ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р.
Справа № 914/125/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Бойко С.М.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу
дочірнього підприємства "Датський
текстиль" компанії "ПВН Холдінг А/С"
(Данія) від 14.04.14р. б/н

на рішення господарського суду
Львівської області від 31.03.2014р.

у справі № 914/125/14

за позовом Сокальського міського
комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства, м.Сокаль

до відповідача дочірнього
підприємства "Датський текстиль"
компанії "ПВН Холдінг А/С" (Данія),
м.Сокаль

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Сокальської міської
ради, м.Сокаль

про стягнення 54912,43 грн. плати за скид
стічних вод з понаднормативними
забрудненнями

за участю представників сторін:

- від позивача - Рибіцький Т.М.,
Зджанська О.М.,

- від відповідача - Цікайло О.А.

- від третьої особи - не з'явився.

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 31.03.2014р. у справі
№914/125/14 (суддя Коссак С.М.) повністю
задоволено позов Сокальського
міського комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства (надалі - водоканал),
стягнуто з дочірнього підприємства
(надалі - ДП) «Датський текстиль»
Компанії «ПВН Холдинг А/С» на користь
позивача 54912,43 грн. оплати за скид
стічних вод з понаднормативними
забрудненнями за березень, квітень 2013
року.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що між
сторонами існують договірні відносини
щодо надання послуг водопостачання та
приймання стічних вод для очистки, із
яких випливає обов'язок відповідача не
перевищувати встановлених показників
забруднюючих речовин при скиді стічних
вод. Матеріалами справи
підтверджується перевищення
відповідачем таких показників, а
розрахунок плати за скид стічних вод із
понаднормативними забрудненнями за
березень 2013р. та квітень 2013р.
відповідачем не спростований. Крім
того, з врахуванням норм ЦК України,
п.п.2.4., 3.2., 3.3. договору, сторони
самостійно, на власний розсуд,
враховуючи принцип диспозитивності,
визначили місце відбору проб стічних
вод до облаштування колодязя,
встановили обов'язок абонента на
облаштування колодязя та визначили
інші умови договору, що складають його
зміст. У зв'язку з цим суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Дане рішення оскаржив відповідач,
вважаючи його прийнятим з порушенням
норм матеріального права, без повного
з'ясування всіх обставин справи та без
повного дослідження доказів. Зважаючи
на це, відповідач просив його скасувати
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.
У своїй апеляційній скарзі та
додаткових поясненнях до неї скаржник
послався на те, що позивачем було
порушено порядок відбору (неналежні
місце відбору, тара, глибина відбору,
порядок складання актів відбору) та
порядок транспортування проб (КНД
211.1.0.009-94, ДСТУ ISO 5667-3-2001, ДСТУ ISO 5667-10:2005), а
також на те, що результати вимірювань
сухого залишку та хімічного споживання
кисню знаходяться поза межами
діапазонів вимірювань, на які
акредитована хіміко-вимірювальна
лабораторія контролю стічних вод
водоканалу. Крім того, аналізами, які
проводились лабораторією ТзОВ
«Євроекоскоп» 29.11.2012р., 10.12.2012р., 28.01.2013р.,
27.02.2013р. та актом перевірки ДЕІ у
Львівській області, яка проводилась у
лютому 2013р. не встановлено жодних
порушень у якості стічних вод
відповідача.

Не погоджуючись із апеляційною
скаргою, позивач та третя особа подали
до суду відзиви, в яких просили
оскаржуване рішення залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення. У
своїх відзивах вони заперечили доводи
апелянта та зазначили, що відбір проб
стічних вод позивач проводив
відповідно до умов договору та чинних
стандартів.

З матеріалів справи та апеляційної
скарги вбачається наступне:

01.01.2013р. між Сокальським міським
комунальним підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства (водоканал) та ДП
"Датський текстиль" компанії "ПВН
Холдінг А/С" (абонент) було укладено
договір №WS-2013 на водопостачання та
приймання стічних вод для очистки
(надалі - договір), згідно якого
водоканал зобов'язується відпускати
воду з комунального водопроводу та
приймати для очищення стічні води
абонента, до яких входять води з
комунального водопроводу і власної
свердловини абонента після їх
використання, а абонент зобов'язується
своєчасно здійснювати оплату за
споживання і користування послугами по
очищенню на умовах цього договору (а.с.
37-41).

