ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" червня 2014 р.
Справа № 918/457/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Корсуна В. Я.,
розглянувши матеріали справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніфер Інтернешенел
ГмбХ» до Приватного акціонерного
товариства Агрофірми «Зоря ім.
Плютинського», третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю «Уніфер»,
про стягнення в сумі 175 056, 21 Євро

Представники сторін:

від позивача: Коваленко В. Л.
(довіреність від 26 лютого 2014 року б/н)

від відповідача: Савонік Н. І.
(довіреність від 23 червня 2014 року № 116)

від третьої особи: Коралова О. В.
(довіреність від 20 червня 2014 року б/н)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Обставини справи: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Уніфер
Інтернешенел ГмбХ» звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Приватного
акціонерного товариства Агрофірми
«Зоря ім. Плютинського», у якому
просить стягнути з відповідача на свою
користь заборгованість за поставлений
згідно договору дистрибуції № 11/12-ДК
від 21 травня 2012 року товар в сумі 154 950, 81
Євро, що є еквівалентом 2 473 298, 18 грн., 24 %
річних в сумі 13 041, 34 Євро, що є
еквівалентом 208 163, 63 грн. та пеню за
прострочення оплати товару з 01 грудня
2013 року по 08 квітня 2014 року в сумі 7 064, 06
Євро, що еквівалентно 112 755, 31 грн.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 16 квітня 2014
року порушено провадження у справі №
918/457/14, розгляд якої було призначено на
06 травня 2014 року.

Ухвалою господарського суду від 06
травня 2014 року, у зв'язку з неявкою у
судове засідання представника
відповідача, розгляд даної справи було
відкладено на 20 травня 2014 року.

20 травня 2014 року ухвалою
господарського суду за клопотанням
представника відповідача у зв'язку з
його неявкою у судове засідання
розгляд справи № 918/457/14 було відкладено
на 05 червня 2014 року.

Ухвалою господарського суду від 05
червня 2014 року за заявою відповідача до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача було
залучено Товариство з обмеженою
відповідальністю «Уніфер», у зв'язку з
чим розгляд справи було відкладено на 16
червня 2014 року. За заявою позивача
строк вирішення спору було продовжено
на п'ятнадцять днів.

16 червня 2014 року у судовому засіданні
було оголошено перерву до 26 червня 2014
року для надання сторонам можливість
укласти мирову угоду.

26 червня 2014 року у судовому засіданні
представник відповідача до початку
розгляду справи по суті подала
клопотання про припинення провадження
у справі. Вказане клопотання
залишається судом без задоволення
через безпідставність та
необґрунтованість.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача визнала
позовні вимоги в частині наявності
заборгованості, однак, посилаючись на
ст. 233 ГК України та скрутне матеріальне
становище Приватного акціонерного
товариства Агрофірми «Зоря ім.
Плютинського», просила зменшити розмір
штрафних санкцій, нарахованих
позивачем.

Представник третьої особи підтримала
позовні вимоги, заявлені позивачем.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, всебічно і
повно дослідивши подані сторонами
письмові докази, оцінивши їх у
сукупності, господарський суд прийшов
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Уніфер» (продавець)
та Приватним акціонерним товариством
Агрофірмою «Зоря ім. Плютинського»
(дистрибутор) 21 травня 2012 року було
укладено договір дистрибуції № 11/12-ДК,
відповідно до умов якого на період дії
даного договору продавець призначає
відповідача не ексклюзивним
дистрибутором з розповсюдження,
виключно на території України добрива
для позакореневого підживлення
«Вуксал» та інших товарів, які
пропонуються через продавця на
українському ринку.

Продавець за цим договором поставляє у
власність дистрибутора товар, що
визначається у накладних на поставку
або в додатках на певну партію, а
дистрибутор зобов'язаний прийняти
такий товар для подальшого його
продажу та сплатити його вартість
згідно умов цього договору.

Згідно пункту 2.4. договору дистрибуції
конкретний асортимент, кількість та
термін поставки кожної партії товару
фіксуються в додатках на певну партію
товару чи в накладних.

Відповідно до п. 3.1.10. договору
дистрибутор зобов'язується проводити
оплату за замовлений товар згідно з
умовами оплати і цінами вказаними у
додатках та накладних.

Пунктом 3.2.2. договору передбачено, що
продавець зобов'язується поставляти
товар у належному товарному вигляді,
без будь-яких дефектів.

