м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПублічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал»До Комунального
підприємства «Батиївське»
Солом'янської районної у місті Києві
державної адміністраціїПростягнення 3
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Пясецька Г.О. - за
від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача - Комунального
підприємства «Батиївське»
Солом'янської районної у місті Києві
державної адміністрації 3 138 117,98 грн. за
постачання питної води та приймання
стічних вод через приєднані мережі.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 05.11.2013р. у справі № 910/13142/13
позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 05.11.2013р. у справі № 910/13142/13
змінено, резолютивну частину викладено
у наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Батиївське» Солом'янської районної у
місті Києві державної адміністрації на
користь Публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал» 1 419
582,68грн.заборгованості за надані з
01.05.201р. по 31.01.2013р. послуги з постачання
питної води та приймання стічних вод
через приєднані мережі, 1 503,06грн.
інфляційних витрат, 52 810,61грн. -3 % річних,
31 097,24грн. пені, 34 370,71грн. витрат по
сплаті судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити».

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.04.2014р. рішення
Господарського суду міста Києва від
05.11.2013р. та Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
11.02.2014р.у справі №910/13142/13 скасовано в
частині вирішення спору про стягнення 1
406 700, 23 грн. заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення, яка
обліковується за кодом 9-51568,
нарахованих на зазначену суму
заборгованості 1 179, 85 грн. - інфляційних
втрат, 30 360, 94 грн. - 3 % річних, 53 569, 23 грн. -
пені, а також щодо стягнення 141 314, 15
грн. - штрафу, а справу у скасованій
частині передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

За результатами повторного
автоматичного розподілу справа
№910/13142/13 передана для подальшого
розгляду Борисенко І.І.

25 квітня 2014р. своєю ухвалою суддя
Борисенко І.І. прийняв справу до свого
провадження та призначив розгляд
справи на 10.06.2014р.

В судове засідання 10.06.2014р. сторони
з'явились до судового засідання.

Представник позивача надав суду
розгорнутий розрахунок позовних вимог
до відповідача, з урахуванням
Постанови Вищого господарського суду
України від 17.04.2014р.

В свою чергу, представник відповідача у
судовому засіданні надав суду
письмовий відзив на позовну заяву з
урахуванням Постанови Вищого
господарського суду України від
17.04.2014р.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, врахувавши вказівки,
викладенні в Постанові вищого
господарського суду України від
17.04.2014р. по справі №910/13142/13, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення проти позову, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством
«Акціонерна компанія
«КИЇВВОДОКАНАЛ», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Акціонерна компанія «КИЇВВОДОКАНАЛ»,
(далі - Позивач) та Комунальним
підприємством «БАТИЇВСЬКЕ»
Солом'янської районної у м. Києві ради,
перейменованим на Комунальне
підприємство «БАТИЇВСЬКЕ»
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації, (далі -
Відповідач) укладено договір від 01
квітня 2008 року №08207-А/2-09 на постачання
питної води та приймання стічних вод
через приєднані мережі (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору Постачальник
зобов'язується надавати Абоненту
послуги з постачання питної води та на
підставі пред'явленого Абонентом
дозволу на скид стічних вод у систему
каналізацій м. Києва приймати від нього
стічні води у систему каналізацій м.
Києва відповідно до Правил приймання
стічних вод підприємств у систему
каналізації м. Києва (далі - місцеві
Правила приймання), а Абонент
зобов'язується здійснювати своєчасну
оплату наданих йому Постачальником
послуг на умовах цього договору,
дотримуватися порядку користування
питною водою з комунальних
водопроводів і приймання стічних вод,
що встановлені Правилами
користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в
містах та селищах України,
затвердженим наказом
Держжитлокомунгоспу України 01.07.1994 №65,
які втратили чинність 18.10.2008 у зв'язку
із введенням в дію нових Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 №190
(далі - Правила користування), Правилами
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
затвердженими наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 19.02.2002 №37
(далі - Правила приймання).

