РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Справа № 903/1541/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Мамченко Ю.А.

судді Дужич
С.П. ,

судді
Савченко Г.І.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Рудись Р.В. (довіреність №2501
від 23.12.2013 року)

відповідача: Коцюба О.М. (довіреність
№б/н від 17.03.2014 року)

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Сільськогосподарського
приватного підприємства "Верба" на
рішення господарського суду
Волинської області від "04" березня 2014
року у справі № 903/1541/13 (суддя Бондарєв
С.В.)

за позовом Оваднівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області, с.Овадне,
Володимир-Волинського району

до відповідача Сільськогосподарського
приватного підприємства "Верба",
с.Верба, Володимир-Волинського району,
Волинської області

про зобов'язання передати нерухоме
майно в комунальну власність

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 04 березня 2014
року у справі №903/1541/13 позов
Оваднівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області до
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Верба" про зобов'язання
передати нерухоме майно в комунальну
власність задоволено. Зобов'язано
Сільськогосподарське приватне
підприємство "Верба" (вул. Миру, 23, село
Верба, Володимир-Волинський район,
Волинська область) безоплатно передати
до комунальної власності Оваднівської
сільської ради, (вул. Перемоги, 20, с.
Овадне, Володимир-Волинський район,
Волинська область) через органи та
служби визначені Оваднівською
сільською радою, а саме через комісію з
питань передачі об'єктів у комунальну
власність (створену відповідно до
рішення Оваднівської сільської ради
№59 від 11.10.2013 року) наступні житлові
будинки: №17 по вул. Шкільній в селі
Верба Володимир-Волинського району
Волинської області, №12 по вул.
Ковельській в селі Верба
Володимир-Волинського району
Волинської області, двоквартирний
житловий будинок по АДРЕСА_2, до складу
якого входять: квартира АДРЕСА_1,
-квартира АДРЕСА_2 /т.2, а.с.11-16/.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що як
вбачається з витягів трудових книжок
працівників КСП "Іскра",
реорганізованого в СС "Верба", а пізніше
в СГПП "Верба", жителі спірних будинків
пропрацювали на підприємстві не менше
10 років. Крім того, належних доказів
взяття спірних приміщень на баланс
СГПП "Верба" сторонами суду не надано,
хоча ними і не заперечується. Отже,
внаслідок бездіяльності службових
осіб відповідача, рішення та
пропозиції позивача відповідно до
чинного законодавства щодо
безоплатної передачі гуртожитків у
комунальну власність не були виконані,
тому спірні житлові будинки
безпідставно продовжують знаходитись
у відповідача. Враховуючи обставини
справи та наведені норми
законодавства, суд вважає, що спірні
житлові будинки підлягають
безоплатній передачі до комунальної
власності територіальної громади села
Овадне через створені сільською радою,
відповідно до повноважень наданих
статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", органи і
служби.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, відповідач -
Сільськогосподарське приватне
підприємство "Верба" звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Волинської області від 04.03.2014 року по
справі №903/1541/13 та прийняти нове
рішення, яким у позові Овадівської
сільської ради Володимир-Волинського
району, Волинської області до
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Верба" про зобов'язання
передати об'єкти житлового фонду, що не
підлягали паюванню в процесі
реорганізації державних підприємств
(державної власності) до комунальної
власності сільської ради відмовити у
повному обсязі /т.2, а.с.63-67/.
Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт
вважає, що рішення господарського суду
Волинської області прийняте з
порушенням вимог чинного
законодавства України, при цьому суд
першої інстанції не в повному обсязі
з'ясував обставини справи, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору, неправильно та
неповно дослідив докази, що призвело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи, що потягло за собою
неправильне вирішення господарського
спору. Зокрема, апелянт зазначає, що
житлові будинки, які позивач просить
безоплатно передати до комунальної
власності Овадівської сільської ради
не були передані при реорганізації
селянської спілки "Верба" у комунальну
власність сільської ради, а є на
балансі СГПП "Верба" і вважається
службовим приміщенням відповідно до
наказу по СГПП "Верба" від 05 січня 2001
року "Про виділення житлового
службового приміщення"; Постанова КМУ
№1253 від 13.08.2003 року не зобов'язує
правонаступника щодо передачі, а лише
виступати ініціатором такої передачі,
в даному випадку, СГПП "Верба" не
виступає ініціатором передачі об'єктів
нерухомості і згоди не надає; рішенням
господарського суду Волинської
області ґрунтується на рішенні
загальних зборів співвласників
майнових паїв СГПП "Верба" від 26.06.2002
року №1, натомість зазначає, що такого
рішення не було і ніколи не приймалося
та позивачем не було надано оригіналу
доказу даного рішення загальних
зборів.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 17 червня 2014
року апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження та призначено
дату судового засідання на 09 липня 2014
року /т.2, а.с.62/.

