КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р. Справа№ 927/682/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Шапрана В.В.

Руденко М.А.

за участю представників:

від прокуратури - представник не
прибув;

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Шага Н.В., довіреність
№ 01-22/50 від 14.04.2014;

від третьої особи - представник не
прибув,

розглянувши апеляційну скаргу
Ічнянського національного природного
парку на рішення господарського суду
Чернігівської області від 27.05.2014 у
справі № 927/682/14 (суддя
Романенко А.В.) за позовом Прокурора
Ічнянського району в інтересах держави
в особі Хаєнківської сільської ради
Ічнянського району до Ічнянського
національного природного парку, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державної
екологічної інспекції в Чернігівській
області про стягнення 6 332,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ічнянського району в
інтересах держави в особі Хаєнківської
сільської ради Ічнянського району
звернувся до господарського суду
Чернігівської області з позовом до
Ічнянського національного природного
парку про стягнення 6 332,00 грн. шкоди,
заподіяної незаконною порубкою дерев.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 27.05.2014 у
справі №927/682/14 позов задоволено в
повному обсязі.

Суд першої інстанції при прийнятті
рішення по даній справі виходив з
доведеності прокурором порушення
відповідачем лісового законодавства,
що призвело до незаконної порубки
дерев на території підвідомчій
Ічнянському національному природному
парку та відповідно заподіяння шкоди в
розмірі 6 332,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Чернігівської області від 27.05.2014 у
справі №927/682/14 скасувати та прийняти
нове, яким у задоволенні позову
відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
обов'язок по відшкодуванню майнової
шкоди, заподіяної незаконною рубкою
дерев повинен покладатися саме на осіб,
які безпосередньо вчинили дане
правопорушення, а не на Ічнянський
національний природний парк, на
території якого була здійснена така
порубка.

Представник апелянта - відповідача у
справі в судовому засіданні 14.07.2014
надав пояснення, якими підтримав
апеляційну скаргу.

Прокуратура, позивач та третя особа не
скористалися правом на участь своїх
представників в судовому засіданні,
хоча про дату, час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином, про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо
неможливості бути присутніми у даному
судовому засіданні від прокуратури,
позивача та третьої особи до суду не
надійшло.

Слід також зазначити, що явка
представників сторін та третьої особи
не визнавалася обов'язковою, певних
пояснень суд не витребував.

За наведених обставин, апеляційна
скарга розглянута судом у даному
судовому засіданні по суті з
винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Указом Президента України від 21.04.2004
№464/2004 на території Ічнянського району
Чернігівської області створено
Ічнянський національний природний
парк підпорядкований Міністерству
охорони навколишнього природного
середовища України.

На виконання зазначеного Указу
Хаєнківською сільською радою
Ічнянського району Чернігівської
області 20.08.2004 було передано в постійне
користування Ічнянському
національному природному парку
територію загальною площею 1 996,5га,
зокрема, за рахунок земель
Хаєнківської сільської ради загальною
площею 1 244,5га, у тому числі: лісових
площ 792,9га, болот 290,4га, під водою 27,0га,
інших земель 134,2га.

Працівниками Ічнянського
національного природного парку ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25.10.2013 складено акт №1
про правопорушення, в якому
зафіксовано факт незаконної порубки
п'яти сухостійних дерев сосни
діаметром 26.0; 31.0; 32.0; та 33.0 см. у кварталі
13 вид. 29 на території Ічнянського
національного природного парку
Хаєнківсько-Заудайського
природоохоронного
науково-дослідницького відділення
поблизу с. Лучківка Ічнянського району.

Враховуючи виявлення факту незаконної
порубки дерев, відповідач звернувся до
Ічнянського районного відділу УМВС
України в Чернігівській області з
заявою про встановлення винних осіб,
які скоїли самовільну порубку п'яти
дерев сухостою сосни поблизу с.
Лучківка Ічнянського району в період з
23.10.2013 по 25.10.2013.

Проведеною Ічнянським РВ УМВС України
в Чернігівській області перевіркою
встановлено факт адміністративного
правопорушення, оскільки здійснена
невідомими особами порубка п'яти
сухостійних дерев сосни звичайної не
завдала і не може завдати істотної
шкоди Ічнянському національному
природному парку (висновок Ічнянського
РВ УМВС України в Чернігівській
області від 25.12.2013).

У зв'язку зі здійсненням незаконної
порубки дерев прокурор Ічнянського
району Чернігівської області
звернувся до Державної екологічної
інспекції у Чернігівській області з
запитом щодо здійснення розрахунку
збитків, заподіяних незаконним
знесенням сухостійних дерев.

На запит прокурора Ічнянського району
Чернігівської області Державною
екологічною інспекцією у
Чернігівській області розраховано
розмір шкоди заподіяної внаслідок
незаконного знесення сухостійних
дерев породи сосни на території
Ічнянського національного природного
парку в кв. 13 вид. 29
Хаєнківсько-Заудайського
природоохоронного відділення поблизу
с. Лучківка Ічнянського району
Чернігівської області, згідно з таксою
обчислення розміру шкоди затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
№541 від 24.07.2013.

Відповідно до даного розрахунку сума
збитків становить 6 332,00 грн.