Згідно п. 2.1.1. Договору облік
поставленої води здійснюється за
показниками лічильника,
зареєстрованого у Постачальника. У
випадку наявності у Абонента декількох
об'єктів водоспоживання, облік
спожитої ним води здійснюється з
урахуванням показань всіх лічильників,
зареєстрованих за Абонентом.

Відповідно до п. 2.1.4. Договору кількість
стічних вод, які надходять у міську
каналізаційну мережу, визначається за
показаннями лічильників стічних вод,
або за кількістю води, що надходить із
комунального водопроводу та інших
джерел водопостачання згідно з
показаннями лічильників води та/або
іншими способами визначення об'ємів
стоків у відповідності до Правил
користування та місцевих Правил
приймання.

Зняття показань з лічильників
здійснюється, як правило, щомісячно
представником Постачальника у
присутності представника Абонента. У
разі, якщо Абонент не забезпечить
присутності свого представника для
зняття показань, дані, що зняті
Постачальником є підставою для
виставлення розрахункових документів
на оплату наданих послуг (п. 2.1.2.
Договору).

Згідно п. 2.2.1. договору Постачальник
щомісячно направляє до банківської
установи Абонента розрахункові
документи (в електронному вигляді -
дебітові повідомлення або у паперовому
вигляді вимоги - доручення тощо) для
оплати за поставлену воду та прийняті
стічні води відповідно до встановлених
тарифів.

Згідно п. 2.2.2 оплата вартості послуг
здійснюється Абонентом щомісячно у
безготівковій формі у 10-тиденний
термін з дня направлення
Постачальником розрахункового
документу до банківської установи
Абонента.

У разі незгоди щодо кількості або
вартості отриманих послуг, зазначених
у розрахунковому документі, Абонент
зобов'язаний у десятиденний термін з
дня направлення Постачальником
розрахункового документа до
банківської установи Абонента,
письмово повідомити про це
Постачальника та у цей же термін
направити представника з
обґрунтованими документами для
проведення звіряння та підписання
акту. В іншому випадку відмова Абонента
оплатити розрахунковий документ
Постачальника вважатиметься
безпідставною (п. 2.2.4 Договору).

Згідно відомостей зняття показань
водолічильників і актів про зняття
показань з приладу обліку,
підтверджується надання Позивачем та
споживання Відповідачем послуг з
постачання питної води та приймання
стічних вод через приєднані мережі,
наданих на підставі цього Договору за
період з 01.05.2011 року по 31.03.2013 року.

Неналежне виконання Відповідачем умов
договору щодо оплати наданих послуг за
період з 01.05.2011р. по 31.03.2013р., стало
підставою для звернення позивача із
даним позовом до суду.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи, враховуючи вказівки,
викладені в Постанові Вищого
господарського суду України від
17.04.2014р. по справі №910/13142/13 та
досліджуючи в судовому засіданні
докази, Господарський суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу
України за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві, який зобов'язаний
оплатити прийняту енергію та
дотримуватися передбаченого договором
режиму її використання. Відпуск
енергії без оформлення договору
енергопостачання не допускається.
Предметом договору енергопостачання є
окремі види енергії з найменуванням,
передбаченим у державних стандартах
або технічних умовах.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що у суму
заборгованості із водопостачання та
водовідведення Позивачем також
включено вартість води, яка
використовується для виготовлення
гарячої води (підігріву) та яка
обліковується за кодом 9-51568.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

За ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил; виробник
- суб'єкт господарювання, який виробляє
або створює житлово-комунальні
послуги; комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством;
споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

У ст. 13 Закону встановлено перелік
комунальних послуг, який не є
вичерпним.