Від позивача - Оваднівської сільської
ради надійшов відзив на апеляційну
скаргу, відповідно до якого останній
вважає оскаржуване рішення законним та
обґрунтованим, прийнятим у повній
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, відтак в
задоволенні апеляційної скарги
просить відмовити, а судове рішення у
справі залишити без змін /т.2, а.с.77-82/. В
обґрунтування своїх доводів зазначає
наступне: рішенням Оваднівської
сільської ради від 11.10.2013 року №59 було
вирішено створити комісію з питань
передачі об'єктів у комунальну
власність; зазначеною комісією було
одноголосно вирішено передати у
комунальну власність Оваднівської
сільської ради безкоштовно житлові
будинки, які знаходяться на балансі
СГПП "Верба", що стверджується
протоколом засідання комісії
сільської ради с.Овадне №2 від 22.11.2013
року; крім того, як встановлено судом та
вбачається з витягів з Державного
реєстру речових прав та їх обтяжень,
земельні ділянки на яких розташовані
спірні житлові будинки рахуються у
комунальній власності Оваднівської
сільської ради; отже, Оваднівською
сільською радою виконані усі
обов'язкові умови щодо прийняття
спірних об'єктів до комунальної
власності, однак відповідач своїх
зобов'язань по їх передачі не виконав,
що спричинило звернення позивача з
позовом до суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 09 липня 2014 року
у справі №903/1541/13, у зв'язку з неявкою
представників сторін та у зв'язку із
поданим клопотанням, розгляд справи
було відкладено на 17 липня 2014 року /т.2,
а.с.89/.

Розпорядженням Голови Рівненського
апеляційного господарського суду від 16
липня 2014 року, у зв'язку із перебуванням
у відпустці судді Саврія В.А. та
відповідно до затверджених складів
колегій, внесено зміни до складу
колегії суддів та визначено наступний
її склад: головуючий суддя Мамченко
Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя Савченко Г.І.
/т.2, а.с.92/.

Безпосередньо в судовому засіданні 17
липня 2014 року представники відповідача
та позивача повністю підтримали вимоги
і доводи, викладені відповідно в
апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що у задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити,
рішення місцевого господарського суду
- залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
території Оваднівської сільської ради
знаходиться діюче
Сільськогосподарське приватне
підприємство "Верба".

На підприємстві СГПП "Верба" (Колгоспі
"Іскра", Селянській спілці "Верба") в
період з 1986 року по 2003 рік включно
працювали жителі села Верба, що
стверджується витягами з трудових
книжок, долученими до матеріалів
справи.

Відповідно до територіального поділу
СГПП "Верба" входить до території
Оваднівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області. Працюючи на даному
підприємстві, чотири родини отримали
на підприємстві у якості службового
житла чотири житлові будинки, а саме:
№17 по вул. Шкільній в селі Верба
Володимир-Волинського району
Волинської області, №12 по вул.
Ковельській в селі Верба
Володимир-Волинського району
Волинської області, двоквартирний
житловий будинок по АДРЕСА_2, до складу
якого входять: квартира АДРЕСА_3,
квартира АДРЕСА_4.

Зазначені житлові будинки працівники
СГПП "Верба" отримали відповідно до
наказу СГПП "Верба" від 15.01.2001 року /а.с.
17/.

Як встановлено судами обох інстанцій,
житлові будинки, у якому проживають
родини працівників СГПП "Верба"
становили житловий фонд КСП "Іскра",
реорганізованого в СС "Верба", а пізніше
в СГПП "Верба", яке і є правонаступником
попередніх (пункт 1.1. Статуту СГПП
"Верба", зареєстрованого за №103 від
28.03.2000 року).

Рішенням загальних зборів
співвласників майнових паїв вказаного
підприємства, спірні об'єкти були
передані на баланс вказаного
підприємства, що стверджується
протоколом загальних зборів
співвласників майнових паїв СГПП
"Верба" від 26.06.2002 року №1, проте до
комунальної власності Оваднівської
сільської ради на момент винесення
рішення не передані, у зв'язку з чим
жителі цих будинків не могли
скористатись правом приватизації
житла.

