ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Справа № 922/3955/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівДобролюбової
Т.В., Дроботової Т.Б., Швеця В.О.
(доповідач)розглянувши касаційну
скаргуУкраїнсько-Литовського
товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Дельта-ВХ"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 06.02.14у справі№
922/3955/13 Господарського суду Харківської
області за позовомПрокурора
Червонозаводського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Харківської
міської радидоУкраїнсько-Литовського
товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Дельта-ВХ"за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача1. Департамент
земельних відносин Харківської
міської ради; 2. Державна інспекція
сільського господарства в Харківській
областіпростягнення 205 930,23 грн.

У судовому засіданні 03.07.14 у справі було
оголошено перерву до 10.07.14. до 12 год. 20
хв.

за участю представників сторін від:

прокуратури: Баклан Н.Ю. (посв. від 11.10.12),

відповідача: Горбань Р.О. (дов. від 21.04.14)

Представники позивача та третіх осіб в
судове засідання не з'явилися, хоча
належно повідомлені про час та місце
розгляду касаційної скарги.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Червонозаводського району м.
Харкова в інтересах держави в особі
Харківської міської ради звернувся з
позовом до Українсько-Литовського
товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Дельта-ВХ" про стягнення
з відповідача на користь позивача
збитків у розмірі 205 930,23 грн. Позов
обґрунтований тим, що відповідач
використовує без правовстановлюючих
документів земельну ділянку площею
0,1882 га, розташовану за адресою: м.
Харків, вул. Валер'янівська, 111, на якій
знаходяться належні останньому об'єкти
нерухомого майна, та не сплачує коштів
за її використання. Внаслідок цього, на
думку позивача, міській раді завдано
збитки у вигляді неодержаних доходів
від орендної плати за землю у період
користування земельною ділянкою з 01.03.10
до 01.02.13. При цьому прокурор посилався
на приписи статей 125, 126, 156, 157 Земельного
кодексу України, статті 1166 Цивільного
кодексу України.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 18.11.13,
ухваленим суддею Доленчук Д.О., позов
задоволено. Вмотивовуючи оскаржуване
рішення, місцевий суд дійшов висновку
про доведеність матеріалами справи
вини відповідача у неукладенні
договору оренди внаслідок
протиправної поведінки останнього.
Водночас суд виходив з того, що
відповідач фактично використовував
земельну ділянку без оформлення
відповідних прав у встановленому
порядку, поважних причини, які б
перешкоджали здійснити таке
оформлення, суду не навів, плату за
фактичне користування земельною
ділянкою не вносив. При цьому суд
керувався приписами статті 22
Цивільного кодексу України, статей 122,
124, 125, 156, 157 Земельного кодексу України.

Харківський апеляційний господарський
суд, колегією суддів у складі:
Пелипенко Н.М. - головуючий, Івкакіна
В.О., Тихий П.В., постановою від 06.02.14
перевірене рішення місцевого
господарського суду залишив без змін з
тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, Українсько-Литовське
товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство "Дельта-ВХ" звернулося з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить рішення та постанову у справі
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити. Обґрунтовуючи
доводи касаційної скарги, скаржник
вказує на безпідставне неврахування
судами використання відповідачем всіх
можливостей та виконання всіх дій,
направлених на укладення договору
оренди земельної ділянки. Водночас
скаржник зазначає про неврахування
судами обставин щодо замовлення і
виконання відповідачем проекту
землеустрою, за наслідком якого був
присвоєний кадастровий номер та
передані на погодження позивача три
примірники договору оренди. При цьому
посилається на порушення судами
приписів статей 22, 377, 623 Цивільного
кодексу України, статті 216
Господарського кодексу України, статей
156, 157 Земельного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого
господарського суду України не
надходило.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Швеця В.О.,
пояснення прокурора та представника
відповідача, переглянувши матеріали
справи і доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами приписів
чинного законодавства, відзначає
наступне.

