ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 липня 2014 року Справа № 905/6735/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддівУдовиченка О.С.,
Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.розглянувши
матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСК"на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року у
справі господарського суду за
заявою№905/6735/13 Донецької області
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСК"про визнання
банкрутом

В С Т А Н О В И В:

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОСК" касаційна
скарга на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
23.04.2014 року у справі №905/6735/13, не може
бути прийнята Вищим господарським
судом України до розгляду, з наступних
підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ст. 110
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням місцевого
господарського суду чи постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувану постанову апеляційної
інстанції прийнято 23.04.2014 року.

Строк на касаційне оскарження
постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року
закінчився 13.05.2014 року, а касаційну
скаргу б/н від 03.06.2014 року було подано
заявником до Донецького апеляційного
господарського суду 03.06.2014 року, про що
свідчить відмітка служби діловодства
апеляційного суду, тобто, з пропуском
встановленого законом процесуального
строку.

Відповідно до частини 1 статті 53
Господарського процесуального кодексу
України за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Суд касаційної інстанції зазначає, що
поважними причинами пропуску
процесуального строку визнаються такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами для своєчасного
вчинення відповідних процесуальних
дій.

Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи не поважності причин пропуску
строку.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОСК" у касаційній
скарзі було заявлено клопотання, з
проханням відновити пропущений
процесуальний строк, посилаючись на те,
оскаржувач не отримував будь-яких
процесуальних документів, щодо
перегляду ухвали господарського суду
Донецької області від 13.02.2014 року, а про
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року у
справі №905/6735/13 дізнався з Єдиного
державного реєстру судових рішень
22.05.2014 року.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що у відновленні
строку на подання касаційної скарги
слід відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно відмітки на зворотному боці
постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року,
копія вищезазначеної постанови, була
направлена всім сторонам у справі
30.04.2014 року.

Доказів, на підтвердження
отримання оскаржуваної постанови
після закінчення строку на касаційне
оскарження, заявником до суду
касаційної інстанції не надано, також
матеріали справи не містять
документів, які б свідчили про
неотримання Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОСК" процесуальних
документів та вказували причини їх
повернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції
України основними засадами
судочинства, зокрема, є: забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом; законність;
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом;
змагальність сторін.

Згідно ч. 2 ст. 22 ГПК України сторона у
справі має право оскаржувати судові
рішення господарського суду в
установленому Кодексом порядку та
зобов'язана добросовісно
користуватися належним їй
процесуальним правом (ч. 3 ст. 22 ГПК
України).

Таким чином, не дотримуючись положень
ст. 22 ГПК України, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОСК",
оскаржує постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
23.04.2014 року у справі №905/6735/13, з
порушенням порядку, установленого
Господарським процесуальним кодексом
України, дотримання норм якого є
обов'язковим для всіх учасників
господарського процесу.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Частина друга статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного, суд
касаційної інстанції вважає, що при
зверненні з касаційною скаргою до
Вищого господарського суду втретє,
заявником не надано належних та
допустимих доказів існування
об'єктивно непереборних обставин, що
стали причиною пропуску
процесуального строку подання
касаційної скарги на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року у
справі №905/6735/13.

Таким чином, суд касаційної інстанції
вважає необґрунтованими, недоведеними
та відхиляє доводи скаржника, що
викладені у клопотанні, про наявність
об'єктивних обставин, що зумовили
пропуск строку на касаційне
оскарження.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і
повертається, зокрема, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСК" на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року у
справі №905/6735/13 не може бути прийнята до
розгляду і підлягає поверненню
скаржнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду у
разі повернення заяви або скарги.

За таких обставин, сплачена сума
судового збору підлягає поверненню
заявнику.

Керуючись ст.ст. 44, 86, 107-109, п. 5 ч. 1 ст.
1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України, -

У Х В А Л И В:

Відхилити клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОСК" про
відновлення строку на подання
касаційної скарги.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОСК" на
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року у
справі №905/6735/13 повернути скаржнику.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОСК" з Державного
бюджету України (рахунок 0007, УДК у
Печерському районі м. Києва, код 38004897,
МФО 820019, банк отримувач ГУ ДКСУ у м.
Києві) судовий збір у сумі 609 (шістсот
дев'ять) грн. 00 коп., сплачений за
квитанцією №0410003 від 03.06.2014 року.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді
П.К. Міщенко

В.Ю. Поліщук