На сьогодні, жителі спірних будинків,
не працюють на СГПП "Верба". Проте,
утримання спірних будинків
здійснюється за кошти їх мешканців, які
сплачують податок на землю з
урахуванням земельних ділянок на яких
розташовані дані будинки, господарські
будівлі і споруди, що стверджується
довідками КП Оваднівської сільської
ради про сплату комунальних послуг,
договором на користування електричною
енергією для побутових потреб,
квитанціями про оплату електроенергії
(ОСОБА_4, ОСОБА_5), квитанцією про оплату
послуг газопостачання (ОСОБА_6.) /а.с.
119-131/.

На звернення жителів до державних
інстанцій з вимогою зобов'язати
керівництво СГПП "Верба" передати
житлові будинки до комунальної
власності, відповіді отримано не було.

Як вбачається з протоколу №1 від 25.06.2002
року загальних зборів співвласників
майнових паїв СГПП "Верба", спірні
житлові будинки повинні бути передані
лише за тієї умови, якщо сільська рада
відмовиться прийняти їх у комунальну
власність. З даною пропозицією до
позивача ніхто не звертався, хоча із
протоколу №1 вбачається, що дане
звернення повинно було бути ще у 2002
році.

На виконання даного протоколу №1
загальних зборів співвласників
майнових паїв СГПП "Верба" від 25.06.2002
року, відбулась передача об'єктів
соціальної сфери до комунальної
власності Оваднівської сільської ради,
а саме медпункту, дороги с.Сіраківка,
с.Верба, що стверджується довідкою
Оваднівської сільської ради №38 від
24.02.2014 року.

Як встановлено судами, рішенням
Апеляційного суду Волинської області
(за наслідками розгляду апеляційної
скарги ОСОБА_6 на рішення
Володимир-Волинського міського суду
від 31.01.2013 року) у справі №0301/3028/2012 від
19.03.2013 року за позовом ОСОБА_6 (жителя
одного із спірних будинків) до СГПП
"Верба", третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог -
Оваднівська сільська рада -про
зобов'язання передати нерухоме майно в
комунальну власність було відмовлено,
оскільки ініціаторами передачі
об'єктів у комунальну власність можуть
бути місцеві органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
підприємства-правонаступники, на
балансі яких перебувають об'єкти /а.с.
57-59/.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Оваднівської сільської ради
від 11.10.2013 року №59 було вирішено
створити комісію з питань передачі
об'єктів у комунальну власність /а.с. 24/.

Зазначеною комісією було одноголосно
вирішено передати у комунальну
власність Оваднівської сільської ради
безкоштовно житлові будинки, які
знаходять на балансі СГПП "Верба", що
стверджується протоколом засідання
комісії сільської ради с. Овадне №2 від
22.11.2013 року /а.с. 26/.

Крім того, як встановлено судом та
вбачається з витягів з Державного
реєстру речових прав та їх обтяжень,
земельні ділянки на яких розташовані
спірні житлові будинки рахуються у
комунальній власності Оваднівської
сільської ради.

Отже, Оваднівською сільською радою
виконані всі обов'язкові умови щодо
прийняття спірних об'єктів до
комунальної власності, однак
відповідач своїх зобов'язань по їх
передачі не виконав, що спричинило
звернення позивача з позовом до суду.

Позивач, є представницьким органом
місцевого самоврядування, суб'єктом
владних повноважень, його повноваження
визначені Конституцією України та
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Згідно пункту 51 статті 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
надання згоди на передачу об'єктів з
державної у комунальну власність та
прийняття рішень про передачу об'єктів
з комунальної у державну власність, а
також щодо придбання об'єктів
державної власності, належить до
виключної компетенції сільської ради
(позивача). Згідно статті 59 цього Закону
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до статті 73 зазначеного
Закону акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Згідно статті 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Оваднівська сільська рада від імені та
в інтересах територіальної громади с.
Овадне відповідно до закону здійснює
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності.

Згідно пункту 8 статті 31 Закону України
"Про колективне сільськогосподарське
підприємство", об'єкти соціальної
сфери, житлового фонду, у тому числі
незавершеного будівництва, а також
внутрішньогосподарські меліоративні
системи підприємств, що не підлягали
паюванню в процесі реорганізації цих
підприємств та передані на баланс
підприємств-правонаступників,
підлягають безоплатній передачі до
комунальної власності в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Положення про порядок передачі в
комунальну власність державного
житлового фонду, що перебував у повному
господарському віданні або в
оперативному управлінні підприємств,
установ та організацій, затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.11.1995 року №891 (далі - Положення).