Судами попередніх інстанцій
установлено та підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
Харківської міської ради "Про надання
юридичним та фізичним особам у
користування земельних ділянок для
експлуатації та обслуговування
будівель і споруд" від 23.06.10 № 158/10
Українсько-Литовському товариству з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничому підприємству
"Дельта-ВХ" надано в оренду строком до
01.06.15 земельну ділянку площею 0,1882 га за
рахунок земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення по вул.
Валер'янівській, 111, для експлуатації та
обслуговування нежитлових будівель
(виробничі приміщення). При цьому
пунктом 5 вказаного рішення
відповідача зобов'язано не пізніше ніж
у місячний термін з дня прийняття
рішення звернутися до Управління
земельних відносин Департаменту
містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської
міської ради для оформлення договору
оренди землі; у 4-х місячний термін з дня
прийняття цього рішення оформити
договір оренди землі. Водночас пунктом
8.1. даного рішення відповідача було
повідомлено, що приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється. Також судами
установлено, що згідно з інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно від 25.01.13 № 146461
відповідач на підставі договорів
купівлі-продажу від 29.01.04 та актів
приймання - передачі від 30.01.04 набув
право власності на нежитлові будівлі:
літ. А-1 загальною площею 45,3 кв.м., літ. Г-1
загальною площею 41,1 кв.м., літ. Ж-1
загальною площею 4,0 кв.м., літ. Е-1
загальною площею 117,2 кв.м. та нежитлову
будівлю літ. "В-2" загальною площею 643,8
кв.м., які розташовані за адресою: м.
Харків, вул. Валер'янівська, буд. 111.
Установлено судами і те, що Управлінням
земельних відносин Харківської
міської ради 29.01.13 складений акт
обстеження, визначення меж, площі та
конфігурації земельної ділянки № 426/13,
яким встановлено, що земельна ділянка
по вул. Валер'янівській, 111 у м. Харкові
загальною площею 0,1882 га
використовується
Українсько-Литовським ТОВ НВП
"Дельта-ВХ" для експлуатації та
обслуговування нежитлових будівель
(виробничі та адміністративні
приміщення) без оформлення права
користування вищезазначеною земельною
ділянкою, чим порушено вимоги статей 125,
126 Земельного кодексу України. При
цьому листом Управління земельних
відносин Департаменту містобудування,
архітектури та земельних відносин від
30.01.13 № 1012/0/84-13 відповідача було
запрошено на засідання комісії для
визначення збитків власникам землі та
землекористувачам, на якому був
присутній представник відповідача.
Згідно з актом про визначення збитків
від 08.02.13 № 326, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 26.02.13 № 123, неодержаний
Харківською міською радою дохід за
використання відповідачем у період з
01.03.10 до 01.02.13 спірної земельної ділянки
складає 205 930,23 грн. Вказана сума
неодержаного доходу була визначена з
урахуванням наданої Основ'янською
міжрайонною державною податковою
інспекцією міста Харкова інформації
про сплату відповідачем земельного
податку в сумі 16 562,54 грн. за спірний
період. Як убачається з матеріалів
справи, предметом судового розгляду є
вимога прокурора Червонозаводського
району м. Харкова, заявлена в інтересах
держави в особі Харківської міської
ради до Українсько-Литовського
товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Дельта-ВХ" про стягнення
з відповідача на користь позивача
збитків у розмірі 205 930,23 грн. Підставою
позову визначено використання
відповідачем без правовстановлюючих
документів земельної ділянки площею
0,1882 га, розташованої за адресою: м.
Харків, вул. Валер'янівська, 111. За
приписами статті 206 Земельного кодексу
України використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка.Відповідно до
приписів статті 152 цього Кодексу
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частини 3 названої статті
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом, зокрема, відшкодування
заподіяних збитків. Згідно зі статтею
157 Земельного кодексу України
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів. Порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до пункту 1 Порядку
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.04.93 № 284
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
вилученням (викупом) та тимчасовим
зайняттям земельних ділянок,
встановленням обмежень щодо їх
використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.
Відповідно до статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішенням
Харківської міської ради від 24.06.09 №
130/09 затверджено "Порядок визначення та
відшкодування Харківській міській
раді збитків, заподіяних внаслідок
невикористання земельних ділянок,
самовільного зайняття земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату на землю" (далі - Порядок). В силу
приписів статті 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
зазначений Порядок є нормативним актом
органу місцевого самоврядування та
відповідно є обов'язковим для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території. Згідно з приписами статті 22
Цивільного кодексу України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є зокрема,
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до статті 1166 названого
Кодексу майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правом фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Вказана стаття унормовує загальні
підстави для відшкодування шкоди в
рамках позадоговірних (деліктних)
зобов'язань. Деліктна відповідальність
за загальним правилом настає лише за
наявності вини заподіювача шкоди.
Фактичною підставою для застосування
такого виду відповідальності є
вчинення особою правопорушення. При
цьому, юридичною підставою
позадоговірної відповідальності є
склад цивільного правопорушення,
елементами якого є шкода, протиправна
поведінка, причинний зв'язок між шкодою
і протиправною поведінкою, вина.
Дослідивши усі обставини справи, суди
попередніх інстанції установили факт
порушення відповідачем вимог чинного
земельного законодавства, що виявився
у тривалому (протягом трьох років)
використанні земельної ділянки по вул.
Валер'янівській, 111 у м. Харкові
загальною площею 0,1882 га без договору
оренди земельної ділянки та є
підставою для нарахування збитків,
визначення і відшкодування яких
врегульовано Порядком. Використання
земельної ділянки відповідачем без
належного правового оформлення,
позбавило міську раду, як власника
землі, права отримувати від цієї
земельної ділянки дохід в розмірі
орендної плати. При цьому судами
встановлено наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення.
Таким чином, судами попередніх
інстанцій на підставі допустимих та
належних доказів установлено
наявність в діях відповідача порушення
вимог земельного законодавства, що
враховуючи вимоги вказаних статей,
правомірно визнано підставою для
задоволення позову. Доводи касаційної
скарги не можуть бути підставою для
скасування постанови у справі,
оскільки спростовуються встановленими
судами попередніх інстанцій
обставинами. Колегія суддів також
зазначає, що скаржник в касаційній
скарзі вказує і на питання, які
стосуються оцінки доказів. Згідно з
частиною другою статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази. Отже, з урахуванням меж
перегляду справи в касаційній
інстанції підстав для скасування
постанови у справі та задоволення
касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу
Українсько-Литовського товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничого підприємства
"Дельта-ВХ" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 06.02.14 у справі
№ 922/3955/13 Господарського суду
Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддя:
Т.
Добролюбова

Судді:
Т. Дроботова

В. Швець