ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 920/139/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Черкащенка М.М.

суддів: Нєсвєтової Н.М.

Вовка І.В.

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України"

на рішення
господарського суду Сумської області
від 24.02.2014

та на постанову `
Харківського апеляційного
господарського суду від
05.05.2014

у справі №920/139/14

за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України"

до
Комунального підприємства
"Ромнитеплосервіс"
Роменської міської ради

про
стягнення 131547,69 грн.

за участю представників сторін

від позивача: Бернацька О.В. - за
довіреністю;

від відповідача: Городецька Л.А. - за
довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" звернувся до господарського
суду Сумської області з позовом, в
якому просить стягнути з КП
"Ромнитеплосервіс" Роменської міської
ради заборгованість за договором
купівлі-продажу природного газу №
14/2350/11 від 30.09.2011р., на загальну суму
131547,69 грн., в тому числі 91048,70 грн.
основного боргу за поставлений
природний газ, 11787,20 грн. пені та 24440,03
грн. 7 % штрафу, 1051,23 грн. інфляційних
втрат та 3220,53 грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 24.02.2014 року, залишеним без
змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
05.05.2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з КП "Ромнитеплосервіс"
Роменської міської ради на користь ПАТ
"НАК "Нафтогаз України" пеню у розмірі
5893,60 грн., штраф у розмірі 12220,02 грн., 3%
річних у розмірі 3220,53 грн., інфляційні
збитки у розмірі 697,07 грн. та витрати по
сплаті судового збору у розмірі 802,90
грн. В іншій частині позову відмовлено.

Зменшуючи розмір пені, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції послався на п.3
ст. 83 ГПК України, ч.1 ст. 233 ГК України та
ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно до яких суд
має право, у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, враховуючи при
цьому, розмір неустойки, якщо він
значно перевищує розмір збитків,
ступінь виконання зобов'язання
боржником, майновий стан сторін.

Не погоджуючись з зазначеними
рішеннями судів в частині зменшення
розміру пені, позивач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
05.05.2014 та рішення господарського суду
Сумської області від 24.02.2014 в частині
відмови в задоволенні позову скасувати
в частині відмови у стягнені пені та 7%
штрафу та прийняти в цій частині нове
рішення, яким стягнути з КП
"Ромнитеплосервіс" 5893,60 грн., 12220,02 грн. -
7% штрафу, в решті судові рішення
залишити без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
зазначених судових рішень, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідач, як покупець
порушив свій обов'язок щодо повної та
своєчасної оплати отриманого у жовтні
2012 - грудні 2012 природного газу за
договором купівлі-продажу №14/2350/11 від
30.09.2011, укладеним із позивачем як
продавцем. Вартість газу оплачена
відповідачем з простроченням.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи викладене, задовольняючи
позовні вимоги в частині стягнення
інфляційних втрат та 3 % річних, суди
попередніх інстанцій правильно
встановили та виходили з того, що
порушення відповідачем договірного
зобов'язання в частині своєчасної
оплати отриманого природного газу є
підставою до покладення на останнього
обов'язку по сплаті інфляційних втрат
та 3 % річних.

Крім того, пунктом 7.2 договору сторони
погодили, що у разі порушення покупцем
умов п. 6.1 договору, покупець сплачує на
користь постачальника пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України в період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд приймаючи рішення
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойка (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Стаття 233 ГК України передбачає, що у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Згідно з п.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оцінюючи наявні у справі матеріали,
мотиви, які викладені у рішенні суду
першої інстанції щодо зменшення
розміру пені, з якими погодився суд
апеляційної інстанції, а також ту
обставину, що з відповідача підлягає,
окрім стягнення пені, - штраф, річні та
інфляційні нарахування, та враховуючи
послуги, які надає відповідач своїм
контрагентам (бюджетним організаціям),
виконуючи договір укладений між
сторонами, судова колегія приходить до
висновку, що суди обґрунтовано
використали своє право щодо зменшення
неустойки передбачене ст. 83 ГПК
України, з посиланням на ст. 233 ГК
України та ст.551 ЦК України.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та не впливають
на них, а тому підстави для її
задоволення і скасування постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014 року та
рішення господарського суду Сумської
області від 24.02.2014 року, що ухвалені з
правильним застосуванням норм
матеріального права та дотриманням
норм процесуального законодавства,
відсутні.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача задоволенню не підлягає, а
рішення прийняті у справі повинні бути
залишені без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014 та
рішення господарського суду Сумської
області від 24.02.2014 у справі №920/139/14
залишити без змін.

Головуючий
М.М. Черкащенко

Судді
Н.М. Нєсвєтова

І.В. Вовк