ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2014 р.Справа № 916/1967/14

За позовом: В.о. Іллічівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області; звернувся до суду в інтересах
держави в особі Міністерства
інфраструктури України в особі
Державного підприємства "Іллічівський
морський торговельний порт"

до Приватного підприємства "Камея"

про стягнення 3798,73 грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від прокуратури:Іванова О.Д. за
посвідченням №13вн-2014 від 02.07.2014.

Від позивача (ДП "ІМТП"): Чернишева А.О.
по довіреності № 18 від 11.03.2014р.

Від Міністерства інфраструктури
України: Тимофієнко О.О. по довіреності
№ 2569/15/14-14 від 14.03.2014р.

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: В.о. Іллічівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області; звернувся до суду в інтересах
держави в особі Міністерства
інфраструктури України в особі
Державного підприємства "Іллічівський
морський торговельний порт" до
Приватного підприємства "Камея" про
стягнення 3798,73 грн..

Відповідач в судове засідання не
з'являвся, відзив на позов та
витребувані судом документи не надав,
про поважність причин відсутності не
повідомив, своє право на захист не
використав, у зв'язку з чим справа
розглядається по наявним в ній
матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні за участю
представників позивача оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

Між Державним підприємством
«Іллічівський морський торговельний

порт» (надалі ДП «ІМТП» або порт) та
Приватним підприємством «Камея»
(надалі - відповідач або абонент) був
укладений Договір № 774-О від 23.04.2014 року
(надалі - договір) оренди рухомого
майна.

Предметом договору є передання ДП
«ІМТП» та приймання ПП «Камея» в
строкове платне користування майно,
яке знаходиться на балансі ДП «ІМТП» з
загальною ринковою вартістю 33 713,04 грн.
(без урахування ПДВ). ПП "Камея"
зобов'язується сплачувати орендну
плату в термін, передбачений розділом 5
Договору.

Згідно пункту 5.2. договору, умови
оплати: передоплата в розмірі місячної
орендної плати. Оплата проводиться до 25
числа поточного місяця за наступний
місяць оренди майна.

За оренду майна порт надав рахунки та
акти здачі-прийняття робіт, які були
підписані з боку ПП "Камея" без
зауважень на загальну суму 3621,13грн.

Отже, сума боргу за неналежне виконання
договору оренди рухомого майна №774-О
від 23.04.2014 року складає 3621,13грн..

Таким чином, В.о. Іллічівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області звернувся до суду в інтересах
держави в особі Міністерства
інфраструктури України в особі
Державного підприємства "Іллічівський
морський торговельний порт" до
Приватного підприємства "Камея" про
стягнення заборгованості за договором
оренди у сумі основного боргу в розмірі
3621,13 грн..

Крім того, В.о. Іллічівського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області
просить суд стягнути з відповідача
146,58грн. пені та 31,02грн.-3% річних.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши представників позивача суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог на підставі
слідуючього:

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Так, судом встановлено наявність
існування заборгованості ПП „Камея" по
оплаті за договором оренди рухомого
майна, у зв'язку з чим позовна вимога
щодо стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 3621грн. є обґрунтованою та
підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з ПП „Камея" 3%
річних у розмірі 31,02грн..

Згідно ст.625 зазначеного кодексу
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства,
встановлення судом заборгованості по
оплаті за оренду рухомого майна,
заявлені позивачем позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача трьох
процентів річних в сумі 31,02грн.
підлягає судом задоволенню в повній
мірі.

Також позивач просить стягнути із
відповідача пеню в сумі 146,58грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями в
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки (штрафу, пені), а відповідно
до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюються
договором або актом цивільного
законодавства.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у
разі перерахування несвоєчасно або не
в повному обсязі орендної плати,
підлягає індексації і стягуються
Орендодавцю, відповідно до чинного
законодавства України, з урахуванням
пені, в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу
України встановлено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 зазначеного Закону
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладене, суд
перевіривши розрахунок позивача щодо
сплати відповідачем пені за прострочку
виконання зобов'язання у розмірі 146,58
грн. вважає його обґрунтованим та таким
що відповідає нормам чинного
законодавства, а тому підлягає
задоволенню.

Станом на день розгляду справи,
відповідач борг не сплатив, документів
спростовуючих позовні вимоги не
представив.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Під час
розгляду справи відповідачем не було
належним чином доведено суду та
доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку сум
заявлених до стягнення, позовні вимоги
є обґрунтованими, підтверджені
наявними у справі матеріалами та
підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
державного бюджету витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1827грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Камея" (вул. Бульвар Гайдара, 3, кв. 80, м.
Іллічівськ, Одеська область, 68000, ) на користь Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт" (вул. Праці, 6, м.
Іллічівськ, Одеська область, 68001, ) 3621,13 грн. - основної
заборгованості, 146,58 грн. - пені, 31,02грн. -
3% річних,

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Камея" (вул. Бульвар Гайдара, 3, кв. 80, м.
Іллічівськ, Одеська область, 68000 та вул.
Транспортна, 31, м. Іллічівськ, Одеська
область, 68000, ) в доход
Державного бюджету України (р/р
3008, одержувач ГУ ДКСУ в Одеській
області, , банк
одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області,
МФО 828011, код бюджетної класифікації
22030001, ) витрати по сплаті
судового збору у сумі 1827,00грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 07.07.2014р.

Суддя
Літвінов С.В.