18.04.2014 року,
представник

від відповідача: ОСОБА_2., не була
допущена до участі у справі, у зв»язку з
відсутністю належним чином оформлених
повноважень

СУТЬ СПОРУ:

Боржником - приватним підприємством
"Спеціальна енергетична компанія"
подано заяву про розстрочку виконання
рішення господарського суду
Чернігівської області від 18.12.2013 року
по справі №927/1444/13, строком на 12 місяців,
починаючи з червня 2014 року наступним
графіком погашення: червень 2014 року -
67206,64 грн. основного боргу; липень 2014
року - 67206,64 грн. основного боргу;
серпень 2014 року - 67206,64 грн. основного
боргу; вересень 2014 року - 67206,64 грн.
основного боргу; жовтень 2014 року - 67206,64
грн. основного боргу; листопад 2014 року -
67206,64 грн. основного боргу; грудень 2014
року - 67206,64 грн. основного боргу; січень
2015 року - 67206,64 грн. основного боргу;
лютий 2015 року - 39635,33 грн. пені; березень
2015 року - 37635,71 грн. штрафу; квітень 2015
року - 14824,52 грн. 3% річних; травень 2015
року - 14577,41 грн. інфляційних втрат та
судовий збір.

В обґрунтування заяви про розстрочку
виконання рішення боржник посилається
на ту обставину, що підприємство
боржника здійснює діяльність виключно
у сфері теплопостачання для потреб
населення та бюджетних організацій,
надаючи послуги за тарифом на теплову
енергію встановленим органами
місцевого самоврядування, який є
нижчим її собівартості, проте у зв»язку
зі стрімкими інфляційними процесами та
подорожчанням природного газу,
підприємством боржника не отримано
різниці вартості в тарифах, а низька
платоспроможність населення та
тривала криза неплатежів бюджетних
установ за спожите тепло порушили
дисципліну розрахунків за спожитий
природний газ по всім категоріям
споживачів, що призвело до
кредиторської заборгованості ПП
"Спеціальна енергетична компанія".

Представник стягувача в судовому
засіданні 08.07.2014 року надав письмове
клопотання про відмову від фіксації
судового засідання технічними
засобами, яке задоволено судом.

Присутня в судовому засіданні
представник боржника ОСОБА_2., не була
допущена до участі у справі, у зв»язку з
відсутністю належним чином оформлених
повноважень. Відповідно до ч.3 ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України, представниками юридичних осіб
можуть бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Статтею 246
Цивільного кодексу України визначено,
що довіреність від імені юридичної
особи видається її органом або іншою
особою, уповноваженою на це її
установчими документами та
скріплюється печаткою цієї юридичної
особи. Подана представником
відповідача довіреність №09-12 від 01.08.2013
року, якою ОСОБА_2 надано право
представляти інтереси боржника в
господарському суді, за підписом
директора ПП "Спеціальна енергетична
компанія" ОСОБА_3 не скріплена
печаткою ПП "Спеціальна енергетична
компанія". Довіреність №09-12 від 01.08.2013
року, яка знаходиться в матеріалах
справи №927/1444/13 та на яку посилається
представник боржника, щодо його
повноважень бути представником в суді,
дійсна до 31.12.2013 року, тому станом на
дату судового засідання 08.07.2014 року
втратила свою чинність.

Письмове клопотання про відмову
здійснення технічної фіксації
судового процесу, подане представником
боржника суд залишає без розгляду,
оскільки представник боржника ОСОБА_2
не була допущена до участі у справі у
зв'язку з відсутністю належним чином
оформлених повноважень на
представництво інтересів боржника у
суді.

В судовому засіданні 08.07.2014 року суд
перейшов до розгляду заяви по суті.

Суд, за відсутністю у боржника належним
чином оформлених повноважень, зачитав
заяву про розстрочку виконання рішення
суду.

Представник стягувача щодо заяви про
розстрочку виконання рішення суду
заперечував.

Дослідивши матеріали справи та докази
ускладнення виконання рішення,
вислухавши в судовому засіданні
пояснення повноважного представника
стягувача, суд встановив:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 18.12.2013 року
по справі №927/1444/13, позов задоволено
частково; стягнуто з приватного
підприємства "Спеціальна Енергетична
Компанія" на користь публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" 537 653 грн. 08 коп. основного
боргу, 39 635 грн. 33 коп. пені, 37 635 грн. 71
коп. штрафу., 14824 грн. 52 коп. 3 % річних, 1943
грн. 57 коп. інфляційних втрат та 12633,84
грн. судового збору. В решті позову
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 року,
апеляційну скаргу ПП "Спеціальна
Енергетична Компанія" на рішення
господарського суду Чернігівської
області від 18.12.2013 року по справі
№927/1444/13 повернуто без розгляду.

