ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р.
Справа № 922/559/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Горбачова Л.П.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Тюменцева В.Ю.. довіреність
№85/1160 від 30.12.2013р.

відповідача - Козир В.О., довіреність б/н
від 31.03.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м.
Харків (вх. №1136 Х/3) на рішення
господарського суду Харківської
області від 11.04.2014 року по справі
№922/559/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергопромсервіс
2011", м. Харків

про розірвання договору та стягнення
500000,00грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року позивач, Публічне
акціонерне товариство "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе",
звернувся до господарського суду з
позовною заявою, в якій просив
розірвати договір на виконання окремих
видів та комплексів робіт № 72000/13/0041 від
20.09.2013р., стягнути з ТОВ
"Енергопромсервіс 2011" суму попередньої
оплати за договором на виконання
окремих видів та комплексних робіт
№72000/13/0041 від 20.09.2013р. в розмірі 500000,00
грн., стягнути з ТОВ "Енергопромсервіс
2011" судовий збір в розмірі 11218,00 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 11.04.2014 року
(суддя Погорелова О.В.) в задоволенні
позову відмовлено повністю.

Позивач з рішенням господарського суду
не погодився, подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення
господарського суду Харківської
області від 11.04.2014 року повністю і
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити: розірвати договір на
виконання окремих видів та комплексів
робіт № 72000/13/0041 від 20.09.2013р та стягнути
з ТОВ "Енергопромсервіс 2011" на користь
ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" суму попередньої оплати
за договором в розмірі 500000,00 грн., 11218,00
грн. судового збору за подання
позовної заяви та 5609, 00 грн. судового
збору за подання апеляційної скарги.

Відповідач надав заперечення на
апеляційну скаргу (вх. №4239 від 29.05.2014р.),
в яких зазначає, що на даний час
відсутні підстави для розірвання
договору від 19.09.2013 року; у
відповідності до ст. 33 ГПК України
позивачем не надано обґрунтованих
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог та доказів порушення
умов договору з боку відповідача, що
завдало позивачу реальні збитки або
упущену вигоду.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених статтею 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів приходить до
висновку про залишення апеляційної
скарги без задоволення, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи та
було встановлено судом першої
інстанції, 20.09.2013 року між Публічним
акціонерним товариством "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" (
замовник - позивач у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергопромсервіс 2011"
(виконавець - відповідач у справі) був
укладений договір на виконання окремих
видів та комплексів робіт № 72000/13/0041
(а.с. 10-11).

Відповідно до умов договору, замовник
(позивач у справі) доручає, а виконавець
(відповідач у справі) зобов'язується
виконати, у відповідності до умов
даного договору роботи на об'єкті
позивача, згідно наданих замовником
вимог, також замовник зобов'язується
прийняти ці роботи та оплатити їх.

Згідно п. 2.1 договору, проведення робіт
по встановленню автоматизованих
систем комерційного (АСКОЕ) та
технічного (АСТОЕ) обліку
електроенергії на підприємстві
позивача, а саме: системи АСКОЕ на
точках комерційного обліку (15 точок);
системи АСТОЕ на точках технічного
обліку (17 точок) на об'єкті ХТЗ-З;
перелік точок обліку вказано в додатку
№1. Перелік точок обліку комерційного
та технічного обліку.

Відповідно до п. 5.1 договору ціна
договору складає 3186107,46 грн.

Порядок оплати за договором
встановлений п. 6.1, та відповідно до
нього, позивач здійснює передплату у
розмірі 75% (2389580,60 грн.) на протязі трьох
робочих днів після підписання
договору; остаточний розрахунок 25%
(796526,87 грн.) позивач здійснює на протязі
трьох календарних днів з моменту
підписання акту прийому-передачі
виконаних робіт.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що
відповідач повинен приступити до
виконання своїх зобов'язань протягом
двох робочих днів з моменту підписання
даного договору та всіх додатків до
нього, але виключно за умови надання
позивачем повного доступу до об'єкту,
згідно узгодженого графіку.

Строк виконання робіт за договором
встановлений 105 робочих днів з моменту
виконання п. 6.1 договору та допуску
працівників відповідача на об'єкт, але
в будь-якому разі до 31.12.2013 року.
Дозволяється дострокове виконання
робіт.

Платіжними дорученнями № 8344 від 11.10.2013
року та № 9088 від 30.10.2013 року позивач
перерахував відповідачеві попередню
оплату за договором у розмірі 500000,00
грн.(а.с. 14-15)

07.11.2013 року позивач направив
відповідачу листа з пропозицією надати
графік виконання робіт, відповідно до
умов договору (а.с. 16).

У відповідь на лист позивача,
відповідач, 18.11.2013 року направив
відповідь, де зазначив, що в порушення
п. 6.1 договору, позивач повністю не
перерахував попередню оплату по
договору, кошти які були перераховані у
розмірі 500000,00 грн. відповідач
використав для часткового виконання
робіт по договору, але коштів які були
перераховані у якості авансу за
договором не достатньо для закупівлі
всього необхідного обладнання та
проведення робіт у плановому режимі
(а.с. 17).