Відповідно п. 3.1. договору абонент
гарантує, що стоки, які будуть
подаватись для очистки на очисні
споруди водоканалу, будуть відповідати
вимогам розділу 4 правил приймання
стічних вод підприємств у комунальні
та відомчі системи каналізації м.
Сокаля, затверджених Сокальською
міською радою 23.12.2005р. (надалі - правила
приймання стічних вод, а.с. 18-35) і не
будуть перевищувати встановлених
показників, що зазначені в договорі та
правилах.

Відповідно п. 3.4. договору, водоканал
контролює якість, кількість та режими
скиду стічних вод абонента.

Відповідно до пунктів 3.2.5, 3.2.7, 6.2.1
правил приймання стічних вод,
водоканал зобов'язаний здійснювати
контроль за якістю стічних вод, що
скидають підприємства, а також за
режимом і обсягом скиду; виставляти
підприємству до оплати рахунки за
послуги водовідведення та очищення
стоків. Відбір проб здійснюється
контролюючою службою або водоканалом.

У березні та квітні 2013 року позивачем в
присутності представника відповідача
здійснено відбір проб стічних вод на
території підприємства відповідача,
про що складено акти про відбір
вибіркової проби стічних вод для
проведення головного та контрольного
аналізів: №1 від 04.03.2013р., №2 від 06.03.2013р.,
№3 від 12.03.2013р., №4 від 14.03.2013р., №1 від
04.04.2013р., №3 від 16.04.2013р., №4 від 18.04.2013р. №5
від 22.04.2013р. та №6 від 23.04.2013р. (а.с. 60-68).

Хіміко-вимірювальною лабораторією
контролю стічних вод Сокальського
міського комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства здійснено вимірювання
хімічних показників якості стічних вод
та зворотних вод згідно проб
здійснених відповідно актів про відбір
вибіркової проби стічних вод. На
підставі відповідних результатів
вимірювань відібраних проб стічних
вод, позивачем встановлено перевищення
в цих пробах допустимих концентрацій
забруднень згідно договору та правил
(а.с. 53-59).

Листами №292 від 07.03.2013р., №311 від 14.03.2013р.,
№330 від 22.03.2013р., №367 від 08.04.2013р., №288 від
23.04.2013р., №393 від 26.04.2013р. водоканал
повідомив відповідача про результати
головного аналізу стічних вод
підприємства за березень та квітень
2013р. із зазначенням про виявлення
перевищення допустимих концентрацій
забруднень (а.с. 42-46, 48-51).

17.04.2013р. сторони склали акт №1 про
аналіз контрольної проби стічних вод
відповідно до акту про відбір
вибіркової проби №3 від 16.04.2013р., в якому
зазначено про передачу проби на аналіз
лабораторії ТзОВ «Євроекоскоп» (а.с. 75).
25.04.2013р. між сторонами було складено акт
№1 про арбітражний аналіз проб стічних
вод відповідно до акту про відбір
вибіркової проби від 16.04.2013р. та
доручено такий аналіз лабораторії
Червоноградської філії ДП
«Львівстандартметрологія» (а.с. 76).

Результати контрольного аналізу та
арбітражного аналізу були
документально оформлені протоколами №
92-в-13 від 23.04.2013р. та №93-в-13 від 23.04.2013р.
ТзОВ «Євроекоскоп» (а.с. 114-115) та
протоколом №11/13 від 30.04.2013р. ЧФ ДП
«Львівстандартметрологія» (а.с. 116-117).

Листами №333 від 25.03.2013р. (а.с. 43), №411 від
15.05.2013р. (а.с. 47) водоканал направив
абоненту результати вимірювань та
розрахунки плати за скид стічних вод з
понаднормативними забрудненнями в
березні та квітні 2013р. на загальну суму
54912,43 грн. (20297,70 грн. за березень 2013р. та
34614,73 грн. за квітень 2013р., а.с. 51-52).

Зважаючи на несплату відповідачем
вказаної заборгованості, позивач
звернувся до нього з претензією №687 від
19.09.2013р. про сплату заборгованості за
приймання на очистку стічних вод з
понаднормативними забрудненнями, в
тому числі, в березні та квітні 2013р. (а.с.
69). У своїй відповіді на претензію № 1285
від 24.10.2013р. відповідач відхилив вимоги
позивача (а.с. 70), що й стало підставою
для звернення водоканалу із позовом у
даній справі.

