ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р.
Справа № 5023/615/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Титові А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Яковенко П.А.,

відповідача - Радигін Є.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу стягувача (вх. № 1547
Х/1-7) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 27.05.14 у справі

за позовом ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України", м. Київ,

до Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж, м. Ізюм,

про стягнення 7 822 325,13 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою госпдарського суду
Харківської області від 27.05.2014 року у
задоволенні заяви про відновлення
пропущеного строку на пред"явлення
наказу від 10.04.2012 року у справі № 5023/615/12
до виконання та видачу дублікату
наказу від 10.04.2012 року відмовлено.

Стягувач із вказаною ухвалою місцевого
госопдарського суду не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою.

В судовому засіданні представник ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"
свою апеляційну скаргу підтримав,
пррсив її задовольнити.

Представник Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, просив залишити її без
задоволення, а оскаржувану ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом нормчинного
законодавства, колегія суддів
встановила наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 22.03.2012 року по
справі №5023/615/12 позовні вимоги
задоволено частково, зменшено розмір
пені на 50 %, відстрочено виконання
рішення на три місяці - до 01.07.2012 року та
стягнуто з Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" в особі Харківської
філії основний борг за поставлений
природний газ в розмірі 6832688,27 грн., пеню
в розмірі 267984,70 грн., три відсотки
річних в розмірі 170577,32 грн., інфляційні
витрати в розмірі 283090, 13 грн. та 64380,00
грн. судового збору.

10 квітня 2012 року на виконання рішення
суду видано наказ господарського суду
Харківської області.

18.10.2012 року боржник надав клопотання
про надання відстрочки на стадії
виконання рішення суду (вх. 17071 від
18.10.2012 р.).

30 жовтня 2012 року ухвалою
господарського суду Харківської
області відстрочено виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 22.03.2012 р. по справі №5023/615/12
до 28.02.2013 р.

27 листопада 2012 року Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківської
області надав заяву про роз'яснення
ухвали суду від 30.10.2012 р. (вх. № 1997 від
27.11.2012 р.).

06 грудня 2012 року ухвалою
господарського суду Харківської
області відмовлено Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківської області в роз'ясненні
ухвали від 30.10.2012 р. по справі № 5023/615/12 в
частині використання рахунку №
3222 відкритого в ГУ ДКСУ в
Харківської області для перерахування
міжтарифної різниці для стягувача ДК
"Газ України".

05 грудня 2013 року стягувач надав заяву, в
якій просить суд поновити строк для
пред'явлення наказу господарського
суду Харківської області від 10.04.2012 р. у
справі №5023/615/12 до виконання та видати
дублікат господарського суду
Харківської області від 10.04.2012 р. у
справі № 5023/615/12 у зв'язку з відсутністю
вказаного наказу у стягувача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 05.12.2013 року
було прийнято заяву до розгляду та
призначено її розгляд на 14 січня 2014
року.

30 грудня 2013 року представник боржника
надав заперечення на заяву, в якій
просив суд відмовити в задоволенні
заяви про поновлення пропущеного
строку та видачу дублікату наказу, з
посиланням на те, що стягувачем не було
пропущено строк для пред'явлення
наказу до виконання, оскільки наказ був
пред'явлений до виконавчої служби
вчасно, та докази втрати наказу
стягувачем відсутні.

14 січня 2014 року Господарським судом
Харківської області по справі №5023/615/12
була винесена ухвала на підставі якої в
задоволенні заяви стягувача про
відновлення пропущеного строку
пред'явлення наказу від 10.04.2012 р. у
справі №5023/615/12 до виконання та видачу
дублікату наказу від 10.04.2012 р.
відмовлено

04 лютого 2014 року Харківським
апеляційним господарським судом була
винесена постанова по справі № 5023/615/12
згідно якої апеляційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" залишено без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Харківської області від 14 січня 2014
року у справі № 5023/615/12 залишено без
змін.

15 квітня 2014 року справа була розглянута
Вищим господарським судом України,
яким була винесена постанова по справі
№ 5023/615/12 на підставі якої касаційна
скарга Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" була задоволена та
ухвала господарського суду
Харківської області від 14.01.2014 року та
постанова Харківського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 р. у
справі №5023/615/12 були скасовані, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх
інстанції Вищий господарський суд
України вказав на те, що суди
попередніх інстанцій не взяли до уваги
ухвалу господарського суду
Харківської області від 30.10.2012 року про
відстрочення виконання рішення та не
з'ясували належним чином чи закінчився
строк на момент звернення позивача із
заявою про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення судового
наказу до виконання та про видачу
дублікату.

Вивченням матеріалів справи
встановлено що 10.04.2012 року на виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 22.03.2012 року по
справі № 5023/615/12 видано наказ.
Встановлено строк для пред'явлення
наказу до виконання - до 11.04.2013 р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30.10.2012 р.
відстрочено виконання рішення суду від
22.03.2012 р. у справі № 5023/615/12 до 28.02.2013 р.

Стягувач (позивач) звернувся із заявою
№ 31/10-2992 від 04.05.2012 р. до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківської області про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вище вказаного наказу.

Постановою від 17.05.2012 року відкрито
виконавче провадження ВП №32639274.

07.11.2012 р. державним виконавцем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження" (у зв'язку із наданням
судом відстрочки виконання рішення
суду).

30.11.2012 р. Ізюмською міською радою
прийняте рішення № 1489 про припинення
Ізюмського комунального підприємства
теплових мереж та створено
ліквідаційну комісію відповідача.

12.12.2012 р. державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49,
ст. 50, 67 Закону України "Про виконавче
провадження", копії якої направлено
сторонам виконавчого провадження та до
ліквідаційної комісії відповідача із
виконавчим документом для подальшого
його виконання.

