ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Справа № 904/10088/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи
В.І.суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди
Д.С.розглянувши матеріали касаційної
скарги за участю представників :
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк", в особі Дніпропетровської
регіональної дирекції від позивача: не
з'явились від відповідача: 1. не
з'явились; 2. Ковальчук
Р.М.; 3. не з'явилисьна
рішенняГосподарського суду
Дніпропетровської області від 27.02.2014
року та постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.05.2014 року у справі№ 904/10088/13за
позовомПриватного підприємства
"Дніпромет"до1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікторія"; 2.
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк", в особі Дніпропетровської
регіональної дирекції; 3. Відділу
державної виконавчої служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
областіпровизнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Дніпромет" (далі
позивач) звернулось з позовом до
відповідачів про визнання за позивачем
права власності на когенераторну
установку з двигуном Caterpillar G 3516 (бувшу у
використанні, 2003 року випуску) (далі
Майно) та зняття з майна арешту, який
було накладено шляхом проведення опису
майна і накладення на нього арешту
30.05.2013 року відділом державної
виконавчої служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області (далі
відповідач 3).

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 27.02.2014
року позовні вимоги були задоволені у
повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.05.2014 року апеляційна скарга ПАТ "ВТБ
Банк", в особі Дніпропетровської
регіональної дирекції (далі відповідач
2) залишена без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вікторія" (далі
відповідач 1) не є власником спірного
майна, а є особою зобов'язаною
демонтувати та повернути спірний
об'єкт після припинення дії договору
оренди власнику цього майна. Суди
прийшли до висновку про те, що позивач у
встановленому законом порядку набув
право власності на Майно.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими рішеннями відповідач 2
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати прийняті
рішення та прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позовної заяви позивача
відмовити в повному обсязі.

В своїй касаційній скарзі відповідач 2
звертає увагу суду на те, що позивачем
не надано достатніх доказів про те, що
Майно перебуває у його власності на
даний час, оскільки зазначене Майно
могло бути в подальшому відчужене або
відповідачу 1 або третій особі.
Відповідач 2 вважає, що судами була дана
невірна оцінка доказам, які зібрані у
справі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представника відповідача 2,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.2013
року у справі № 25/223-10(39/113-09) (т.1 а.с. 52-55)
за позовом Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк", м. Київ в особі
відділення "Київської регіональної
дирекції" публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк", м. Київ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікторія", м.
Дніпропетровськ про стягнення
заборгованості за кредитним договором
вжито заходів до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно, яке
належить товариству з обмеженою
відповідальністю "Вікторія", що
знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, с. Піщанка, вул.
Річкова, буд.50, або в іншому місці його
фактичного місцезнаходження на цей час
- в межах ціни позову на суму 125 128 689 грн.
13 коп.

На виконання цієї ухвали 30.05.2013 року
відповідачем 3 складено акт опису й
арешту майна товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікторія", що
знаходиться за адресою:
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, с. Піщанка, вул.
Річкова, буд.50, а саме: тепличного
комплексу, розташованого за вказаною
адресою, та іншого майна, у тому числі
спірного Майна (т.1 а.с.57-66).

31.05.2013 року начальником відділу
державної виконавчої служби
Новомосковського управління юстиції
винесено постанову про арешт майна
боржника (відповідач 1) та оголошено
заборону на його відчуження (т.1
а.с.156-157).

21.03.2012 року на підставі договору
купівлі-продажу №28 позивач придбав у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Веста" Майно (т.1
а.с.46-48).

Відповідно до п.1.2. договору
купівлі-продажу право власності на
товар переходить від продавця до
покупця в момент фактичної передачі
товару продавцем покупцю, про що
свідчить підпис в товарній накладній
та акті приймання-передачі.

До матеріалів справи (т.1 а.с. 50-51)
залучені рахунок - фактура № 663 від
21.03.2012 року та видаткова накладна № 660
від 21.03.2012 року, які свідчать про те, що
Майно було продано за 708 000 грн.

До матеріалів справи (т.1 а.с. 49) залучено
копію акту прийому - передачі Майна.

Загальна сума договору складає 708 000
грн. (п.4.2. договору).

В силу ст.328 Цивільного кодексу України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно до ч. 1 ст.761 Цивільного кодексу
України право передання майна у найм
має власник речі або особа, якій
належать майнові права.

21.03.2012 року між позивачем (орендодавець)
та відповідачем 1 (орендар) був
укладений договір №21/03 оренди,
відповідно до п.1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає у тимчасове
користування обладнання - Майно (т.1 а.с.
24- 25).

На виконання умов договору позивач
передав відповідачу 1 у тимчасове
користування Майно, що підтверджується
актом приймання-передачі від 21.03.2012
року (т.1 а.с.27).

У відповідності з пунктом 3.4. договору
оренди передача об'єкту в оренду не
тягне за собою у орендаря права
власності на орендований об'єкт.

01.07.2013 року додатковою угодою до
договору оренди його сторони вирішили
зупинити нарахування орендної плати з
01.07.2013 року та демонтувати об'єкт оренди
з метою його повернення позивачу (т.1
а.с.26).

До матеріалів справи (т.1 а.с. 78-80)
залучена копія рішення у справі №
904/8256/13.

14.11.2013 року рішенням Господарського
суду Дніпропетровської області у
справі 904/8256/13 задоволено позовні
вимоги приватного підприємства
"Дніпромет" (позивач у даній справі) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікторія"
(відповідач 1 у даній справі), стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікторія"
заборгованість по орендній платі за
договором №21/03 від 21.03.2012 року і
зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю "Вікторія"
демонтувати когенераторну установку з
двигуном Caterpillar G16 (Майно) та доставити
її приватному підприємству "Дніпромет".

Статтею ст.392 Цивільного кодексу
України передбачено право власника
майна пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладене арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач придбав Майно за договором
купівлі - продажу, Майно передано
позивачу продавцем (ТОВ "Веста").

Враховуючи викладене, суди
обґрунтовано прийшли до висновку про
задоволення позовних вимог.

Що стосується доводів відповідача 2,
які викладені ним в касаційній скарзі
то вони не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки ґрунтуються на
припущеннях.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення прийняті у справі
повинні бути залишені без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні касаційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк", в особі Дніпропетровської
регіональної дирекції відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 27.02.2014
року та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.05.2014 року прийняті у справі № 904/10088/13
залишити без змін.

Головуючий
В.І.Дерепа

Судді
С.В.Бондар

Д.С.Кривда