Судова колегія, заслухавши пояснення
представників сторін, оцінивши подані
сторонами докази на відповідність їх
фактичним обставинам і матеріалам
справи, вважає, що підстави для
задоволення апеляційної скарги та,
відповідно, скасування оскаржуваного
рішення - відсутні, з огляду на
наступне:

Статтею 19 Закону України "Про питну
воду та питне водопостачання"
передбачено, що договір про надання
послуг з питного водопостачання
укладається безпосередньо між
підприємством питного водопостачання
або уповноваженою ним юридичною чи
фізичною особою і споживачем,
визначеним у частині першій цієї
статті. Порядок надання споживачам
послуг з питного водопостачання
встановлюється центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Згідно ст. ст. 33, 35 Водного кодексу
України, з метою забезпечення
екологічної і санітарно-гігієнічної
безпеки вод здійснюються
стандартизація і нормування в галузі
використання і охорони вод. У галузі
використання і охорони вод
встановлюються, зокрема, нормативи
гранично допустимого скидання
забруднюючих речовин.

Відповідно до п. З ст. 44 Водного кодексу
України водокористувачі зобов'язані
дотримуватись встановлених нормативів
гранично допустимого скидання
забруднюючих речовин та встановлених
лімітів забору води, лімітів
використання води та лімітів скидання
забруднюючих речовин, а також
санітарних та інших вимог щодо
впорядкування своєї території.

Відповідно до ст. 70 Водного кодексу
України скидання стічних вод у водні
об'єкти допускається лише за умови
наявності нормативів гранично
допустимих концентрацій та
встановлених нормативів гранично
допустимого скидання забруднюючих
речовин.

Відповідно до п. 10.3. договору, всі
питання, не врегульовані цим договором,
регулюються згідно з правилами
користування системами комунального
водопостачання та водовідведення,
правилами приймання стічних вод
підприємств у комунальні та відомчі
системи каналізації м.Сокаль,
затвердженими Сокальською міською
радою і погодженими державним
управлінням екології та природних
ресурсів у Львівській області та
згідно чинного законодавства України.

Відповідно п.п. 3.1.1, 3.1.2., 3.1.3 приймання
стічних вод, водоканал має право
контролювати якість, кількість та
режим складу стічних вод підприємства;
пред'являти підприємствам у
встановленому порядку рахунки за скид
понаднормативних забруднень із
застосуванням коефіцієнта кратності,
яких враховує рівень небезпеки
скинутих забруднень, при порушені
даних правил; здійснювати раптовий (у
будь - яку годину доби), не погоджений з
підприємством заздалегідь, відбір проб
для контролю за якістю стічних вод, що
скидаються.

Водоканал зобов'язаний здійснювати
контроль за якістю стічних вод, що
скидають підприємства, а також за
режимом і об'єктом скиду; при відборі
проб ознайомлювати абонента з правом
проведення контрольного аналізу та
порядком використання його
результатів; виставляти підприємству
до оплати рахунки за послуги
водовідведення та очищення стоків (п.п.
3.2.5, .3.2.6, 3.2.7 правил приймання стічних
вод).

Згідно п.3.5.5 правил приймання стічних
вод, підприємство зобов'язане
компенсувати збитки завдані скидами у
системи міської каналізації, водний
об'єкт внаслідок перевищень гранично
допустимої концентрації забруднюючих
речовин.

Відповідно до п.3.2 договору, для відбору
проб промислових та
господарсько-побутових вод
підприємства абонент до кінця другого
кварталу 2013р. зобов'язується
облаштувати колодязь за межами
підприємства відповідно до вимог п.6.1.1.1
правил приймання стічних вод. До
облаштування цього колодязя водоканал
здійснює відбір проб стічних вод з
усереднювача на території абонента.
Відповідно п.6.1.1.1 правил приймання
стічних вод, кожен абонент
водопостачання може бути може бути
приєднаний до міської каналізації лише
окремими випусками з обов'язковим
спорудженням на кожному випуску
контрольного колодязя.