Пунктом 3.13 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України № 190 від 27.06.2008 року та
зареєстрованих Мінюстом 07.10.2008 року
(далі Правила користування №190)
визначено, що суб'єкти господарювання,
у яких теплові пункти (котельні)
перебувають на балансі або яким вони
передані в управління, повне
господарське відання, користування,
концесію, здійснюють розрахунки з
виробником на основі укладених
договорів за весь обсяг питної води,
яка відпущена з систем водопостачання
і використана на потреби гарячого
водопостачання та інші потреби, а також
розраховуються за власний обсяг
водовідведення.

За п. 2.1 Правил користування №190
договірні відносини щодо користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно
на договірних засадах відповідно до
Законів України «Про питну воду та
питне водопостачання» та «Про
житлово-комунальні послуги».

Обсяг питної води, поданої до теплових
пунктів (котелень), фіксується засобами
обліку, які встановлені на межі
балансової належності.

Обсяг гарячого водопостачання,
переданий споживачам виконавцем
послуг з постачання гарячої води,
ураховується в загальному обсязі
стічних вод споживачів і оплачується
ним за договором з виробником на
підставі показів засобів обліку або в
порядку, обумовленому договором.

Отже, чинне законодавство України не
розділяє послугу з постачання
споживачам гарячої води (гарячого
водопостачання) на окремі частини з
постачання окремо теплової енергії та
окремо холодної води, а встановлює, що
енерговиробник та/або
енергопостачальник виробляє та
постачає гарячу воду. Тобто, саме
гаряча вода є товаром, продуктом
енерговиробника та/або
енергопостачальника, яку отримує
споживач. При цьому, саме
енерговиробник та/або
енергопостачальник споживає холодну
воду для вироблення гарячої води, а
споживач оплачує холодну воду, яка йде
на підігрів, лише у тому випадку, якщо
він отримує від водопостачальника
холодну воду та самостійно підігріває
її до стану гарячої води.

Судом встановлено, що між сторонами
спору договірні відносини щодо
постачання води, яка використовується
для виготовлення гарячої води,
відсутні; укладений сторонами договір
на постачання питної води та приймання
стічних вод через приєднані мережі від
01.04.2008 № 08207-А/2-09 не регулює відносин
сторін з приводу постачання холодної
води, яка іде на підігрів; на балансі
відповідача теплові пункти (котельні),
з яких йому здійснюється постачання
гарячої води, не перебувають.

Матеріалами справи підтверджується, що
між ПАТ АК «Київенерго», який є
енерговиробником, та Комунальним
підприємством «БАТИЇВСЬКЕ» від 01.10.2008р.
було укладено договір №310066 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді, в тому числі на отримання послуг з
гарячого водопостачання.

Таким чином, суд встановив, що відсутні
правові підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача
вартості холодної води, яка іде на
підігрів в розмірі 933 297, 00 грн.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення вартості послуг за питну
воду та за приймання стічних вод
гарячого водопостачання (стоки), яка є
однією із складових за кодом 9-51568, суд
зазначає наступне

Згідно умов укладеного
сторонами договору постачальник
(позивач) зобов'язується надавати
абоненту (відповідачу) послуги з
постачання питної води та приймання
від нього стічних вод у міську
каналізаційну мережу, а абонент
зобов'язується здійснювати своєчасну
оплату наданих йому постачальником
послуг.

Пунктом 1.4 Правил користування №190,
приймання стічних вод від підприємств,
установ, організацій до системи
централізованого водовідведення
здійснюється відповідно до Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
затверджених наказом Держбуду від
19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мін'юсті
26.04.2002 за № 403/6691 (далі - Правила
приймання № 37), а також місцевих правил
приймання стічних вод підприємств у
систему каналізації населеного пункту.

Згідно п. 1.2 Правил приймання № 37,
останні поширюються на комунальні
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства міст і селищ України та
інші підприємства, що мають на балансі
системи місцевого водопроводу та
каналізації (далі - Водоканали), та на
всі підприємства, установи,
організації: незалежно від форм
власності й відомчої належності, які
скидають свої стічні води в системи
каналізації населених пунктів (далі -
Підприємства).

