номер провадження справи 11/48/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2014
Справа № 908/1877/14

Господарський суд Запорізької області
у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування» (вул. Іллінська, буд.
8, м. Київ, 04070, ),

до відповідача: Товариство з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Кредо» (пр.
Моторобудівельників, буд. 34, м.
Запоріжжя, Запорізька область, 69068; )

відомості про представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача: Добринь Я.О. - дов. № 2291/18
від 26.06.2014р.;

від відповідача: не з'явився;

про: стягнення 6538,55 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області надійшла позовна заява
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про стягнення з товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Кредо» 6538,55 грн. матеріальної
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в
порядку регресу.

Ухвалою від 03.06.2014р. порушено
провадження у справі, призначені дата і
час судового засідання, сторони
зобов'язані надати документи та
вчинити дії, необхідні для всебічного
та об'єктивного вирішення спору.

У зв'язку з неявкою повноважного
представника позивача, з метою надання
можливості сторонам нормативно та
документально обґрунтувати свої
доводи та заперечення, розгляд справи
відкладався.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначив, що між ним та ОСОБА_2 був
укладений договір № 18083Га/13кр/св
добровільного страхування
автотранспорту від 29.01.2013р. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася з вини ОСОБА_3 автомобілю
ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну
шкоду у розмірі 7414,55 грн. З урахуванням
франшизи позивач виплатив ОСОБА_2
страхове відшкодування в сумі 5638,55 грн.
Оскільки відповідальність водія,
винного у дорожньо-транспортній
пригоді застрахована у відповідача,
позивач просить в порядку регресу
стягнути суму виплаченого страхового
відшкодування стягнути з ТДВ «Страхова
компанія «Кредо». Разом з цим, позивач
просить судові витрати, пов'язані із
розглядом справи віднести на
відповідача.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, вважає, що вимоги позивача
не підлягають задоволенню на підставі
ст. 22, 37 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», статті 7 Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні», п. 5.2. Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів.

Так, на думку відповідача рахунок і
калькуляція СТО не є тими документами,
які відповідно до норм чинного
законодавства України можуть
підтвердити оцінену шкоду, внаслідок
настання страхового випадку. Такими
документами можуть бути Звіт про
оцінку вартості майнової шкоди.
Відповідач стверджує, що відповідно до
статті 7 Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні»,
проведення оцінки майна є обов'язковим
у випадках визначення збитків або
розміру відшкодування у випадках,
встановлених законом. Позивачем така
оцінка не проводилась, представники
ТДВ СК «Кредо» для її проведення не
викликались. Відсутність оцінки
підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування.

Крім того, відповідач зазначає, що в
матеріалах справи відсутня довідка
ДАЇ, що виключає доведеність факту
пошкодження транспортного засобу
взагалі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України
закріплено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст.
509 цього Кодексу, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

29.01.2013р. між акціонерним товариство
«страхова компанія «АХА Страхування»,
правонаступником якого є позивач у
справі (страховик) та ОСОБА_2
(Страхувальник) був укладений договір
№ 18083Га/13кр/са добровільного
страхування наземного транспорту «Все
включено».

Згідно з умовами договору страхування
Страховик зобов'язувався у випадку
пошкодження застрахованого автомобіля
Renault Fluence, державний СН 8667 АМ, виплатити
страхове відшкодування Страхувальнику
у розмірі фактичної матеріальної
шкоди.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

16.04.2013 року в м. Севастополі на вул.
Семипалатинській, 2-Б, сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Renault Fluence, що належить
страхувальнику та автомобіля Nissan
Pathfainder, державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини ОСОБА_3, який під час заїзду на
автостоянку допустив зіткнення зі
стоячим автомобілем страхувальника.

Пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди за участю лише забезпечених
транспортних засобів, за умови
відсутності травмованих (загиблих)
людей, а також за згоди водіїв цих
транспортних засобів щодо обставин її
скоєння, за відсутності у них ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, ці водії
мають право спільно скласти
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду («Європротокол»).