Згідно з пунктом 4.2. договору
дистрибуції ціна товару вказана в
додатках до цього договору та
визначається в гривнях відповідно до
еквіваленту вартості в євро ЄС та/або
доларах США вартості товару,
розрахунки проводяться у гривні
відповідно до міжбанківського курсу
гривні до євро ЄС та/або долару США на
день поставки товару, якщо інше не
вказано у відповідних додатках.

Відповідно до п. 1 Додатку № 2 від 25
травня 2012 року до договору дистрибуції
сторонами було погоджено поставку
партії товару - «Вуксал суспензія
Аскофол (10л)» в кількості 4 950 л на
загальну суму 682 762, 61 грн., що за
узгодженим курсом 1 Євро = 10, 19 грн. в
еквіваленті складало 67 003, 20 Євро.

Відповідно до п. 2 Додатку № 2 від 25
травня 2012 року до договору дистрибуції
останній платіж в сумі 22 781, 00 Євро, що
становить 34 % оплати, мав бути сплачений
відповідачем до 15 листопада 2012 року.

Відповідно до п. 1 Додатку № 3 від 29
травня 2012 року до договору дистрибуції
сторонами було погоджено поставку
партії товару - «Вуксал суспензія
Мікроплант (10л)» в кількості 7 960 л та
«Вуксал суспензія Макромікс (10л)» в
кількості 7 770 л на загальну суму 1 352 854,
41 грн., що за узгодженим курсом 1 Євро = 10,
17 грн. в еквіваленті складало 133 024, 03
Євро.

Відповідно до п. 2 Додатку № 3 від 29
травня 2012 року до договору дистрибуції
платіж в сумі 133 024, 03 Євро, що складає 100 %
оплати, мав бути сплачений
відповідачем до 15.10.2012 року.

Відповідно до п. 1 Додатку № 4 від 05
червня 2012 року до договору дистрибуції
сторонами було погоджено поставку
партії товару - «Вуксал суспензія
Аскофол (10л)» в кількості 630 л та «Вуксал
суспензія Са (10л)» в кількості 1 730 л на
загальну суму 187 989, 60 грн., що за
узгодженим курсом 1 Євро = 10, 00 грн. в
еквіваленті складало 18 798, 96 Євро.

Відповідно до п. 2 Додатку № 4 від 05
червня 2012 року до договору дистрибуції
платіж у сумі 18 798, 96 Євро, що складає 100 %
оплати, мав бути сплачений
відповідачем до 15.10.2012 року.

У відповідності до ст. 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України
договір є підставою для виникнення
цивільних прав і обов'язків
(господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, у якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої сторони (кредитора) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші), чи
утриматися від виконання певних дій, а
інша сторона має право вимагати
виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином, згідно із
умовами договору та вимогами
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що зазвичай
ставляться.

Аналогічна норма міститься в
Господарському кодексі України. Так, в
ч. 1 ст. 193 ГК України зазначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

На виконання умов договору дистрибуції
№ 11/12-ДК від 21.05.2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Уніфер»
свої договірні зобов'язання виконало у
повному обсязі та поставило товари
належної якості та кількості в
обумовлені строки.

Поставка товарів на загальну суму 2 229
164, 40 грн. підтверджується накладними УТ
№ 00000460 від 28.05.2012 року на суму 682 762, 61
грн., УТ № 00000544 від 14.06.2012 року на суму 1
354 849, 76 грн. та УТ № 00000545 від 14.06.2012 року
на суму 191 552, 02 грн., що наявні у
матеріалах справи.

Жодних доказів наявності у відповідача
претензій до продавця щодо порушення
строків поставки, неналежної якості чи
кількості поставлених товарів у
матеріалах справи не міститься.

У свою чергу відповідач свої договірні
зобов'язання виконав неналежним чином,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість за поставлені товари.

25 травня 2012 року між ТОВ «Уніфер» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Уніфер Інтернешенел
ГмбХ», що є юридичною особою, створеною
відповідно до законодавства Німеччини,
що підтверджується випискою з
торгового реєстру Німеччини про
реєстрацію юридичної особи наявної в
матеріалах справи, у відповідності до
ст. ст. 512 - 519 Цивільного кодексу України
було укладено договір про відступлення
права вимоги № 11/12-ДК.

Відповідно до умов даного договору
позивач, як новий кредитор, отримав
право замість первісного кредитора -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніфер» вимагати
від відповідача (боржника) сплати
грошової суми в розмірах, визначених в
додатках до договору про відступлення
права вимоги.