Це Положення визначає порядок передачі
в комунальну власність державного
житлового фонду, що перебував у повному
господарському віданні або в
оперативному управлінні підприємств,
установ та організацій (далі - відомчий
житловий фонд), у разі банкрутства,
зміни форми власності або ліквідації
цих підприємств, установ та
організацій.

Відповідно до Положення передача в
комунальну власність відомчого
житлового фонду в інших випадках
здійснюється в такому ж порядку з
дотриманням вимог Законів України "Про
передачу об'єктів права державної та
комунальної власності", "Про місцеве
самоврядування в Україні" та інших
законодавчих актів.

Передачі в комунальну власність
підлягають житлові будинки відомчого
житлового фонду. Відомчий житловий
фонд передається у комунальну
власність безоплатно. Разом з відомчим
житловим фондом передаються
відповідним комунальним підприємствам
зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-,
водопостачання і водовідведення, а
також будівлі, призначені для
обслуговування цього фонду (бойлерні,
котельні, каналізаційні та
водопровідні споруди, вбудовані і
прибудовані приміщення, обладнання
тощо) (пункти 2, 3 Положення).

Здійснення безоплатної передачі в
комунальну власність житлового фонду
та інших об'єктів соціальної сфери, які
належать сільськогосподарським
кооперативам, приватним
сільськогосподарським підприємствам,
селянським (фермерським)
господарствам, господарським
товариствам передбачено також чинним
Указом Президента України №398/2000 від
09.03.2000 року "Про деякі заходи щодо
поліпшення умов господарювання
недержавних сільськогосподарських
підприємств".

Відповідно до Порядку, затвердженого
постановою КМУ №1253 від 13 серпня 2003 року
"Про затвердження Порядку безоплатної
передачі у комунальну власність
об'єктів соціальної сфери, житлового
фонду, у тому числі незавершеного
будівництва, а також
внутрішньогосподарських
меліоративних систем колективних
сільськогосподарських підприємств, що
не підлягали паюванню в процесі
реорганізації цих підприємств та
передані на баланс підприємств -
правонаступників", об'єктами передачі
згідно з цим порядком є об'єкти
соціальної сфери, житлового фонду, у
тому числі незавершеного будівництва:
житлові будинки (разом із вбудованими
та прибудованими нежитловими
приміщеннями), житлові приміщення в
інших будівлях, що належали
колективним сільськогосподарським
підприємствам, та гуртожитки.

Пунктом 3 вказаного порядку
передбачено, що рішення про передачу
об'єктів соціальної сфери та житлового
фонду, у тому числі незавершеного
будівництва, приймається відповідною
сільською, селищною, міською радою, а
внутрішньогосподарської
меліоративної системи, які передаються
у спільну власність територіальних
громад, - районною, якщо об'єкт
знаходиться в межах території району,
або обласною радою, якщо об'єкт
знаходиться в межах території двох і
більше районів.

Відповідно до пункту 4 порядку
ініціаторами передачі об'єктів у
комунальну власність можуть бути
місцеві органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
підприємства-правонаступники, на
балансі яких перебувають об'єкти.

У разі коли ініціатором передачі
об'єктів у комунальну власність є
місцевий орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, пропозиція
погоджується з
підприємством-правонаступником.

Пунктами 5, 7 Порядку визначено, що
передача майна відбувається за
рішенням комісії з питань передачі
об'єктів у комунальну власність, яку
утворює і призначає її голову
виконавчий орган відповідної
сільської, селищної, міської ради,
оформляється актом приймання -
передачі за формою, згідно з додатком
до цього порядку, який складається в
чотирьох примірниках та підписується
головою і членами комісії.

Пунктом 6 Порядку безоплатної передачі
у комунальну власність об'єктів
соціальної сфери, житлового фонду, у
тому числі незавершеного будівництва,
а також внутрішньогосподарських
меліоративних систем колективних
сільськогосподарських підприємств, що
не підлягали паюванню в процесі
реорганізації цих підприємств та
передані на баланс підприємств -
правонаступників передбачено, що у
разі недосягнення згоди між сторонами,
що передають і приймають об'єкти,
спільним рішенням цих сторін може
утворюватися тимчасова узгоджувальна
робоча група для опрацювання
взаємоприйнятних рішень та визначення
у разі потреби додаткових умов
передачі.