Як стверджується позивачем та не
заперечується відповідачем, станом на
10.02.2014р. відповідачем не було
облаштовано контрольний колодязь за
межами підприємства і відбір проб
стічних вод здійснювався відповідно
п.3.2 договору з усереднювача на
території абонента.

На підставі пункту 3.2 договору та п. 6.2
правил приймання стічних вод,
позивачем було здійснено відбір проб
стічних вод на території підприємства
відповідача для проведення їх аналізу,
про що складені акти. В даних актах
відбору проб вказано час і місце
відбору (усереднювач). Місце відбору
проб в договорі та в актах співпадають.
Крім цього, воно підтверджується
протоколом-рішенням про впорядкування
відносин між відповідачем та позивачем
щодо місця відбору проб стічних вод та
роздільного обліку води, що
використовуються на промислові та
господарсько-побутові потреби від
17.06.2013р. (а.с. 105). Відповідно до цього
протоколу-рішення, точкою відбору проб
згідно складених актів визначено
«вихід трубопроводу з приямка
усереднювача в колодязь №1» (пункт 4 на
схемі, додаток до протоколу-рішення від
17.06.2013р.).

Таким чином, місце відбору проб було
узгоджене обома сторонами (про що
свідчить договір та протокол-рішення) і
такий відбір здійснювався водоканалом
в обумовленому місці (що
підтверджується актами відбору проб).
Вказаним спростовуються твердження
апелянта про неналежність місця
відбору проб.

Крім того, в апеляційній скарзі ДП
«Датський текстиль» зазначає про
неврахування судом тієї обставини, що
до колодязя поступають стічні води
інших суб'єктів господарювання, а також
про неналежну глибину взяття проб, і, як
наслідок, врахування водоканалом
показників лише виробничих стоків (без
взяття до уваги господарсько-побутових
стоків).

Вказані доводи спростовуються
наступним. Пунктом 2.4. договору
визначено, що до моменту встановлення
лічильників (що є обов'язком
відповідача), всі стічні води
обліковуються. як промислові. Більш
того, в листах, які відповідач кожного
місяця подавав водоканалу, інформуючи
про кількість та структуру стічних вод,
зазначено про перекачку на очисні
споруди в березні та квітні 2013 р. 14600 м3
та 9500 м3 промислових стічних вод і немає
жодної згадки про побутові стічні води
(а.с. 182, 183).

Згідно акту обстеження каналізаційних
мереж від 12.03.2014р. (а.с. 165-166), глибина
колодязя, з якого відбираються проби
становить 5 метрів (додаток № 5 до акту).
а 1/3 глибини його відповідно становить
1, 66 м., тому відбираючи проби на глибині
до 1,7 м., водоканал дотримувався вимог
ДСТУ ISO 5667-10:2005, договору та
протоколу-рішення від 17.06.2013р.

Відповідно до п. 6.2.7 правил приймання
стічних вод, час відбору і кількість
проб визначається контролюючою
службою або водоканалом фіксується в
акті про відбір проб.

Як вже зазначалось вище, при відборі
проб у березні та квітні 2013р., такі акти
були складені (4 акти в березні та 5
актів в квітні). Вказані акти (окрім
акту №1 від 04.04.2013р.) підписані
уповноваженим представником
відповідача без будь-яких зауважень, в
тому числі щодо місця та порядку
відбору проб; відповідачу передано
проби для проведення контрольного
аналізу (в деяких актах взяти
контрольну пробу представник абонента
відмовився). Акт №1 від 04.04.2013р.
підписаний представником відповідача
із зауваженням: «Проби взяті не згідно
вимог; працівників КП
«Сокальводоканал» було допущено до
точки відбору згідно угоди».

Листом № 829 від 21.11.2013р. позивач
звернувся до відповідача про дачу
чіткого обґрунтування, яким саме
вимогам не відповідає процедура
відбору проб стічних вод (а.с. 107).
Повторно, листом № 07 від 09.01.2014р.,
позивач просив чітко обґрунтувати
якому пункту і номеру ДСТУ не
відповідає відбір проби (а.с. 108). На
даний лист відповідачем дано відповідь
(лист № 38 від 16.01.2014р.), де зазначено, що
ДП «Датський Текстиль» як суб'єкт
господарювання не наділений
консультаційними та тлумачними
функціями щодо національних
стандартів, а твердження про
необґрунтованість запису є
припущенням, котре не відповідає
дійсності (а.с. 109). Таким чином, з
матеріалів справи не вбачається
наявності обґрунтованих заперечень
відповідача щодо порядку відбору проб
стічних вод, які б були зафіксовані у
відповідних актах.

