ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Справа № 5017/2286/2012 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Поліщука
В.Ю.розглянувши касаційну скаргуТОВ
"Вадіта", засновників ТОВ "Вадіта"
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6на
ухвалуОдеського апеляційного
господарського суду від 11.04.2014 рокуу
справі господарського суду № 5017/2286/2012
Одеської областіза заявою ПАТ "ВТБ
Банк"до ТОВ "Вадіта"про визнання
банкрутомрозпорядник майна Хайло М.В.в
судовому засіданні взяли участь
представники :

ТОВ "Вадіта":не з'явились,ОСОБА_4:не
з'явились,ОСОБА_5:не з'явились,ОСОБА_6:не
з'явились,ПАТ "ВТБ Банк":Юлдашев Ю.М.
(довіреність №338/11.5.2 від 25.06.2014 року),ПАТ
"Омега Банк":Шилов К.Р. (довіреність №261
від 22.08.2013 року),ПАТ "Креді Агріколь
Банк":Змієвський О.А. (довіреність б/н
від 28.10.2013 року).В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду Одеської
області від 06.08.2012 року порушено
провадження у справі №5017/2286/2012 про
банкрутство ТОВ "Вадіта" (далі -
боржника) за заявою ПАТ "ВТБ Банк" (далі -
ініціюючого кредитора) за загальною
процедурою, регламентованою Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №2343-ХІІ, до внесення
змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011
року) (далі - Закон про банкрутство),
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, введено процедуру
розпорядження майном боржника,
розпорядником майна призначено
арбітражного керуючого Лясковця О.В.
(том 1, а.с. 1).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.02.2013 року (суддя Бахарєв
Б.О.) визнано грошові вимоги
ініціюючого кредитора до боржника на
суму 80 199 610, 89 грн., зобов'язано
ініціюючого кредитора у десятиденний
строк здійснити офіційну публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство боржника, докази
публікації надати суду, встановлено
розпоряднику майна строк для подачі
реєстру вимог кредиторів до 18.05.2013 року,
встановлено строк проведення
попереднього засідання суду та дату
скликання перших загальних зборів
кредиторів - не пізніше трьох місяців і
десяти днів від дня проведення
підготовчого засідання суду,
встановлено строк проведення
засідання суду, в якому буде вирішено
питання про застосування до боржника
наступних судових процедур
банкрутства (санації чи ліквідації) чи
припинення провадження у справі про
банкрутство - не пізніше шести місяців
з дати проведення підготовчого
засідання суду (том 1, а.с. 158 - 160).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
боржник та його засновники ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 04.04.2014року звернулися
до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просили скасувати
ухвалу підготовчого засідання
господарського суду від 26.02.2013 року,
мотивуючи порушення судом першої
інстанції провадження у даній справі
про банкрутство без достатніх правових
підстав.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.04.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - Жекова В.І., суддів: Лавриненко
Л.В., Аленіна О.Ю.) клопотання скаржників
про поновлення строку на подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду Одеської області
від 26.02.2013 року у даній справі
відхилено, апеляційну скаргу з
додатками повернено без розгляду,
повернено судовий збір, сплачений за
подання апеляційної скарги, в розмірі
609 грн. (том 14, а.с. 76 - 79).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
боржник та його засновники ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Вищого
господарського суду України з єдиною
касаційною скаргою, в якій просять
скасувати ухвалу апеляційного суду від
11.04.2014 року, справу передати на новий
розгляд до Одеського апеляційного
господарського суду в іншому складі
суду, аргументуючи порушенням
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, зокрема,
статті 6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод,
статей 124, 129 Конституції України,
статей 2, 7 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", статей 43, 53
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), що полягало
в неналежній оцінці апеляційним судом
об'єктивних обставин, що наводились
скаржниками як поважні причини
пропуску строку на апеляційне
оскарження ухвали підготовчого
засідання господарського суду у даній
справі про банкрутство.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 26.06.2014 року єдину касаційну
скаргу боржника та його засновників
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийнято до
провадження та призначено її розгляд у
судовому засіданні на 08.07.2014 року о 12
год. 35 хв., зобов'язано скаржників до
початку судового засідання надати суду
касаційної інстанції оригінал
апеляційної скарги з додатками на
ухвалу господарського суду Одеської
області від 26.02.2013 року у справі
№5017/2286/2012.

До початку судового засідання у справі
через канцелярію Вищого
господарського суду України
скаржниками подано документи,
витребувані ухвалою Вищого
господарського суду України від 26.06.2014
року.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку ухвалу
апеляційного господарського суду від
11.04.2014 року на підставі встановлених
фактичних обставин справи, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
вислухавши представників ПАТ "ВТБ Банк"
Юлдашева Ю.М., ПАТ "Омега Банк" Шилова
К.Р. та ПАТ "Креді Агріколь Банк"
Змієвського О.А., дійшла висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення касаційної скарги,
виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України
встановлено основні засади
судочинства, якими, зокрема, є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
про банкрутство, провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Згідно з частиною 1 статті 91 ГПК
України, сторони у справі, прокурор,
треті особи, особи, які не брали участь
у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили. Ухвали місцевого
господарського суду оскаржуються в
апеляційному порядку окремо від
рішення господарського суду лише у
випадках, передбачених статтею 106 цього
Кодексу.

