номер провадження справи 27/49/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014
Справа № 908/1849/14

За позовом: Запорізької обласної
організації профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення (69044 м.
Запоріжжя, майдан Профспілок, 5)

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Південкомбанк"
в особі Запорізького відділення
ПАТ "КБ "Південкомбанк" (69035 м. Запоріжжя,
вул. Миру, 16)

про стягнення 202 813 грн. 35 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: Трифонова З.М., дов. № 153
від 12.06.2014 р.

Від відповідача: не з'явився

Господарським судом Запорізької
області розглядається позов
Запорізької обласної організації
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення, м. Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Південкомбанк" в
особі Запорізького відділення ПАТ "КБ
"Південкомбанк", м. Запоріжжя про
стягнення 195 000 грн. 00 коп. банківського
вкладу за договором банківського
вкладу № 347Д-17Ю від 17.04.2013р., 7 813 грн. 35
коп. процентів за користування вкладом.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 02.06.2014р., справу
№ 908/1849/14 передано на розгляд судді
Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 03.06.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/1849/14,
присвоєно справі номер провадження
27/49/14 та призначено судове засідання на
17.06.2014р.

Ухвалою голови господарського суду
Запорізької області від 17.06.2014р.
розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК
України, було перенесено на 01.07.2014р.

Ухвалою суду від 01.07.2014р. розгляд справи
відкладався на 09.07.2014р., у зв'язку з
неявкою у судове засідання
уповноваженого представника
відповідача.

09.07.2014р. продовжено розгляд справи №
908/1849/14.

Головуючим суддею оголошено яка справа
розглядається, склад суду, та
роз'яснено представнику позивача, який
прибув в судове засідання, його права, у
тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 09.07.2014р. позивач
підтримав позовні вимоги, на підставах,
викладених у позовній заяві. Просить
суд стягнути з відповідача 195 000 грн. 00
коп. банківського вкладу та 7 813 грн. 35
коп. процентів за користування вкладом.

Представник відповідача у судові
засідання, відкриті 17.06.2014р., 01.07.2014р. та
09.07.2014р. не з'явився, вимог суду не
виконав, письмового відзиву не надав,
про час та місце розгляду справи був
попереджений належним чином. Клопотань
про розгляд справи без відповідача або
про відкладення розгляду справи на
адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі,
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців) і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач належним чином був
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи. Ухвалу суду про
порушення провадження у справі та
призначення судового засідання
надіслано на юридичну адресу: 69035 м.
Запоріжжя, вул. Миру, 16) відповідача.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України,
обов'язок доказування і подання
доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно роз'яснень Вищого
Господарського Суду України, які
викладені в інформаційному листі від
15.03.2010 року № 01-08/140 "Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві" - неявка в
судові засідання учасників судового
процесу (сторін), ненадання
витребуваних судом документів та
доказів, необхідних для повного
розгляду справи - подібна практика,
спрямована на свідоме невиправдане
затягування судового процесу, порушує
права інших учасників судового процесу
та суперечить вимогам статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, може розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення президії
Вищого господарського суду України №
04-5/609 від 31.05.2002 р. "Про внесення змін і
доповнень і про визнання таким, що
втратило чинність, деяких роз'яснень
президії Вищого арбітражного суду
України", особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Неявка відповідача в судове засідання
не звільняє відповідача від виконання
вимог суду, викладених в ухвалах суду і
направлення суду витребуваних
матеріалів.

Суд зазначає, що Господарський
процесуальний кодекс України не
обмежує коло осіб, які можуть з'явитися
в судове засідання та представляти
інтереси Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Південкомбанк" в особі Запорізького
відділення ПАТ "КБ "Південкомбанк",
згідно статті 28 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами, якщо їх
достатньо для вирішення спору по суті.
Відповідач свої зобов'язання не
виконав, не скористався правом на
захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи, оцінивши надані
докази, вислухавши представника
позивача, суд вважає вимоги позивача
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути - визнання
права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4-1 ГПК України
господарські суди вирішують спори у
порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про
захист порушеного або оспорюваного
суб'єктивного права чи охоронюваного
законом інтересу, яка здійснюється у
визначеній законом процесуальній
формі. Згідно з господарським
процесуальним законодавством предмет
позову це матеріально - правова вимога
позивача до відповідача, відносно якої
суд повинен винести рішення.
Матеріально-правова вимога позивача
повинна опиратися на певні обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно статті 42 Конституції України
кожен має право на підприємницьку
діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку (ст.
42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність
здійснюється суб'єктами
господарювання, підприємці мають право
без обмежень самостійно здійснювати
будь-яку підприємницьку діяльність,
яку не заборонено законом.

Господарським судом встановлено, що
17.04.2013р. між Запорізькою обласною
організацією профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення (вкладник) та
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Південкомбанк" в
особі Запорізького відділення ПАТ "КБ
"Південкомбанк" (банк) укладено договір
банківського вкладу «Стандартний» №
347Д-17Ю.

Відповідно до п. 1.1 договору банк
відкриває вкладнику вкладний
(депозитний) рахунок № 2610.4.028366.008 в
Запорізьке відділення ПАТ "КБ
"ПІВДЕНКОМБАНК", код банку 335946.