Згідно з п. 1.1. додатку № 01 від 28 травня
2012 року в межах договору про
відступлення права вимоги № 11/12-ДК від
25 травня 2012 року сторони домовились про
те, що первісний кредитор відступає, а
новий кредитор приймає на себе право
вимоги, що належить первісному
кредитору, і стає кредитором за
зобов'язаннями, що витікають з договору
дистрибуції № 11/12-ДК від 21 травня 2012
року на суму 682 762, 61 грн., що в
еквіваленті дорівнює 68 139, 98 Євро за
курсом обміну, встановленим
Національним банком України на 28.05.2012
року (1 Євро = 10, 02 грн.).

Згідно з п. 1.1. додатку № 02 від 14 червня
2012 року в межах договору про
відступлення права вимоги № 11/12-ДК від
25 травня 2012 року сторони домовились про
те, що первісний кредитор відступає, а
новий кредитор приймає на себе право
вимоги, що належить первісному
кредитору, і стає кредитором за
зобов'язаннями, що витікають з договору
дистрибуції № 11/12-ДК від 21 травня 2012
року на суму 1 546 401, 78 грн., що в
еквіваленті дорівнює 154 485, 69 Євро за
курсом обміну, встановленим
Національним банком України на 14.06.2012
року (1 Євро = 10, 01 грн.).

Відповідно до п. 1. Додаткової угоди від
28 травня 2012 року до договору про
відступлення права вимоги № 11/12-ДК від
25 травня 2012 року в межах даного
договору сторони домовились доповнити
додаток № 1 від 28.05.2012 року пунктом 1.4. у
наступній редакції: « 1.4. Передача права
вимоги здійснюється на підставі Акту
приймання-передачі майнових прав
вимоги та документів, що підтверджують
наявність заборгованості. Якщо на дату
складання Акту приймання-передачі
майнових прав вимоги, сума
заборгованості зміниться, то розмір
відступленого права визначається в
такому акті.».

Згідно з п. 2 Акту приймання-передачі
майнових прав до договору про
відступлення права вимоги № 11/12-ДК від
25 травня 2012 року, який складено та
підписано сторонами 14 лютого 2013 року,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Уніфер Інтернешенел
ГмбХ» отримало від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Уніфер»,
який є первісним кредитором, право
вимоги, розмір якого, з урахуванням
часткового погашення боржником
заборгованості, становить 242 322, 10 грн.,
що в еквіваленті дорівнює 23 780, 38 Євро
за курсом обміну, встановленим
відповідно до договору дистрибуції №
11/12-ДК від 21 травня 2012 року (1 Євро = 10, 19
грн.).

Згідно з п. 4 цього ж Акту
приймання-передачі майнових прав
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Уніфер Інтернешенел
ГмбХ» отримало від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Уніфер»,
право вимоги, розмір якого, з
урахуванням часткового погашення
заборгованості, становить 1 354 849, 76 грн.,
що в еквіваленті дорівнює 133 024, 03 Євро
за курсом обміну, встановленим
відповідно до договору дистрибуції №
11/12-ДК від 21 травня 2012 року (1 Євро = 10, 185
грн.).

Листом ТзОВ «Уніфер» № 00188 від 14 лютого
2013 року відповідач був повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язання може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
право чином (відступлення права
вимоги).

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
514 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Таким чином в договорі дистрибуції №
11/12-ДК від 21 травня 2012 року відбулася
заміна сторони кредитора, а саме
кредитором по відношенню до
відповідача (боржника) став позивач
замість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніфер». Отже
відносини між відповідачем та
позивачем регулюються договором
дистрибуції, відповідно до умов якого
застосовуються норми матеріального
права України.

Відповідно до ст. 7 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» у розрахунках між
резидентами і нерезидентами в межах
торговельного обороту
використовуються як засіб платежу
іноземна валюта та грошова одиниця
України - гривня, відтак, оскільки
позивач є нерезидентом, правомірною є
його вимога про стягнення з
відповідача заборгованості в
іноземній валюті - Євро.

Однак суд не погоджується з
правильністю, здійсненого позивачем
розрахунку ціни позову, оскільки
договір дистрибуції № 11/12-ДК від 21
травня 2012 року укладався між
резидентами і п. 4.2. вказаного договору
передбачено проведення розрахунків у
гривні відповідно до міжбанківського
курсу гривні до Євро ЄС та/або долару
США на день поставки товару. Так само і
у додатках та додаткових угодах до
договору дистрибуції вартість товару
та строки проведення розрахунків за
поставлений товар визначено у гривнях
із встановленням еквівалентної суми у
Євро.

Таким чином лише з моменту переходу до
позивача, згідно договору про
відступлення права вимоги № 11/12-ДК від
25 травня 2012 року, прав кредитора за
договором дистрибуції № 11/12-ДК від 21
травня 2012 року у нього з'явилося право
вимагати оплати в іноземній валюті. Як
зазначалося вище Акт
приймання-передачі майнових прав за
договором про відступлення права
вимоги підписано 14 лютого 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідача з
листом-вимогою від 26 лютого 2013 року
погасити заборгованість по договору
дистрибуції № 11/12-ДК, однак вказаний
лист не містив вимоги здійснити оплату
в іноземній валюті і лише у позовній
заяві, направленій до суду, Товариство
з обмеженою відповідальністю «Уніфер
Інтернешенел ГмбХ» просить стягнути
заборгованість, яка рахується за
відповідачем, в Євро.

За таких обставин суд визначає ціну
позову в Євро на момент звернення
позивача до суду із позовом про
стягнення заборгованості. Як
вбачається з опису вкладення у цінний
лист, що наявний в матеріалах справи,
днем звернення Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніфер Інтернешенел
ГмбХ» з позовом є 12 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що сума
заборгованості відповідача перед
позивачем становить 1 597 171, 86 грн.
Вказане, зокрема вбачається з Акта
приймання-передачі майнових прав до
договору про відступлення права вимоги
№ 11/12-ДК від 25 травня 2012 року.

Станом на 12 квітня 2014 року згідно
офіційного курсу НБУ (100 Євро - 1712, 5515
грн.) 1 597 171, 86 грн. еквівалентно 91 635, 59
Євро.

Щодо стягнення з відповідача на
користь позивача пені та 24 % річних, то
суд приходить до висновку, що,
враховуючи вказані вище обставини,
дані нарахування також слід
здійснювати у гривні.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання, або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 ЦК України передбачено,
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 10.3. договору дистрибуції №
11/12-ДК від 21 травня 2012 року передбачено,
що у випадку прострочення оплати
вартості товару, дистрибутор сплачує
продавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період за який
нараховується пеня, за кожен день
прострочення.

Згідно пункту 10.4. цього ж договору
відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України сторони визначили, що у випадку
прострочення вартості оплати товару
дистрибутор сплачує продавцю 24 % річних
від суми простроченої заборгованості
за весь час прострочення.

Разом з тим пунктом 10.5. договору
дистрибуції встановлено, що відповідно
до ст. 259 Цивільного кодексу України
строк позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій за даним договором
складає 3 роки. Крім цього, сторони,
відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, домовились про те, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання за
цим договором, здійснюється без
обмеження строку.

Між відповідачем та продавцем - ТзОВ
«Уніфер» 14 рудня 2012 року було укладено
додаткову угоду № 2 про внесення змін
та доповнень до договору дистрибуції,
відповідно до якої було встановлено
нові терміни оплати залишку вартості
(заборгованості).

Згідно з пунктом 1.1. вказаної угоди
сторони домовились змінити терміни
оплати залишку вартості товару
наступним чином:

Підстава боргуЗалишок боргу,
грн.Попередній термін оплатиНовий
термін оплатиСума в грн., що має бути
сплачена відповідно до нового
термінуПункт 2.1.1. Додатку № 2 від 25.05.2012
р.77 010, 4015.09.2012 року14.12.2012 року30 000, 00
28.12.2012 року47 010, 40Пункт 2.1.2. Додатку № 2
від 25.05.2012 р.225 311, 7015.10.2012 року28.12.2013
року22 989, 60 18.01.2013 року120 000, 00 25.01.2013
року82 322, 10Пункт 2.1. Додатку № 3 від
29.05.2012 р.1 354 849, 7615.10.2012 року25.01.2013 року97
324, 90 01.02.2013 року179 647, 00 08.02.2013 року179 647,
00 15.02.2013 року179 647, 00 20.02.2013 року179 647, 00
01.03.2013 року179 647, 00 08.03.2013 року179 647, 00
15.03.2013 року179 642, 86

Позивач просить стягнути з відповідача
пеню та 24 % річних за період з 01 грудня
2013 року по 08 квітня 2014 року, посилаючись
на лист відповідача № 225/05.13 від 23
травня 2013 року, згідно якого останній
зобов'язувався оплатити
заборгованість в листопаді 2013 року.

Як зазначалося вище згідно ст. 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних зобов'язань,
зокрема, є договори та інші правочини,
створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності,
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі, інші
юридичні факти.

Враховуючи вказану норму суд приходить
до висновку, що зобов'язання не можуть
виникати на підставі листів, відтак
нарахування штрафних санкцій та 24 %
річних за договором дистрибуції №
11/12-ДК від 21 травня 2012 року слід
здійснювати відповідно до строків
оплати, вказаних у додатковій угоді № 2
про внесення змін та доповнень до
договору дистрибуції.

Однак, згідно п. 1.12. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» № 14 від 17 грудня
2013 року з огляду на вимоги частини
першої статті 4-7 і статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд має
з'ясовувати обставини, пов'язані з
правильністю здійснення позивачем
розрахунку, та здійснити оцінку
доказів, на яких цей розрахунок
ґрунтується. У разі якщо відповідний
розрахунок позивачем здійснено
неправильно, то господарський суд з
урахуванням конкретних обставин
справи самостійно визначає суми пені
та інших нарахувань у зв'язку з
порушенням грошового зобов'язання, не
виходячи при цьому за межі визначеного
позивачем періоду часу, протягом якого,
на думку позивача, мало місце
невиконання такого зобов'язання, та
зазначеного позивачем максимального
розміру відповідних пені та інших
нарахувань.

За таких обставин суд здійснює
перерахунок пені та 24 % річних за
період, який визначено позивачем, - з 01
грудня 2013 року по 08 квітня 2014 року на
суму заборгованості 1 597 171, 86 грн.

Так сума пені, яка підлягає до
стягнення з відповідача на користь
позивача за вказаний період становить
73 382, 39 грн., що згідно офіційного курсу
НБУ на момент звернення до суду з
позовом еквівалентно 4 210, 22 Євро.

Сума 24 % річних, що підлягає до
стягнення з відповідача на користь
позивача, за період визначений
останнім, становить 135 475, 18 грн., що
згідно офіційного курсу НБУ на момент
звернення до суду з позовом
еквівалентно 7 772, 71 Євро.

Щодо заяви відповідача про зменшення
розміру штрафних санкцій, то суд не
вбачає підстав для її задоволення
через необґрунтованість та
недоведеність.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
борг відповідача перед позивачем на
час прийняття рішення оплачений не
повністю, його розмір підтверджується
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 91 635, 59 Євро, що
еквівалентно 1 597 171, 86 грн., основного
боргу, 4 210, 22 Євро, що еквівалентно 73 382,
39 грн. пені та 7 772, 71 Євро, що
еквівалентно 135 475, 18 грн. 24 % річних є
доведеними, правомірними, такими, що
ґрунтуються на договорі та законі, а
відтак підлягають задоволенню з
покладенням на сторони витрат зі
сплати судового збору пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 32 - 34, 43, 44, 49, 82 - 85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Агрофірми «Зоря ім.
Плютинського» (35314, Рівненська область,
Рівненський район, с. Зоря, пл. Жовтнева,
2, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніфер Інтернешенел
ГмбХ» (Німеччина, Штрандвег, 8, D-18107
Ельменхорст/Ліхтенхаген (земля
Мекленбург - Передня Померанія),
ідентифікаційний код HRB 10793) грошові
кошти в сумі 103 618 (сто три тисячі
шістсот вісімнадцять) євро 52 євроценти,
що є еквівалентом 1 806 029 (один мільйон
вісімсот шість тисяч двадцять дев'ять)
гривень 43 копійки, з яких:

заборгованість за поставлений товар - 91
635 (дев'яносто одна тисяча шістсот
тридцять п'ять) євро 59 євроцентів, що є
еквівалентом 1 597 171 (один мільйон
п'ятсот дев'яносто сім тисяч сто
сімдесят одна) гривня 86 копійок;

пеня - 4 210 (чотири тисячі двісті десять)
євро 22 євроценти, що є еквівалентом 73 382
(сімдесят три тисячі триста вісімдесят
дві) гривні 39 копійок;

24 % річних - 7 772 (сім тисяч сімсот
сімдесят два) євро 71 євроцент, що є
еквівалентно 135 475 (сто тридцять п'ять
тисяч чотириста сімдесят п'ять) гривень
18 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Агрофірми «Зоря ім.
Плютинського» (35314, Рівненська область,
Рівненський район, с. Зоря, пл. Жовтнева,
2, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Уніфер Інтернешенел
ГмбХ» (Німеччина, Штрандвег, 8, D-18107
Ельменхорст/Ліхтенхаген (земля
Мекленбург - Передня Померанія),
ідентифікаційний код HRB 10793) судовий
збір в розмірі 33 078 (тридцять три тисячі
сімдесят вісім) гривень 82 копійки.

В решті позову відмовити в задоволенні.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Суддя
В. Я. Корсун

Повний текс рішення виготовлено та
підписано 02 липня 2014 року