Наказ про примусове виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 18.12.2013 року, ухвали
Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 року по
справі № 927/1444/13 видано господарським
судом Чернігівської області 11.02.2014
року.

Як вбачається із матеріалів справи
рішення суду на даний час не виконано.

Згідно ст. 36 Закону України „Про
виконавче провадження" та ст. 121
Господарського процесуального
кодексу України, за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити
виконання рішення, ухвали, постанови,
змінити спосіб та порядок їх виконання.
Наведена норма визначає процесуальну
можливість вирішення питань,
пов'язаних із проблемами, що виникають
під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обстави, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей, тощо).

Пленум Вищого господарського суду
України в п. 7.2 постанови "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17 жовтня 2010 року N 9,
визначив, що підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Тобто, в кожному конкретному випадку
суд не зобов'язаний за заявою сторони
надати розстрочку виконання рішення,
але може розстрочити виконання рішення
згідно зі статтею 121 ГПК України в
порядку статті 43 ГПК України.

Отже, виходячи із наведеного,
законодавець у будь-якому випадку
пов'язує розстрочення виконання
судового рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Відповідно до приписів ст.ст.32,33
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Частиною 1 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

В поданій заяві про розстрочку
виконання рішення, боржник просить
розстрочити виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 18.12.2013 року по справі №
927/1444/13, строком на 12 місяців, починаючи
з червня 2014 року, згідно графіку
погашення, наведеного в заяві про
розстрочку та посилаючись на низьку
платоспроможність зазначає, що
відповідно до рішень органів місцевого
самоврядування приватне підприємство
«Спеціальна енергетична компанія» є
виконавцем послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води
житлових та соціальних об»єктів у м.
Чернігові, проте тривала криза
неплатежів бюджетних установ за
спожите тепло призвели до відключення
від мережі газопостачання котелень
підприємства з травня 2014 року,
внаслідок чого 2000 квартир житлового
фонду до цього часу знаходяться без
постачання гарячої води, а у
опалювальний період можуть залишитися
без опалення приміщення. Показники
фінансової звітності підприємства
боржника містять відомості про
наявність кредиторської
заборгованості, а саме: заборгованість
зі сплати податків - 71400,00 грн.;
заборгованість перед фондами
загальнообов»язкового соціального
страхування - 24400,00 грн.; заборгованість
за поставлений природний газ - 3353800,00
грн., що підтверджується фінансовим
звітом суб»єкта малого підприємництва
станом на 31.03.2014 року. Крім того, у
власності підприємства немає майна, на
яке можливо звернути стягнення для
погашення заборгованості, а основні
теплоенергуючі активи орендуються і за
попередженням власника у випадку
накладення арешту на рахунки або
початку примусового стягнення боргів,
договори оренди будуть розірвані, а
орендоване майно вилучено. При цьому,
стягнення заборгованості призведе до
втрати підприємством статусу
теплопостачальної організації та
відповідно втрати доходів, що
унеможливить погашення
заборгованості, виплати заробітної
плати працівникам, розрахунку з
контрагентами та призведе до
банкрутства.

Надані боржником фінансовий звіт
суб»єкта малого підприємництва, за
підписами керівника ОСОБА_3, головного
бухгалтера ОСОБА_4, який свідчить про
наявність кредиторської
заборгованості, копія повідомлення
про припинення (обмеження)
газопостачання та копія договору
оренди № 01/01/10 від 01.12.2010р., не можуть
свідчити про наявність обставин, які
ускладнюють, або роблять неможливим
виконання судового рішення.

Проте, боржником не надано до заяви про
розстрочку виконання рішення суду
доказів, які беззаперечно
підтверджують наявність
заборгованості населення та бюджетних
установ за отримані послуги
теплопостачання та безрезультатність
вжиття ним заходів щодо її погашення;
не подано доказів, які підтверджують
наявність заборгованості щодо
відшкодування різниці в тарифах та
відповідно вжиття боржником заходів
щодо її погашення. Повідомлення про
припинення (обмеження) газопостачання
датоване 07.05.2014р., а доказів фактичного
припинення газопостачання на даний час
боржником суду також не надано. Не
подано боржником і доказів
відсутності у нього коштів на рахунках,
відкритих в банківських установах, а
також іншого майна, за рахунок якого
можливе погашення заборгованості.