Статтею 93 ГПК України передбачено, що
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу. Апеляційний
господарський суд постановляє ухвалу
про повернення апеляційної скарги у
випадках, якщо вона подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, і суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, та незалежно від
поважності причини пропуску цього
строку - у разі, якщо апеляційна скарга
подана прокурором, органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування після спливу одного
року з дня оголошення оскаржуваного
судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК
України, за заявою сторони, прокурора
чи з своєї ініціативи господарський
суд може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про відновлення строку на апеляційне
оскарження, суд повинен в сукупності
оцінити всі обставини справи, навести
мотиви щодо поважності чи неповажності
причин пропуску строків на апеляційне
оскарження та зазначити з яких підстав
подане скаржником клопотання не може
бути задоволене. До таких висновків
щодо поновлення строків оскарження
дійшов Верховний Суд України у
постанові від 17.01.2006 у справі №39/62-12/140.

Відповідно до частини 1 статті 33 та
частини 2 статті 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 ГПК
України, апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено апеляційним судом,
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції винесено 26.02.2013 року (том 1,
а.с. 158 - 160), при цьому, в межах строку на
апеляційне оскарження зазначена
ухвала учасниками провадження у даній
справі не оскаржувалася .

Апеляційним судом встановлено, що
скаржники звернулися до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою на ухвалу підготовчого
засідання господарського суду 09.04.2014
року тільки 04.04.2014року, з пропуском
строку на апеляційне оскарження більш
як на один рік.

Апеляційним судом встановлено
обставини подання скаржниками
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження, яке
обґрунтоване невиконанням судом
першої інстанції обов'язку щодо
надіслання на адресу боржника повного
тексту ухвали підготовчого засідання
господарського суду від 26.02.2013 року, що
позбавило боржника можливості
оскаржити зазначене судове рішення з
додержанням процесуального строку на
подання апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання скаржників про
поновлення строку на апеляційне
оскарження, що було додане до
апеляційної скарги, апеляційний суд
дійшов висновку про відсутність
поважних причин для його відновлення з
огляду на ненадання суду належних
доказів в обґрунтування наявності
підстав для відновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали суду
першої інстанції від 26.02.2013 року у даній
справі.

Апеляційний суд встановив, що з
матеріалів справи вбачається, що судом
першої інстанції направлено сторонам у
даній справі про банкрутство, в тому
числі й боржнику, копії ухвали
підготовчого засідання суду від 26.02.2013
року, що підтверджується відміткою
канцелярії господарського суду
Одеської області на звороті зазначеної
ухвали (том 1, а.с. 160 - зворот).

Також апеляційним судом встановлено,
що боржник неодноразово оскаржував
судові рішення у даній справі в період
лютого 2013року-квітня 2014року, що
підтверджує його поінформованість про
хід провадження у справі про
банкрутство в цілому.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що висновки апеляційного суду
про відсутність поважних причин для
відновлення строку на апеляційне
оскарження, який пропущено скаржниками
терміном більш як на один рік, зроблені
з дотриманням статей 43, 93, 97 ГПК України
та з наведенням мотивів такої оцінки
доказів (неповажності причин пропуску
строків на апеляційне оскарження), а
також підстав, за яких подане
скаржниками клопотання не може бути
задоволене.

Доводи скаржників в частині того, що
засновники боржника ОСОБА_6, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не були персонально повідомлені
судом про прийняття ухвали
підготовчого судового засідання 26.02.2013
року, внаслідок чого строк на
апеляційне оскарження ними пропущено з
поважних підстав, колегія суддів
касаційного суду вважає
необґрунтованими, оскільки в ході
провадження у справі про банкрутство
учасником провадження у справі є
представник засновників (учасників)
боржника згідно абзацу 22 статті 1
Закону (в редакції до прийняття змін
Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року),
а доказів обрання представника
засновників, який би набув правового
статусу учасника провадження у справі
про банкрутство, та якого суд повинен
би повідомляти про засідання у справі,
скаржниками суду не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України,
діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції відповідно до
статей 1115, 1117 ГПК України, не вбачає
підстав для задоволення касаційної
скарги та скасування ухвали Одеського
апеляційного господарського суду від
11.04.2014 року, а доводи скаржників вважає
такими, що не спростовують
обґрунтованості висновків
апеляційного господарського суду за
змістом оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ТОВ "Вадіта",
засновників ТОВ "Вадіта" ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 11.04.2014 року у
справі №5017/2286/2012 залишити без змін.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

В.Ю. Поліщук