Враховуючи заподіяння збитків
незаконної порубкою дерев прокурор
Ічнянського району Чернігівської
області звернувся до суду з позовом про
стягнення з Ічнянського національного
природного парку 6 332,00 грн. шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 7 Лісового кодексу
України ліси, які знаходяться в межах
території України, є об'єктами права
власності Українського народу.

Положеннями ст. 19 Лісового кодексу
України передбачено, що постійні
лісокористувачі зобов'язані, зокрема,
забезпечувати охорону, захист,
відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень,
посилення їх корисних властивостей,
підвищення родючості ґрунтів, вживати
інших заходів відповідно до
законодавства на основі принципів
сталого розвитку.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу
України лісокористувачі зобов'язані
здійснювати охорону лісів, зокрема,
від незаконних рубок.

Згідно посадової інструкції
начальника природоохоронного
науково-дослідного відділення від
27.02.2014 №03-03/216 начальник відділення
зобов`язаний, зокрема, здійснювати
контроль за дотриманням режиму
території, охороною і захистом
природних ресурсів у зоні розміщення
відділення, вживати заходів щодо
затримання в установленому порядку
осіб, які допустили порушення
природоохоронного законодавства,
накладати арешт на незаконно добуту на
території парку продукцію, і т.д.

Інспектор з охорони
природно-заповідного фонду згідно
посадової інструкції інспектора з
охорони природно заповідного фонду ІІ
категорії від 27.02.2014 №03-03/223
зобов`язаний, зокрема, нести
персональну відповідальність за
дотримання встановленого режиму
охорони на території обходу або іншій
закріпленій території в межах парку;
забезпечувати збереження земель
заповідного фонду від самовільних
рубок; здійснювати заходи щодо захисту
об`єктів рослинного і тваринного світу;
складати акти, протоколи про порушення
адміністративного законодавства.

Крім цього, начальник
природоохоронного науково-дослідного
відділення та інспектор з охорони
природно-заповідного фонду мають
право, зокрема, доставляти порушників
природоохоронного законодавства до
територіальних органів внутрішніх
справ чи до виконавчого комітету
селищної, сільської ради з метою
з`ясування особи; складати протоколи
про порушення адміністративного
законодавства в галузі охорони
довкілля і використання природних
ресурсів, надсилати їх відповідним
органам для притягнення винних до
відповідальності; направляти в
установленому порядку матеріали про
порушення природоохоронного
законодавства до відповідних органів
для вирішення питання щодо притягнення
винних до кримінальної
відповідальності.

Як вже було зазначено вище,
працівниками Ічнянського
національного природного парку 25.10.2013
складено акт №1 про правопорушення, в
якому зафіксовано факт незаконної
порубки п'яти сухостійних дерев сосни
на території Ічнянського
національного природного парку.

Проведеною Ічнянським РВ УМВС України
в Чернігівській області перевіркою
встановлено у діях невідомих осіб з
незаконної порубки п'яти сухостійних
дерев ознаки адміністративного
правопорушення.

Статтею 105 Лісового кодексу України
передбачено, що порушення лісового
законодавства тягне за собою
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 1 ч. 2 зазначеної статті
передбачено, що відповідальність за
порушення лісового законодавства
несуть особи, винні, зокрема, у
незаконному вирубуванні та
пошкодженні дерев і чагарників.

Підприємства, установи, організації і
громадяни зобов'язані відшкодувати
шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок
порушення, у розмірах і порядку,
визначених законодавством України (ст.
107 Лісового кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного
кодексу України юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського
процесуального кодексу України
сторони повинні довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належними засобами
доказування не доведено, що шкода
заподіяна незаконною вирубкою дерев,
завдана не з його вини.

Крім цього, доказів належного
виконання відповідальними
працівниками відповідача вимог
лісового та природоохоронного
законодавства з охорони і збереження
лісу, Ічнянським національним
природним парком також до суду не
надано.

З огляду на викладене, доводи апелянта
про те, що обов'язок по відшкодуванню
майнової шкоди, заподіяної незаконною
рубкою дерев повинен покладатися саме
на осіб, які безпосередньо вчинили дане
правопорушення, а не на Ічнянський
національний природний парк, на
підвідомчій території якого була
здійснена така порубка, відхиляються
колегією суддів за необґрунтованістю,
з урахуванням, що правоохоронними
органами не встановлені безпосередні
особи, які здійснили порубку дерев та
що посадовими особами відповідача не
доведено вжиття усіх дієвих заходів по
запобіганню такої порубки.

Частиною четвертою статті 68 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" передбачено, що
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов`язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Отже, враховуючи доведеність
прокурором порушення відповідачем
лісового законодавства, що призвело до
незаконної порубки дерев на території
підвідомчій Ічнянському національному
природному парку та відповідно
заподіяння шкоди в розмірі 6 332,00 грн.,
позовні вимоги прокурора є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про те, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
прийнято з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
правові підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної
скарги відмовлено, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги
покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ічнянського
національного природного парку
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Чернігівської
області від 27.05.2014 у справі №927/682/14 - без
змін.

2. Судові витрати зі сплати судового
збору за подачу апеляційної скарги
покласти на її заявника - відповідача у
справі.

3. Матеріали справи №927/682/14 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
В.В. Шапран

М.А. Руденко