29.11.2013 року сторонами була підписана
додаткова угода до договору, в якій
сторони дійшли згоди про внесення змін
до розділу 6 договору: "Порядок
здійснення оплати" та доповнили п. 6.1
наступним: "За домовленістю сторін
замовник має право здійснювати
часткові та дострокові розрахунки за
дійсним договором, шляхом підписання
сторонами додаткової угоди до цього
договору".

Розділ 7 договору: "Порядок
здачі-приймання робіт" змінили та
виклали п. 7.1 та 7.2 у наступній редакції:
"Виконавець повинен приступити до
виконання своїх зобов'язань протягом
2-х робочих днів з моменту підписання
даного договору, всіх додатків до
нього, але виключно за умови надання
замовником повного доступу до об'єкту
та виконання замовником першої частини
п. 6.1., у частині здійснення Замовником
передоплати. Строк виконання робіт - 105
(сто п'ять) робочих днів з моменту
виконання п. 6.1 договору та допуску
працівників виконавця на об'єкт, термін
виконання робіт - 28 лютого 2014р.
вважається перенесеним на строк
затримки передоплати. Дозволяється
дострокове виконання робіт." (а.с. 18).

Підставою звернення позивача до суду з
позовом, стало те, що на думку позивача,
відповідач порушив умови договору, а
саме п. 7.1, не приступив до виконання
робіт на протязі 2-х робочих днів з
моменту підписання договору та не
надав позивачу графік виконання робіт
за договором.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, вислухала пояснення
представників сторін погоджується з
висновками суду першої інстанції, але
вважає за необхідне зазначити, що
наявне не виконання умов договору та
додаткової угоди до нього з боку як
замовника, так і виконавця.

Відповідач отримавши частково
попередню оплату за договором в
розмірі 500000 грн. не приступив до
виконання договору і до теперішнього
часу не надав замовнику (позивачу у
справі) графік виконання робіт. Тільки
після порушення провадження у справі в
суді першої інстанції відповідачем
було надано докази, що свідчать про
початок виконання договору. (а.с. 94-115).
При цьому графіку виконання робіт
відповідачем не складено до т
теперішнього часу.

Відповідно до статті 173 Господарського
кодексу України та статті 509 Цивільного
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

За договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (стаття 837 ЦК
України).

Частина 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України
визначає договір як домовленість двох
або більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Як свідчать матеріали справи та
встановлено судом першої інстанції,
29.11.2013 року сторонами була підписана
додаткова угода до договору, в якій
сторони дійшли згоди, зокрема про те, що
виконавець (відповідач у справі)
повинен приступити до виконання своїх
зобов'язань протягом 2-х робочих днів з
моменту підписання договору, всіх
додатків до нього, але виключно за
умови надання замовником повного
доступу до об'єкту та виконання
замовником першої частини п. 6.1, у
частині здійснення замовником
передоплати. Строк виконання робіт - 105
(сто п'ять) робочих днів з моменту
виконання п. 6.1. договору та допуску
працівників виконавця на об'єкт, термін
виконання робіт - 28 лютого 2014р.
вважається перенесеним на строк
затримки передплати.

Тобто, строк виконання зобов'язання за
спірним договором сторони обумовили як
105 робочих днів з моменту виконання
позивачем п. 6.1 договору. Зазначений
строк виконання робіт переноситься на
строк затримки передоплати. На день
розгляду справи в суді ані позивачем,
ані відповідачем не надано доказів
повного виконання п. 6.1 договору.
Представником позивача підтверджено
часткове виконання зазначеного пункту
договору, а саме: перерахування
передоплати у розмірі 500000,00 грн.

При цьому, і відповідачем в судовому
засідання надані докази, які свідчать
про часткове виконання відповідачем
своїх зобов'язань по договору, зокрема,
затверджене технічне завдання
автоматизованої системи комерційного
обліку електроенергії від 25.12.2013 року,
яке було затверджено у строк до 31.12.2013
року; листи відповідача до АК
"Харківобленерго" від 04.12.2013 року про
виконання робіт за договором та
додаткова угода від 17.12.2013 року, в яких
відповідач повідомляє, що в повному
обсязі проводить роботи із
забезпечення електроустановок
необхідними розрахунковими засобами
обліку.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що відповідно до пункту 9.2.2
договору замовник має право на
дострокове розірвання договору у разі
невиконання зобов'язань виконавцем,
повідомивши його про це у строк 30
календарних днів.

Позивачем умови цього пункту
договору виконані не були.

Таким чином, колегія суддів
повністю погоджується з висновками
суду першої інстанції про відмову у
задоволенні позову про розірвання
договору на виконання окремих видів та
комплексів робіт № 72000/13/0041 від 20.09.2013р.
та стягнення з ТОВ "Енергопромсервіс
2011" суми попередньої оплати в розмірі
500000,00 грн., оскільки позивач ані в суді
першої інстанції, ані в апеляційному
суді не надав належних та допустимих
доказів на підтвердження свого права
на дострокове розірвання договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Таким чином, рішення господарського
суду Харківської області від 11.04.2014 р.
по справі № 922/559/14 підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 99, 101, пунктом 1 статті
103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м.
Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 11 квітня 2014
року по справі № 922/559/14 залишити без
змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови підписано 03.07.2014
року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.