28.12.2012 р. рішення Ізюмської міської ради
№ 1598 скасовано рішенням Ізюмської
міської ради від 30.11.2012 р. № 1489 "Про
припинення Ізюмського комунального
підприємства теплових мереж шляхом
ліквідації" та припинено повноваження
ліквідаційної комісії.

20.10.2013 року позивач звернувся із заявою
№ 31/10-4300 до відповідача та голови
ліквідаційної комісії підприємства
відповідача про повернення наказу
господарського суду Харківської
області від 10.04.2012 р. Вказана заява
отримана адресатами 24.10.2013 р., про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення.

У зв'язку із тим, що відповідач не
повернув позивачу стягувачу наказ
господарського суду Харківської
області від 10.04.2012 р., позивач (стягувач)
звернувся до суду із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання та про
видачу дублікату наказу.

До заяви додано довідку стягувача про
страту наказу та про те, що останній до
виконання не пред'являвся.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України
"Про виконавче провадження" стягувач
має право подати заяву про видачу
дубліката виконавчого документа, про
поновлення строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
про відмову від стягнення і повернення
виконавчого документа.

Відповідно до ст. 120 Господарського
процесуального кодексу України у разі
страти наказу господарський суд може
видати його дублікат, якщо стягувач або
державний виконавець звернувся із
заявою про це до закінчення строку,
встановленого для пред'явлення наказу
до виконання.

До заяви про видачу дубліката наказу
мають бути додані: довідка установи
банку, державного виконавця чи органу
зв'язку про втрату наказу; при втраті
наказу стягувачем - довідка стягувача,
підписана керівником чи заступником
керівника та головним (старшим)
бухгалтером підприємства, організації,
що наказ втрачено і до виконання не
пред'явлено.

Відповідно до ст. 119 ГПК України у разі
пропуску строку для пред'явлення
наказу до виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.

Отже стягувач може звернутись до
господарського суду з відповідною
заявою про видачу дубліката наказу,
втім він має право звернутися до
господарського суду із заявою про
видачу дубліката наказу в межах строку,
встановленого для пред'явлення наказу
до виконання (один рік).

Якщо цей строк стягувачем пропущено,
він повинен на підставі ст. 119 ГПК
звернутися до господарського суду із
заявою про відновлення строку для
пред'явлення наказу до виконання, а
після того як суд винесе ухвалу про
відновлення строку для пред'явлення
наказу до виконання, стягувач може
подати заяву про видачу дубліката
наказу.

Як встановлено судом державним
виконавцем 17.05.2012 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, ним здійснювалися
виконавчі дії, отже наказ №5023/615/12 від
10.04.2012 був пред'явлений до виконання
стягувачем.

Проте , 12.12.2012 державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження відповідно до
п.3 ч.1 ст.49, ст.50, 67 Закону України "Про
виконавче провадження", копії якої
направлено сторонам виконавчого
провадження та до ліквідаційної
комісії відповідача разом із
виконавчим документом для подальшого
його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
"Про виконавче провадження " у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків не стягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Як передбачено ч. 2, 3 ст. 67 Закону, у разі
ліквідації боржника - юридичної особи
виконавчий документ надсилається
ліквідаційній комісії (ліквідатору)
для вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі
надходження виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

У разі якщо виконавчий документ
надіслано ліквідаційній комісії
(ліквідатору), виконавче провадження
підлягає закінченню в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 50 Закону
України "Про виконавче провадження", у
разі закінчення виконавчого
провадження внаслідок офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
виконавчі документи можуть бути
повторно пред'явлені до виконання у
визначені статтею 22 цього Закону
строки, якщо у зв'язку із припиненням
провадження у справі про банкрутство
вимоги, підтверджені такими
документами, не були задоволені
повністю або частково та не вважаються
погашеними (списаними, прощеними)
відповідно до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ст. 22 Закону виконавчий
документ може бути пред'явлений до
виконання протягом року. Строки,
зазначені у частині першій цієї статті,
встановлюються для виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення .

Як передбачено у ст. 23 Закону, строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються: пред'явленням
виконавчого документа до виконання;
частковим виконанням рішення
боржником; наданням судом, який видав
виконавчий документ, відстрочки або
розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Як вірно зазначає місцевий
господарський суд, у зв'язку із
встановленою ухвалою суду від 30.10.2012
року відстрочкою виконання рішення
суду до 28.02.2013 року, виконавчий документ
у справі №5023/615/12 міг бути повторно
пред'явлений до виконання стягувачем
до 01.03.2014. Отже, станом на час звернення
заявника до суду із заявою (вих. від
02.12.2013) про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення наказу до
виконання не був пропущений
стягувачем, тому у задоволенні заяви
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання
потрібно відмовити.

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що після пред'явлення наказу до
виконання, стягувачу даний виконавчий
документ не повертався. Крім того,
наказ було направлено виконавчою
службою до ліквідаційної комісії
підприємства відповідача для
виконання. За наведених обставин, суд
прийшов до висновку, що підстави
вважати, що наказ втрачений саме
стягувачем, відсутні, а викладені у
довідці стягувача обставини, що наказ
втрачено і до виконання не пред'явлено,
є такими, що не відповідають дійсності,
так як така довідка надається лише при
втраті наказу самим стягувачем. У
зв'язку із викладеним у задоволенні
заяви стягувача у частині видачі
дубліката наказу потрібно відмовити.

Саме такої правової позиції
притримується Вищий господарський суд
при розгляді аналогічної справи №
5023/438/12 від 10.04.2014 р., з тими самими
учасниками по справі, та по таким же
обставинам по справі.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що винесена ухвала
відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для її
скасування не вбачається.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 27.05.2014 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 01.07.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.

Згідно з оригіналом,

помічник судді Титов А.О.

01.07.2014 року