Як передбачено п. 1.4 Правил приймання №
37, абонент Водоканалу - це юридична
особа, яка уклала договір з Водоканалом
на надання послуг водопостачання та
(або) каналізації.

Стічні води підприємств - усі види
стічних вод, що утворилися внаслідок
їхньої діяльності після використання
води в усіх системах водопостачання
(господарсько-питного, технічного,
гарячого водопостачання тощо), а також
поверхневі та дощові води з
території Підприємства (з
урахуванням субабонентів).

Відповідно до п. 2.4 зазначених Правил
приймання, підприємства зобов'язані
виконувати в повному обсязі вимоги цих
Правил, місцевих Правил приймання та
договору на послуги водовідведення,
своєчасно оплачувати рахунки
Водоканалу за надані послуги.

Відповідно до наданого суду від
Позивача розгорнутого розрахунку
позовних вимог, за Відповідачем
рахується заборгованість за надані
послуги питної води (стоків) в розмірі
473 403, 23 грн.

Факт наявності боргу у Відповідача в
розмірі 473 403, 23 грн. Позивачем належним
чином доведений та документально
підтверджений і тому ця сума має бути
стягнута з відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 2.2.2 Договору №08207-А/2-09 від
01.04.2008р., оплата вартості послуг
здійснюється Абонентом щомісячно у
безготівковій формі у 10-тиденний
термін з дня направлення
Постачальником розрахункового
документу до банківської установи
Абонента.

Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі
порушення строків виконання
зобов'язання по оплаті за надані
послуги, Абонент сплачує постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний день прострочення
платежу.

Відповідно до п. 4.6. Договору, за
безпідставну відмову оплатити
направлений рахунок, або вимогу щодо
оплати, Абонент сплачує Постачальнику
штраф у розмірі 5% від суми, яку
відмовився сплатити.

Отже, порушення відповідачем строків
оплати, передбачених п. 2.2.2. Договору, є
порушенням зобов'язання, що відповідно
до ст. 611 Цивільного кодексу України
тягне за собою правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплату неустойки (штрафу та/або
пені).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою визнається визначена
законом або договором грошова сума, яку
боржник повинен сплатити кредиторові в
разі невиконання або неналежного
виконання зобов'язання, зокрема в разі
прострочення.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Таким чином, за прострочення терміну
платежу з відповідача належить
стягнути пеню у сумі 23 009, 31 грн. та штраф
в розмірі 23 670, 16 грн.

З огляду на наявність прострочення
грошового зобов'язання, позивач також
правомірно нарахував відповідачу борг
з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми за весь час
прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
за договором або законом.

Згідно наданого розгорнутого
розрахунку позовних вимог з
відповідача підлягає стягненню 7 153, 38
грн. 3% річних та 326, 66 грн. інфляційних
втрат, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В судовому засіданні, допустимими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи позивач довів, що його вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Батиївське» Солом'янської районної у
місті Києві державної адміністрації
(03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 33; Код:
35756966) на користь Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ,
вул. Лейпцизька, 1 А; Код: 03327664) основну
заборгованість по сплаті коштів за
питну воду (стоки) в розмірі 473 403
(чотириста сімдесят три тисячі
чотириста три) грн. 23 коп., інфляційні
втрати в розмірі 326 (триста двадцять
шість) грн. 66 коп., 3% річних в розмірі 7 153
(сім тисяч сто п'ятдесят три) грн. 38 коп.,
пеню в розмірі 23 009 (двадцять три тисячі
дев'ять) грн. 31 коп., штраф в розмірі 23 670
(двадцять три тисячі шістсот
сімдесят) грн. 16 коп. та судовий збір в
розмірі 10 551 (десять тисяч п'ятсот
п'ятдесят одну) грн. 24 коп.

В решті позову відмовити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.07.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко