Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" липня 2014 р.
Справа № 906/910/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 06.01.12р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (с.Зубівщина Коростенського
району Житомирської області)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
фірма "Агролюкс -Україна" (м.Коростень
Житомирської області)

про стягнення 93971,51 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 93971,51 грн., з них 83647,36 грн.
боргу за отриманий щебінь гранітний
згідно видаткових накладних: № РН-0001180
від 12.11.12р. та № РН-0001182 від 15.11.12р., 1457,53
грн. 3% річних та 8866,62 грн. інфляційних
нарахувань.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Ухвала господарського суду від 07.07.14р.,
яка направлялась відповідачу за
адресою, вказаною позивачем у позовній
заяві (м.Коростень Житомирської
області, вул.Коротуна 1), повернулася до
суду з відміткою поштового зв'язку "за
закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з
діловодства в господарських судах
України", затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.13р. № 28, на звороті у
лівому нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Факт неодержання процесуальних
документів адресатом засвідчується
поштовим повідомленням встановленого
зразка, яке разом з неотриманими
документами та конвертом оперативно
передається відповідному судді для
ознайомлення та приєднання до справи
(п.2.6.18 Інструкції з діловодства в
господарських судах України).

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови
пленуму Вищого Господарського Суду
України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК... За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом...
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі був
належним чином повідомлений судом за
адресою, вказаною у позовній заяві, про
час та місце судового розгляду справи,
а тому нез'явлення його представника не
перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, господарський суд
відповідно до ст.75 ГПК України
розглянув справу та прийняв рішення на
підставі наявних у справі документів.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем згідно видаткових
накладних: №РН-0001180 від 12.11.12р., № РН-0001182
від 15.11.12р. (а.с.11,12) та довіреності №30
від 12.11.12р. (а.с.15) отримано від позивача
товар - щебінь гранітний на загальну
суму 83648,16 грн.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є, зокрема, юридичні
факти.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Таким чином, за фактом поставки
позивачем відповідачу товару, у
останнього виникло зобов'язання щодо
його оплати.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно даних позивача, відповідач свої
зобов'язання по оплаті отриманого
товару не виконав, при цьому з
урахуванням переплати на момент
поставки щебеню в сумі 0,80 грн., станом
на день подачі позову утворилась
заборгованість в сумі 83647,36 грн.
(а.с.3,16,17).

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки відповідач не здійснив оплату
товару після його прийняття, позивачем
на адресу відповідача направлено
претензію №1 від 08.11.13р. про
перерахування в 10-ти денний термін
заборгованості за поставлений товар в
сумі 83647,36 грн. (а.с.18,19).

Вказану претензію відповідач залишив
без відповіді та задоволення.

Подані позивачем докази свідчать, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань,
утворилась заборгованість перед
позивачем, яка на момент вирішення
спору становить 83647,36 грн., що
підтверджується довідкою позивача від
22.07.14р. (а.с.28), підписаним сторонами
актом звірки розрахунків станом на
01.07.13р. (а.с.16,17) та іншими матеріалами
справи.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунків позивача, розміри 3%
річних та інфляційних нарахувань
становлять, відповідно, 1457,53 грн. та 8866,62
грн. (а.с.9,10).

Розрахунки обґрунтовані та
відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідач позов не оспорив, своїм
правом на участь в судовому розгляді
справи не скористався, доказів сплати
боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі - з відповідача стягується на
користь позивача 83647,36 грн. боргу за
отриманий щебінь гранітний, 1457,53 грн. 3%
річних та 8866,62 грн. інфляційних
нарахувань.

Сплата судового збору покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
фірма "Агролюкс -Україна", 11500,
м.Коростень Житомирської області,
вул.Коротуна 1, ідентифікаційний код
33552641:

- на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, 11535, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
НОМЕР_1 - 83647,36 грн. боргу за отриманий
щебінь гранітний, 1457,53 грн. 3% річних,
8866,62 грн. інфляційних нарахувань та 1879,43
грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.07.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).