Згідно п. 1.2 договору вкладник
перераховує грошові кошти у
безготівковій формі на рахунок, а банк
приймає грошові кошти вкладника в сумі
195 000 грн. 00 коп.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до
договору, сторони п. 1.3 договору виклали
у наступній редакції: «Банк
зобов'язується повернути Вкладнику
Вклад "20" квітня 2014 року».

п. 1.4 договору викладено у наступній
редакції: «За користування грошовими
коштами Банк сплачує Вкладнику
проценти з розрахунку 18,75% процентів
річних.»

п. 2.3 договору викладено у наступній
редакції: «Сплата процентів
здійснюється у валюті Вкладу шляхом їх
безготівкового перерахування на
поточний рахунок Вкладника, зазначений
у розділі 7 цього Договору, щомісячно з
першого по п'ятий банківський день
місяця, наступного за тим, за який вони
нараховані та/або в день повернення
Вкладу в повному обсязі. При цьому
проценти за період с 01.10.2013 до 20.10.2013
року сплачуються Банком Вкладнику
21.10.2013. Якщо днем сплати процентів є
вихідний, святковий або неробочий день,
то нараховані проценти за Вкладом
перераховуються на поточний рахунок
Вкладника на наступний банківський
день».

Після закінчення договору, відповідач
порушив термін повернення вкладу, який
настав 20.04.2014р.

Відповідач не виконав у лютому,
березні, квітні 2014р. зобов'язання,
передбачені п. 1.4 договору щодо
щомісячного перерахування позивачу
процентів в розмірі 18,75% річних в сумі 7
813 грн. 35 коп., що підтверджується
випискою про заборгованість.

Отже, в порушення умов договору,
відповідач не повернув вкладнику вклад
у розмірі 195 000 грн. 00 коп. та проценти за
користування грошовими коштами у
розмірі 7 813 грн. 35 коп.

Загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем склала 202
813 грн. 35 коп.

Такими діями, відповідач не надав
позивачу (як споживачу банківських
послуг) якісну послугу та порушив
строки її виконання.

Листами № 88 від 24 03.2014р., № 112 від
24.04.2014р., № 119 від 28.04.2014р. позивач
вимагав виконання договірних
зобов'язань та термінового повернення
вкладу, в зв'язку із закінченням строку
дії договору.

Листом № 4908/69 від 24.04.2014р. відповідач
відмовив позивачу в законних вимогах
щодо повернення заборгованих коштів,
мотивуючи це напруженою економічною
ситуацією.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу
України визначено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватись
належним чином і в установлений строк,
є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк
виплачує вкладникові проценти на суму
вкладу в розмірі, встановленому
договором банківського вкладу.

Встановлений договором розмір
процентів на строковий вклад або на
вклад, внесений на умовах його
повернення у разі настання визначених
договором обставин, не може бути
односторонньо зменшений банком, якщо
інше не встановлено законом.

Умова договору щодо права банку
змінювати розмір процентів на
строковий вклад в односторонньому
порядку є нікчемною.

Проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Проценти на банківський вклад
виплачуються вкладникові на його
вимогу зі спливом кожного кварталу
окремо від суми вкладу, а не
витребувані у цей строк проценти
збільшують суму вкладу, на яку
нараховуються проценти, якщо інше не
встановлено договором банківського
вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються
усі нараховані до цього моменту
проценти.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Ст. 218 ГК України встановлено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання, якщо не доведе, що ним
вжито усіх залежних від нього заходів
для недопущення господарського
правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Південкомбанк" в особі
Запорізького відділення ПАТ "КБ
"Південкомбанк", м. Запоріжжя 195 000 грн. 00
коп. банківського вкладу та 7 813 грн. 35
коп. процентів за користування вкладом.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України -
09.07.2014року прийнято рішення про
задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 п. 7 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» позивач звільнений від
сплати судового збору, оскільки є
громадською організацією, що об'єднує
громадян за родом їх професійної
діяльності.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача, оскільки спір до суду
доведений з його вини та підлягає
стягненню до Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Запорізької обласної
організації профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення, м. Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Південкомбанк" в
особі Запорізького відділення ПАТ "КБ
"Південкомбанк", м. Запоріжжя
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Південкомбанк" в особі Запорізького
відділення ПАТ "КБ "Південкомбанк" (69035
м. Запоріжжя, вул. Миру, 16, ) на користь Запорізької обласної
організації профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення (69044 м.
Запоріжжя, майдан Профспілок, 5, ) 195 000 грн. 00 коп. (сто
дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00 коп.
банківського вкладу, 7 813 (сім тисяч
вісімсот тринадцять) грн. 00 коп.
процентів за користування вкладом.
Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Південкомбанк" в особі Запорізького
відділення ПАТ "КБ "Південкомбанк" (69035
м. Запоріжжя, вул. Миру, 16, ) на користь Державного бюджету
України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя
(Орджонікідзевський район), 22030001; банк
одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області; МФО 813015; ; №
рахунку 3007, код класифікації
доходів бюджету 22030001 "Судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050) 4 056 (чотири тисячі п'ятдесят
шість) грн. 26 коп. судового збору. Видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

Суддя
С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 10.07.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.