Учасники ДТП скористалися наданим їм
законним правом оформити ДТП
відповідним повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду, як те
передбачено зазначеною вище нормою. В
зазначеному повідомлені про
дорожньо-транспортну пригоду учасники
ДТП визначили перелік пошкоджень, які
зазнали транспортні засоби та особу,
яка винна у настанні
дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3.

З огляду на наведене заперечення
відповідача щодо відсутності довідки
ДАЇ, що виключає доведеність факту
пошкодження транспортного засобу, не
приймаються до уваги.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 Цивільного кодексу України
передбачає, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання, утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 22 Цивільного кодексу України
встановлює, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Частиною 2 ст. 1192 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно до рахунку-фактури № 3118 від
23.04.2013р. та доданої до нього ремонтної
калькуляції вартість матеріального
збитку, який пов'язаний з проведенням
відновлювального ремонту автомобіля
марки Renault Fluence, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, в
результаті його пошкодження при ДТП
склав 7414,55 грн.

Статтею 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
передбачено право страховика за
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Зі страхового акту № 1.002.13.04920/VЕSКО16719
від 14.05.2013 року, вбачається, що
позивачем було виплачено страхове
відшкодування в повному розмірі (за
відрахуванням суми франшизи,
передбаченої умовами договору), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 30823 від 15.05.2013р.

Відповідно до п. 15 Договору
добровільного страхування наземного
транспорту №18083Га/13кр/св від 16.04.2013р.,
страхове відшкодування було здійснено
«На базі авторизованої СТО» - при
розрахунку розміру страхового
відшкодування в Кошторис збитків
включається вартість запасних частин,
деталей, обладнання матеріалів та
ремонтних робіт, що визначається
виключно виходячи з відновлення
пошкодженого транспортного засобу на
базі авторизованої СТО.

Заперечення відповідача про
незастосування при розрахунку
страхового відшкодування коефіцієнту
фізичного зносу судом до уваги не
приймається, оскільки Відповідно до п.
7.38 Методики товарознавчої експертизи
та оцінки колісних транспортних
засобів значення коефіцієнту
фізичного зносу приймається таким, що
дорівнює нулю для нових складників та
для складників колісного
транспортного засобу, строк
експлуатації яких не перевищує:

- 5 років - для легкових колісних
транспортних засобів виробництва
країн СНД;

- 7 років - для інших легкових колісних
транспортних засобів;

Датою реєстрації транспортного засобу
Renault Fluence, державний номерний знак
НОМЕР_2 є 2012 рік. Оскільки
дорожньо-транспортна пригода сталася
16.04.2013р., коефіцієнт фізичного зносу в
даному випадку не може прийматися та не
застосовується.

Також не приймаються до уваги
твердження Відповідача про
необхідність доведення шкоди виключно
шляхом проведення автотоварознавчої
експертизи, оскільки вони не
узгоджуються з нормами законодавства
про страхування.

Звіт про оцінку транспортного засобу є
лише попереднім, необов'язковим
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.
Реальним же підтвердженням виплати
суми страхового відшкодування
страхувальнику, є розрахунок
страхового відшкодування, страховий
акт, а також платіжне доручення.

З огляду на викладене, господарський
суд дійшов висновку, що ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» довело факт
наявності та розміру майнової шкоди
допустимими в розумінні ст. 34
Господарського процесуального Кодексу
України доказами.

Відповідно до приписів ст. 1191 ч. 1
Цивільного кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідальність водія автомобіля Nissan
Pathfainder, державний номер НОМЕР_1, перед
третіми особами застрахована
товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», що підтверджується полісом №
АВ/8276712.

Згідно з п. 22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

При таких обставинах, вимоги позивача
законні, обґрунтовані, підтверджуються
зібраними в справі доказами, а тому
підлягають задоволенню.

Судові витрати слід віднести на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо» Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо» (пр.
Моторобудівельників, буд. 34, м.
Запоріжжя, Запорізька область, 69068; ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (вул.
Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070, ) в порядку регресу 6538 (шість тисяч
п'ятсот тридцять вісім) грн. 55 коп.
виплаченого страхового відшкодування
та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

В судовому засіданні 15.07.2014р. оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення. Повний текст рішення
складений та підписаний 17.07.2014р.

Суддя
С.А. Гончаренко