ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Справа № 925/881/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Гури І.І.,
при секретарі судового засідання
Мирошниченко Б.В., за участю
представника позивача - Прищепової А.І.
за довіреністю, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні господарського суду
Черкаської області у м. Черкаси справу
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИНФОРТ", м. Одеса до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Родоніт Стоун", м.
Христинівка Черкаської області про
стягнення 63903,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов, у якому позивач просить
суд стягнути з відповідача: основний
борг в сумі 49600,37 грн., пеню в сумі 1758,66
грн., штраф - 12400,55 грн., три проценти
річних - 144,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не оплатив товар, отриманий
за договором поставки № 346/13 від 14.12.2013.

Відповідач втретє представника у
судове засідання не направив,
письмовий відзив та інші документи,
витребувані ухвалою суду не подав, хоча
був належним чином повідомлений судом
про місце та час розгляду справи, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення ухвал суду
відповідачу.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю з підстав та мотивів,
викладених у позовній заяві.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошена вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, наявні у
матеріалах справи, судом встановлені
наступні обставини.

14 грудня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "ВИНФОРТ"
(постачальник за договором, позивач у
справі) та товариство з обмеженою
відповідальністю "Родоніт Стоун",
(покупець за договором, відповідач у
справі) уклали договір поставки №
346/13(далі - Договір), відповідно до умов
якого позивач зобов'язався постачати
продукти харчування, в тому числі
алкогольні напої (далі - товар), згідно
із замовленнями відповідача, а
відповідач зобов'язався приймати товар
по товаро-транспортним накладним
(далі-товаросупровідна документація),
та оплачувати його в порядку,
визначеному договором (п. 1.1. Договору).

Договір містить, зокрема, такі умови:

- замовлення оформлюються покупцем і
приймаються постачальником в будь-якій
зручній для сторін формі (в т.ч.
письмово, факсом, з через електронну
пошту, по телефону (п. 2.2. Договору);

- представник покупця пред'явивши
належним чином оформлену довіреність,
приймає товар по кількості одиниць на
складі покупця та підписує
товаросупровідну документацію (п. 2.4.);

- покупець може здійснити прийом товару
без довіреності у випадку. якщо він
надасть постачальнику повідомлення (є
невід'ємною частиною даного договору)
за підписом директора та головного
бухгалтера про зразок печатки (штампа),
якою матеріально відповідальна особа,
що приймає товар, засвідчує на
товаросупровідній документації свій
підпис про отримання товару (п. 2.5.
Договору);

- право власності на товар та всі
пов'язані з цим ризики та обов'язки
переходять на покупця при прийманні
товару та підписанні ним
товаросупровідної документації (п. 2.6.);

- перевірка кількості та якості
поставленого товару здійснюється в
момент приймання товару. У випадку
виявлення недоліків
(невідповідностей), сторони складають
акт розбіжностей. після підписання
товаросупровідної документації
покупцем претензії по якості та
кількості товару постачальником не
приймаються, крім випадків виявлення
прихованих недоліків (п. 2.6.);

- покупець оплачує повну вартість
поставленого товару на протязі 60
календарних днів з моменту отримання
товару (п. 3.3.);

- у випадку прострочення покупцем
оплати товару згідно з п. 3.3. договору,
покупець сплачує постачальнику пеню в
розмірі 0,1 відсотка від суми
неоплаченого в строк товару за кожний
день прострочення (п. 4.1.);

- у випадку прострочення покупцем
оплати товару більше 30 календарних
днів згідно з п. 3.3. даного договору,
покупець додатково сплачує
постачальнику штраф в розмірі 25
процентів від суми неоплаченого в
строк товару (п. 4.2.).

Позивач на виконання умов Договору
поставив позивачу товар на суму 72252,31
грн., що підтверджується видатковою
накладною №РкС5А 0019 від 14.02.2014 на суму
71426,69 грн., товарно-транспортною
накладною на переміщення алкогольних
напоїв від 14.02.2014, видатковою накладною
№ РкС5А 0020 від 14.02.2014 нас суму 825,62 грн.,
товарно-транспортною накладною на
переміщення алкогольних напоїв від
14.02.2014, що містять відмітки про
отримання товару відповідачем 14.02.2014, а
саме підпис та штамп відповідача.

За відомостями позивача 17.04.2014
відповідачем було повернуто товар на
суму 22 651,94 грн. Інший прийнятий товар за
вказаними видатковими накладними у
порушення умов Договору не був
оплачений, сума боргу складає 49 600,37 грн.

Відповідач на вимогу ухвал суду
докази оплати не надав.

Позивач подав суду акт звірки
взаєморозрахунків між сторонами з
14.02.2014 по 03.06.2014 за підписом позивача,
згідно якого сальдо становить 49600,37 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позов
підлягаючим повному задоволенню, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони правовідносин являються
суб'єктами господарювання,
зобов'язання, які виникли між ними, суд
вважає господарськими договірними у
сфері господарсько-торговельної
діяльності.

Загальні положення поставки
врегульовані параграфом 1 глави 30
Господарського кодексу України (далі -
ГК України).

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК
України передбачено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Стаття 712 ЦК України регулює відносини,
що виникають із договору поставки.

Так, за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі статтями 193, 202
Господарського кодексу України та
статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

З огляду на вищенаведені докази у
справі, встановлені обставини справи
та наведені правові норми, суд вважає
доведеним право позивача на стягнення
з відповідача 49600,37 грн. основного боргу
за поставлений товар, строк оплати
якого настав.

Згідно з ч. 2 ст.193 ГК України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Відповідач не довів, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення, яке виразилось у
простроченні виконання грошових
зобов'язань з оплати за поставлений
товар.

У ст. 230 ГК України встановлено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Згідно ст. 231 ГК України законом
щодо окремих видів зобов'язань може
бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається. У разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У статті 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно стаття 551 ЦК України
предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1 Закону України
"Про відповідальність за неналежне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

У п. 4.1. Договору сторони погодили, що у
випадку прострочення покупцем оплати
товару згідно з п. 3.3. договору, покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1
відсотка від суми неоплаченого в строк
товару за кожний день прострочення.

Позивач нарахував пеню за період з
16.04.2014 по 20.05.2014 на суму 1758,66 грн. Судом
перевірений розрахунок пені, він є
обґрунтованим та вірним.

Також, у п. 4.2. Договору сторони
обумовили, що у випадку прострочення
покупцем оплати товару більше 30
календарних днів згідно з п. 3.3. даного
договору, покупець додатково сплачує
постачальнику штраф в розмірі 25
процентів від суми неоплаченого в
строк товару.

Позивач обґрунтовано нарахував
штраф в сумі 12 400,09 грн. Розрахунок
штрафу судом перевірений, він є вірним.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем також нараховано до
стягнення з відповідача три проценти
річних в сумі 144,55 грн. за період з 16.04.2014
по 20.05.2014, які нараховані позивачем у
відповідності з фактичними
обставинами виконання відповідачем
грошових зобов'язань за Договором,
умовами цього договору та вимогами
законодавства.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір,
сплачений останнім при поданні позову,
а саме 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, ст. 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Родоніт Стоун",
Черкаська область, м. Христинівка, вул.
Леніна, буд. 89, ідентифікаційний код
37313320 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИНФОРТ", м. Одеса,
Приморський район, провул. В. Катаєва,
буд. 3, ідентифікаційний код 30704028 - 49600,37
грн. основного боргу, 1758,66 грн. пені, 12
400,09 грн. штрафу, 144,55 грн. три проценти
річних та 1827,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 16 липня 2014 року.

Суддя
І.І. Гура