Посилання боржника на скрутне
фінансове становище товариства судом
до уваги не приймаються, оскільки
відповідно до ст. 42 Господарського
кодексу України підприємництвом є
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Крім того, посилання боржника на
відсутність доходу, не може бути
винятковою обставиною в розумінні ст.
121 Господарського процесуального
кодексу України, яка б свідчила про
неможливість виконання рішення в силу
якихось об"єктивних обставин, які б
унеможливили б виконання рішення суду
у встановлений судом спосіб по справі
№ 927/1444/13 та за наявності якої можливе
надання розстрочки виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в
постановах Вищого господарського суду
України по справах № 9/366, № 7/70, № 10/1994, №
9/262-06.

Слід зазначити, що недоотримання
різниці вартості в тарифах, низька
платоспроможність населення та
тривала криза неплатежів бюджетних
установ за спожите тепло не впливає на
обов»язок боржника виконувати свої
договірні зобов»язання перед
стягувачем та відповідно не виключають
його вини у виникненні заборгованості.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України рішення суду є обов'язковими до
виконання.

Згідно ст.115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Як вбачається із матеріалів справи,
рішення суду по справі № 927/1444/13 на
даний час не виконано, і після видачі
наказу про примусове виконання рішення
(дата наказу 11.02.2014 року) - на протязі
майже 5 місяців, боржник не вчинив
жодних дій на погашення
заборгованості, навіть часткової.

Боржником також не подано жодних
доказів, які б підтверджували його
спроможність ,у випадку надання
розстрочки, сплачувати щомісячний
платіж в сумі 67206,64 грн. з червня 2014 року
по січень 2015 року; у лютому 2015 року -
39635,33 грн. пені; у березні 2015 року - 37635,71
грн. штрафу; у квітні 2015 року - 14824,52 грн.
3% річних; у травні 2015 року - 14577,41 грн.
інфляційних втрат та судовий збір.

Таким чином, боржником не доведено та
не надано належних та допустимих
доказів, які підтверджують наявність
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим виконання рішення
господарського суду у даній справі, а
також підтверджують поважність причин
непогашення заборгованості, яка
виникла на підставі договору № 14/2601/11
купівлі-продажу природного газу від
30.09.2011 року, та перебування приватного
підприємства «Спеціальна енергетична
компанія» на межі банкрутства.

Представник стягувача в судовому
засіданні також заперечував проти
розстрочки виконання рішення суду.

З урахуванням вищезазначеного, суд
доходить висновку, що заява боржника
про розстрочку виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 18.12.2013 року по справі
№927/1444/13, строком на 12 місяців,
починаючи з червня 2014 року наступним
графіком погашення: червень 2014 року -
67206,64 грн. основного боргу; липень 2014
року - 67206,64 грн. основного боргу;
серпень 2014 року - 67206,64 грн. основного
боргу; вересень 2014 року - 67206,64 грн.
основного боргу; жовтень 2014 року - 67206,64
грн. основного боргу; листопад 2014 року -
67206,64 грн. основного боргу; грудень 2014
року - 67206,64 грн. основного боргу; січень
2015 року - 67206,64 грн. основного боргу;
лютий 2015 року - 39635,33 грн. пені; березень
2015 року - 37635,71 грн. штрафу; квітень 2015
року - 14824,52 грн. 3% річних; травень 2015
року - 14577,41 грн. інфляційних втрат та
судовий збір, є необґрунтованою і
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви боржника про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 18.12.2013 року по справі
№927/1444/13, строком на 12 місяців,
починаючи з червня 2014 року наступним
графіком погашення: червень 2014 року -
67206,64 грн. основного боргу; липень 2014
року - 67206,64 грн. основного боргу;
серпень 2014 року - 67206,64 грн. основного
боргу; вересень 2014 року - 67206,64 грн.
основного боргу; жовтень 2014 року - 67206,64
грн. основного боргу; листопад 2014 року -
67206,64 грн. основного боргу; грудень 2014
року - 67206,64 грн. основного боргу; січень
2015 року - 67206,64 грн. основного боргу;
лютий 2015 року - 39635,33 грн. пені; березень
2015 року - 37635,71 грн. штрафу; квітень 2015
року - 14824,52 грн. 3% річних; травень 2015
року - 14577,41 грн. інфляційних втрат та
судовий збір, відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя
Л.М. Лавриненко