ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
Справа № 925/1071/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого -судді Довганя К.І.,
при секретарі Олексенко Т.В. за участю
представників сторін: позивача -
Аксамітна Т.А. директора за посадою,
відповідача - Забродця С.В. за
довіреністю, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси справу
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Брокер-центр" до
іноземного підприємства "Агро-Вільд
Україна" про стягнення 20315,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача заборгованості за надані
послуги з урахуванням пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав на те, що відповідач не сплатив
йому вартість, наданих на умовах
укладеного сторонами договору, послуг
по декларуванню товарів. Крім боргу
позивач просить стягнути з відповідача
пеню, нараховану на підставі п. 5
договору.

Відповідач у відзиві на позов
повідомив про погашення основного
боргу та просив провадження у справі
припинити. До відзиву відповідачем
надано платіжні доручення про сплату
боргу. У судовому засіданні
представник відповідача заперечував
проти заявленої до стягнення пені,
оскільки договором така пеня не
передбачена.

Представник позивача у судовому
засіданні підтвердила факт оплати
відповідачем основного боргу, на
стягнені пені наполягала. Крім того
представник позивача подала суду
письмове клопотанні про відшкодування
понесених позивачем судових витрат у
вигляді оплати послуг адвоката в сумі
2000 грн.

Суд, заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні у справі докази,
встановив наступне.

10.01.2013р. між позивачем та відповідачем
було укладено Договір №9 про надання
послуг по декларуванню товарів,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у договорі, надавати
послуги щодо декларування та інших дії,
пов'язані із декларуванням і митним
оформленням товарів Замовника (п.п. 1.2
договору) за обумовлену плату і
визначений термін (п. 1.1. договору)
строком до 31.12.2015 року (пункт 9.2
договору).

У відповідності до даного договору
було визначено та погоджено обов'язки
сторін, суми та строки оплати.
Відповідно до п. 5 Договору, Виконавець
надає послуги на умовах попередньої
оплати.

У листопаді-грудні 2013 р. позивач на
виконання зобов'язань по договору
надавав відповідачу послуги з
декларування товарів. На підтвердження
наданих послуг, між Позивачем та
Відповідачем було укладено та
підписано уповноваженими особами Акти
здачі - приймання виконаних робіт
(наданих послуг): від 06.11.2013 року; від
21.11.2013 року; від 06.12.2013 року; від 09.12.2013
року; від 10.12.2013 року; від 16.12.2013 року; від
18.12.2013 року; від 23.12.2013 року; від 25.12.2013
року. Вартість наданих послуг
сторонами погоджена в сумі 21946,00 грн.

Крім того на адресу відповідача
позивачем направлені: рахунок №921 від
06.11.2013 року, рахунок №957 від 21.11.2013 року,
рахунок №976 від 06.12.2013 року, рахунок №977
від 09.12.2013 року, рахунок №980 від 10.12.2013
року, рахунок №988/989 від 16.12.2013 року,
рахунок №997/998 від 18.12.2013 року, рахунок
№996 від 23.12.2013 року, рахунок №1004 від
25.12.2013 року. Вказані рахунки та акти
здачі-прийняття оформлені відповідно
до вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Положення «Про
документальне забезпечення записів
бухгалтерського обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
Фінансів України від 24 травня 1995 року №
88, щодо зазначення обов'язкових у них
реквізитів, а саме: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ; назву документа
(форми); дату і місце складення
документа; зміст та обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції (у натуральному
таабо вартісному виразі); посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші данні,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції. В усіх актах
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
зазначено номер вантажної митної
декларації (ВМД).

Однак відповідач розрахунок за надані
послуги здійснив лише частково в сумі
2798,00 грн.

23.05.2014 р. позивач надіслав засобами
поштового зв'язку - цінним листом
№087 з описом вкладення та
повідомленням про вручення на адресу
відповідача лист за № 24 від 23.05.2014 р.
щодо сплати боргу в розмірі в розмірі 20
236 (двадцять тисяч двісті тридцять
шість) грн. 02 копійки, який складається:
з заборгованості за надані послуги на
суму 19 148,00 грн. (дев'ятнадцять тисяч сто
сорок вісім гривень 00 копійок) та пені в
розмірі 1 088,02 грн. (одна тисяча
вісімдесят вісім гривень 02 копійки).,
згідно розрахунку.

Відповідач отримав вищевказаний лист
28.05.2014 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення за
№722, із зазначення особи, що
отримала як уповноважена особа по
довіреності ІП «Агро-Вільд Україна»
Кумановська О.

Однак, відповідач залишив вимогу
позивача про сплату боргу без
задоволення.

Вже в ході розгляду справи, а саме 01.07.2014
р. відповідач сплатив позивачу 19148 грн.
боргу.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст.
525, 526, 530, 901,903 ЦК України містять такі
положення:

„Господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта ( виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати:

- з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Оцінивши фактичні обставини справи та
приписи наведеного вище законодавства
суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов'язання між
сторонами виникли з моменту укладення
договору від 10.01.2013 р. За своєю правовою
природою цей договір є договором про
надання послуг. Свої зобов'язання за
цим договором позивач виконав належним
чином та надав відповідачу послуги по
декларуванню товарів. Однак відповідач
сої зобов'язання щодо своєчасного та
повного розрахунку за надані послуги
не виконав, заборгувавши позивачу на
час порушення провадження у справі
19148,00 грн.

Оскільки вже в ході розгляду справи
відповідач сплатив позивачу суму
боргу, то провадження у справі в
частині підлягає припиненню у зв'язку
із відсутністю предмета спору.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення пені в сумі 1167,76 грн.,
нарахованої на підставі п. 5 договору ,
то вона задоволенню не підлягає,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, встановлено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено забезпечення зобов'язання
неустойкою (штраф, пеня), порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

У відповідності до ч.ч.І, 2 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно ч.І ст. 550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

П. 5 договору, укладеного сторонами, на
який посилається позивач, встановлено,
що при несвоєчасному відшкодуванні сум
митних платежів, здійснених виконавцем
за замовника, у порядку, передбаченому
розділом 5 цього договору, в разі
відсутності попередньої письмової
домовленості про перенесення строку
платежу замовник виплачує виконавцю
пеню(штраф) у розмірі: за кожний день
прострочення-подвійну облікову ставку
НБУ.

Позивач нарахував пеню за прострочення
оплати відповідачем вартості наданих
послуг, що не передбачено умовами
договору.

Щодо відшкоду4вання позивачу понесених
судових витрат, то суд виходить із
наступного.

Позивачем сплачено при подачі позову
судовий збір в сумі 1827,00 грн. Також
позивачем оплачено послуги адвоката
ОСОБА_4 (свідоцтво НОМЕР_1) в сумі 2000 грн.

Ст.ст. 44, 49 ГПК України визначено
наступне.

Судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються:

при задоволенні позову - на
відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про
часткове задоволення позову, то судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85 ГПК
України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з іноземного підприємства
"Агро-Вільд Україна", вул.. Давиденко, 48,
м. Жашків, Черкаська область, 192000, код
33353730 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Брокер-центр" вул.
Леніна, 111, кв. 54, м. Монастирище,
Черкаська область, 19100, код 36778755 - 1500,00
грн. витрат на послуги адвоката, 1721,98
грн. судового збору.

Припинити провадження в частині
стягнення 19148,00 грн. боргу у зв'язку із
відсутністю предмету спору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 10.07.2014р.

СУДДЯ
К.І.Довгань