Вимірювання хімічних показників
якості стічних вод та зворотних вод
відповідно до актів про відбір
вибіркової проби стічних вод
здійснювала хіміко-вимірювальна
лабораторія контролю стічних вод
Сокальського міського комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства, яка на час проведення
вимірювань мала відповідну атестацію
метрологічної служби (свідоцтво про
атестацію № 10, видане 29.03.2012р. та чинне
до 29.03.2016р., а.с. 42). Показники якості
стічних вод на підставі проведених
аналізів зафіксовані у відповідних
результатах вимірювань, що підписані
начальником та лаборантом лабораторії
(а.с. 53-59).

На підставі вказаних результатів
позивачем було встановлено
перевищення в цих пробах допустимих
концентрацій забруднень згідно
договору та правил по низці показників
(сухий залишок, хлориди, ХСК, водневий
показник, азот амонійний).

Відповідно п.п. 4.4.4.1, 6.2.10 правил
приймання стічних вод, водоканал
скеровує підприємству повідомлення
про порушення правил після закінчення
головного аналізу. Якщо протягом
розрахункового періоду було здійснено
відбір більше ніж однієї проби
підприємства, результати аналізу усіх
проб відібраних в межах цього періоду
об'єднуються.

Як вбачається з матеріалів справи,
водоканал повідомив відповідача про
результати головного аналізу стічних
вод підприємства за березень та
квітень 2013р. із зазначенням про
виявлення перевищення допустимих
концентрацій забруднень (а.с. 42-46, 48-51).

Зважаючи на роз'яснення Метрологічної
служби Міністерства регіонального
розвитку будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 13.08.2013р. №39 (а.с. 73), судом не
беруться до уваги доводи скаржника про
вихід лабораторії за допустимі
діапазони вимірювань по деяких
показниках. Із вказаного роз'яснення
вбачається, що по низці показників
(завислі речовини, сухий залишок,
хлориди, азот амонійний, фосфати та ін.)
при наявності чинного свідоцтва про
атестацію, що засвідчує відповідність
лабораторії критеріям атестації та дає
право на проведення вимірювань у сфері
поширення державного метрологічного
нагляду та забезпечення принципів
єдності вимірювань, збільшення
діапазону вимірювань дозволяється і
аналізи зроблені у розширеному
діапазоні є дійсними.

Крім того, як вже зазначалось, по одній
з вибіркових проб проводився
контрольний та арбітражний аналіз. В
акті про відбір вибіркової проби №3 від
16.04.2013р. було зазначено про передачу
контрольної проби абонентові, яка, як
свідчить акт №1 від 17.04.2013р., була
передана відповідачем на аналіз
лабораторії ТзОВ «Євроекоскоп». Акт №1
від 25.04.2013р. підтверджує проведення
лабораторією Червоноградської філії
ДП «Львівстандартметрологія»
арбітражного аналізу концентрації
речовин у вказаній пробі, по яких
виникли розбіжності.

Відповідно до п.п. 6.2.18, 6.2.22, 6.2.26 правил
приймання стічних вод, контрольний
аналіз проби - це аналіз, який може бути
використаний як контролюючою службою,
так і підприємством для перевірки і
уточнення результатів головного
аналізу. Контрольний аналіз
проводиться підприємством. Для
прийняття висновків щодо
відповідності якості стічних вод у
випадку розбіжностей результатів
головного та контрольного аналізів: до
10% - приймається значення концентрації
головного аналізу; понад 10 % - може бути
проведений арбітражний аналіз проби. У
випадку розбіжностей результатів
головного, контрольного та
арбітражного аналізів проби,
приймається значення концентрації
головного або контрольного аналізів,
яка знаходиться ближче до концентрації
даної забруднювальної речовини в
арбітражному аналізі.

Результати контрольного аналізу та
арбітражного аналізу, відповідно до
вимог 6.2.19.8 правил приймання стічних
вод, були оформлені офіційними
документами акредитованих лабораторій
(протоколи № 92-в-13 від 23.04.2013р. та №93-в-13
від 23.04.2013р. ТзОВ «Євроекоскоп»,
протокол №11/13 від 30.04.2013р. ЧФ ДП
«Львівстандартметрологія»).