Додатковими умовами передачі можуть
передбачатися: розрахунок коштів на
утримання та ремонт об'єктів передачі;
відшкодування витрат, пов'язаних з
утриманням та охороною об'єктів;
відшкодування вартості об'єктів,
пов'язане з поліпшенням, зокрема
проведення добудови, ремонту тощо;
визначення розміру відшкодування у
разі заподіяння шкоди
підприємством-правонаступником, на
балансі якого перебували об'єкти тощо.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
звернення відповідача - СГПП "Верба" до
Оваднівської сільської ради стосовно
створення тимчасової узгоджувальної
робочої групи.

Крім того, вказаний Порядок передбачає
погодження з
підприємством-правонаступником
пропозиції місцевого органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу об'єктів у
комунальну власність, а не згоду
підприємства - правонаступника на
передачу об'єктів, а відтак доводи
апелянта щодо відсутності згоди
підприємства на передачу житлового
фонду на баланс сільської ради не
приймаються судом до уваги.

Аналогічної правової позиції
дотримується також і Вищий
господарський суд України, зокрема у
постанові від 26 травня 2010 року у справі
№4/126-09.

Оскільки, наведеними положеннями
законодавства визначено перелік
конкретних юридичних осіб, які можуть
бути ініціаторами передачі об'єктів в
комунальну власність та встановлений
порядок передачі, місцевий
господарський суд прийшов до
правильного висновку про те, що вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
передати спірне нерухоме майно в
комунальну власність Овадівської
сільської ради є підставними та
підлягають до задоволення.

Суди обох інстанцій не можуть
погодитися із твердженнями
відповідача, щодо того, що спірні
житлові об'єкти на даний час
перебувають у його власності і не
можуть бути передані до комунальної
власності на безоплатній основі,
оскільки згідно статті 4 Житлового
кодексу Української РСР до складу
житлового фонду входять жилі будинки, а
також жилі приміщення в інших будівлях.
Жилі будинки і жилі приміщення в інших
будівлях, що належать державі
становлять державний житловий фонд.

Згідно статті 5 Житлового кодексу
Української РСР державний житловий
фонд перебуває у віданні місцевих рад
народних депутатів (житловий фонд
місцевих рад) та у віданні міністерств,
державних комітетів і відомств
(відомчий житловий фонд). Крім того,
будинки відомчого житлового фонду
підлягають поступовій передачі до
відання місцевих Рад народних
депутатів.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про
приватизацію державного майна" (в
редакції від 15.02.1995 року), дія цього
Закону не поширюється на приватизацію
об'єктів державного земельного та
житлового фондів, а також об'єктів
соціально-культурного призначення, що
фінансуються із державного бюджету, в
тому числі об'єктів сфери охорони
здоров'я, за винятком тих, що належать
підприємствам, які приватизуються.

Таким чином, спірні житлові будинки
відносяться до об'єктів державного
житлового фонду, мають особливий
правовий статус і не підлягають
приватизації, зокрема, в порядку
передбаченому Законом України "Про
приватизацію державного майна".

Правовстановлюючі документи, які б
свідчили про набуття відповідачем -
СГПП "Верба" права власності на спірні
об'єкти, зокрема: акт державної
приймальної комісії про прийняття
об'єктів до експлуатації, Акт
приймання-передачі спірних об'єктів,
рішення про оформлення права
власності, свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, відсутні.
Відповідачем не надано судам доказів,
які б свідчили і про обслуговування
спірних житлових будинків, наявність
витрат на їх утримання (ремонт,
капітальні вкладення). Земельні
ділянки, на яких розміщені спірні
житлові будинки, відповідачу не
відведені та знаходяться в комунальній
власності Оваднівської сільської ради.

Крім того, згідно статті 124 Житлового
кодексу Української РСР, робітники і
службовці, що припинили трудові
відносини з підприємством, установою,
організацією, а також громадяни, які
виключені з членів колгоспу або вийшли
з колгоспу за власним бажанням,
підлягають виселенню з службового
жилого приміщення з усіма особами, які
з ними проживають, без надання іншого
жилого приміщення.

Водночас, згідно статті 125 Житлового
кодексу України без надання іншого
жилого приміщення у випадках,
зазначених у статті 124 цього Кодексу, не
може бути виселено осіб, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації, що надали їм
службове жиле приміщення, не менш як
десять років.