В результаті здійснення контрольного
та арбітражного аналізів, з
врахуванням п.п.6.2.22, 6.2.26 правил
приймання стічних вод, при нарахуванні
плати за скид стічних вод з
понаднормативним забрудненням,
позивачем були враховані показники як
головного, так і контрольного аналізів
(а.с.102, 103).

Відповідно до п.4.3 договору, оплата
стоків з перевищення допустимих
концентрацій здійснюється абонентом
за розрахунком водоканалу з
урахуванням об'єму прийнятих стічних
вод за місяць, коефіцієнта кратності,
який враховує рівень небезпеки
скинутих забруднень для
технологічного процесу очищення
стічних вод та екологічного стану
водойми.

Розмір плати за скид стічних вод з
понаднормативними забрудненнями за
березень 2013р. та квітень 2013р.
розраховано водоканалом відповідно до
п. 3 інструкції про встановлення та
стягнення плати за скиди промислових
стічних вод у системи каналізації
населених пунктів, затверджених
наказом Держбуду України № 37 від
19.02.2002р. та відповідно п.п. 6.2.10, 6.2.22, 6.2.26
та п.8 правил приймання стічних вод.
Відповідно до розрахунку, розмір плати
склав 20297,70 грн. за березень 2013р. та 34614,73
грн. за квітень 2013р. Заперечень щодо
такого розрахунку від відповідача не
надходило.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що згідно ст.ст. 6, 627-629 ЦК України
та п.п.2.4, 3.2, 3.3 договору, сторони
самостійно, на власний розсуд,
враховуючи принцип диспозитивності,
визначили місце відбору проб стічних
вод до облаштування колодязя,
встановили обов'язок абонента на
облаштування колодязя та інші умови
договору, що складають його зміст. А
тому доводи скаржника необґрунтовані,
не підкріпленні належними та
допустимими доказами; ним також не
надано суду доказів, які б спростували
доводи позивача.

Отже, з врахуванням п.4.2. наказу
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України №37 від 19.02.2002р., суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про стягнення з відповідача 54912,43 грн.
оплати за очистку стічних вод з
понаднормативними забрудненнями з
наступним перерахуванням 20% в фонд
охорони навколишнього природного
середовища (в дохід міського бюджету
м.Сокаль).

Стосовно доводів скаржника щодо
неправильного порядку відбору,
неналежності пакування і
транспортування проб, судова колегія
зазначає, що про вказані обставини
відповідач міг і повинен був зазначити
в актах відбору проб, чи надати суду
інші докази, які б підтверджували ці
обставини. Зважаючи на відсутність
документального підтвердження цих
тверджень, колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, а отже й такими, що не
можуть виступати підставою для
скасування оскаржуваного рішення. Крім
того, колегія суддів звертає увагу на
те, що позивач із покликанням на п. 4 п.п.
4.2., п. 9 п.п. 9.3, п.п. 9.4. п.п.9.5. КНД 211.1.0.009-94
«Гідросфера», п.п. 4.1. ДСТУ ISO 5667-10:2005, п. 5
ДСТУ ISO 5667-3:2005 обґрунтовано спростовує
вказані доводи у своєму відзиві на
апеляційну скаргу.

Інші доводи скаржника колегія суддів
вважає необґрунтованими та такими, що
не впливають на законність
оскаржуваного рішення.

Покликання скаржника на аналізи, які
проводились лабораторією ТзОВ
«Євроекоскоп» 29.11.2012р., 10.12.2012р., 28.01.2013р.,
27.02.2013р. та на акт перевірки ДЕІ у
Львівській області, яка проводилась у
лютому 2013р. не беруться колегією суддів
до уваги, оскільки вказані докази не
стосуються спірного періоду.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія,
прийшла до висновку про
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, як такого, що прийняте
відповідно до обставин та матеріалів
справи з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в
порядку ст.49 ГПК України, слід покласти
на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Львівської області від 31.03.2014р. у справі
№914/125/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу дочірнього підприємства
"Датський текстиль" компанії "ПВН
Холдінг А/С" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
10.07.2014р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Бойко С.М.

суддя
Галушко Н.А.