Як вбачається з витягів трудових
книжок працівників КСП "Іскра",
реорганізованого в СС "Верба", а пізніше
в СГПП "Верба", жителі спірних будинків
пропрацювали на підприємстві не менше
10 років.

Крім того, належних доказів взяття
спірних приміщень на баланс СГПП
"Верба" сторонами суду не надано, хоча
ними і не заперечується.

Твердження апелянта, що житлові
будинки, які позивач просить
безоплатно передати до комунальної
власності Овадівської мільської ради
не були передані при реорганізації
селянської спілки "Верба" у комунальну
власність сільської ради, а є на
балансі СГПП "Верба", що є підставою для
відмови у позові не приймаються
колегією суддів до уваги, адже
обліковування на балансі відповідача
спірного житлового фонду після
реорганізації підприємства не
призвело до зміни форми власності
зазначених будинків.

Отже, внаслідок бездіяльності
службових осіб відповідача, рішення та
пропозиції позивача відповідно до
чинного законодавства щодо
безоплатної передачі гуртожитків у
комунальну власність не були виконані.
Тому спірні житлові будинки
безпідставно продовжують знаходитись
у відповідача.

Враховуючи обставини справи та
наведені норми законодавства, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що спірні житлові будинки
підлягають безоплатній передачі до
комунальної власності територіальної
громади села Овадне через створені
сільською радою, відповідно до
повноважень наданих статтею 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", органи і служби.

Водночас, як суд першої інстанції так і
колегія суддів апеляційного
господарського суду не можуть
погодитися з заявою відповідача про
застосування строків позовної
давності, оскільки відповідно до
статті 256 ЦК України, позовна давність -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Згідно частини 1 статті 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
В даному випадку про порушене право
позивач дізнався лише після того як
звернувся до СГПП "Верба" з вимогою
передати житлові будинки до
комунальної власності територіальної
громади. До 2013 року спору між позивачем
та відповідачем по даній справі не
виникало, оскільки факт порушення прав
сільської ради виник після ряду
адміністративних дій, а саме, вимоги
щодо передачі спірних житлових
будинків, що знаходяться на балансі
підприємства до комунальної власності
територіальної громади, створення
відповідних органів для здійснення
передачі майна до комунальної
власності, ухвалення відповідних
рішень через сесію Оваднівської
сільської ради шляхом голосування
народних депутатів.

Спір між Оваднівською сільською радою
та СГПП "Верба" виник у 2013 році, а саме
після ухвалення рішення Апеляційним
судом Волинської області у цивільній
справі за позовом ОСОБА_6 (одного із
жителів спірних будинків) до директора
СГПП "Верба" ОСОБА_7 Предметом спору в
зазначеній справі був житловий будинок
під номером 17 по вулиці Шкільній у селі
Верба Володимир-Волинського району
Волинської області. До цього часу ніхто
не ставив вимоги до СГПП "Верба" про
передачу будь-яких житлових будинків
до комунальної власності. До
зазначених дій, відповідачем не було
жодним чином порушено право чи інтерес
Оваднівської сільської ради. Оскільки
в передачі до комунальної власності
спірних житлових будинків не виникало
потреби. Відповідно до документів, які
долучені до матеріалів справи, а саме
звернень громадян до різних державних
органів виконавчої влади, чітко видно,
що даний спір виник між громадянами та
СГПП "Верба" у 2009 році. Сільська рада
(позивач) не приймала ніякої участі у
вирішені даних спорів. Також до
позивача у даній справі ніхто не
звертався у письмовому вигляді для
вирішення спору між жителями спірних
будинків та відповідачем.

Отже, позивач виступив ініціатором
передачі майна у комунальну власність
лише у 2013 році, після рішення
Апеляційного суду Волинської області
від 19.03.2013 року, яким встановлено, що
ініціаторами передачі об'єктів у
комунальну власність можуть бути
місцеві органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
підприємства-правонаступники, на
балансі яких перебувають об'єкти.

Згідно статті 33 ГПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

В силу статті 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи і дав їм правильну юридичну
оцінку. Порушень чи неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права при розгляді
спору судом першої інстанції, судовою
колегією не встановлено, тому мотиви, з
яких подана апеляційна скарга не
можуть бути підставою для скасування
прийнятого у справі рішення, а наведені
в ній доводи не спростовують висновків
суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та зважаючи на наявні в
матеріалах справи докази, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
можуть бути підставою для скасування
рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Волинської області від 04.03.2014 року у
справі №903/1541/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Верба" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 903/1541/13 повернути
господарському суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Савченко Г.І.