ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.07.14р. Справа № 904/3709/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Смірновій І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЄВРОМОСТ-ЛС", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЙЛ ПРОДУКТ", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 256192,50 грн.

Представники:

Від позивача: Бабака В.В. за дов. б/н від
27.05.2014р.

Від відповідача:не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євромост-ЛС"
звернулось до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ойл Продукт" з
позовом про стягнення 256192,50грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на невиконання
відповідачем умов договору поставки
нафтопродуктів №110214/2 від 11.02.2014р. та
неповернення суми передоплати
позивачу.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.2014р.
порушено провадження у справі.

Справа призначалась до розгляду в
судових засіданнях на 24.06.2014р. та
09.07.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні від 09.07.2014р. підтримав
правову позицію викладену в позовній
заяві. Представник позивача зазначив,
що наполягає на стягненні з
відповідача суми попередньої оплати на
підставі статті 693 Цивільного кодексу
України.

Представник відповідача в судові
засідання не з'явився, витребуваних
судом документів не надав, поважних
причин неявки свого представника в
судове засідання не повідомив.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
вимог суду, викладених в ухвалах
господарського суду Дніпропетровської
області від 29.05.2014р., 24.06.2014р. та
нез'явленням у судові засідання,
розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені
відповідачу у справі в установленому
порядку на адресу, вказану у
спеціальному витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 28.05.2014р.,
який наявний в матеріалах справи, 49000, м.
Дніпропетровськ, вул.
Краснозаводська, буд. 1-Б.

Отже, відповідача відповідно до статті
77 Господарського процесуального
кодексу України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
справи.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 09.07.2014р. будь-яких письмових
заяв та клопотань від відповідача щодо
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача
повідомлення щодо неможливості участі
у судовому засіданні 09.07.2014р. до
господарського суду Дніпропетровської
області не надходило, відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, встановив.

11.02.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євромост-ЛС" (далі -
покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ойл Продукт" (далі -
постачальник) підписаний договір
поставки нафтопродуктів №110214/2 (далі -
договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору
постачальник зобов'язується передати в
погоджені строки, а покупець прийняти і
оплатити на умовах викладених в
договорі, нафтопродукти, іменовані
далі за текстом - товар, найменування,
кількість, ціна яких вказується в
накладних документах на товар, які
оформлюються на кожну окрему партію
товару.

За взаємною згодою сторони домовились
про те, що вони не будуть оформляти
специфікацій до договору.
Рахунок-фактура та видаткові накладні
за договором будуть прирівнюватися до
специфікацій, і тому вони є невід'ємною
частиною цього договору (пункт 1.2
договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору
постачання товару, проводиться після
попередньої письмової або усної заявки
покупця про готовність придбання
партії товару в якій зазначається
асортимент та кількість товару.
Постачання товару підтверджується
накладними документами на товар, які
підписані представниками обох сторін.

Пунктом 6.12 договору передбачено, що
спори і розбіжності які можуть
виникнути між сторонами при виконанні
договору, вирішуються шляхом
переговорів між сторонами.

На виконання договору позивач
перерахував відповідачу грошові кошти
в розмірі 296692,50грн. в якості предоплати,
що підтверджується платіжним
дорученням №193 від 13.02.2014р. Проте, як
зазначає позивач, поставка
відповідачем товару за договором так і
не відбулась.

За твердженням позивача, згідно з
приписами пункту 6.12 сторони
домовились, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ойл Продукт" поверне
повну суму предоплати за договором в
розмірі 296692,50грн.

Відповідач повернув позивачу грошові
кошти на загальну суму 40500,00грн., що
підтверджується банківськими
виписками БВ-0000709 від 19.03.2014р. та БВ-0000711
від 21.03.2014р. Таким чином, несплаченою
залишилась сума розмірі 256192,50грн.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач направив на адресу відповідача
лист за №15/1 від 17.04.2014р. з вимогою
перерахувати протягом 3х днів на
рахунок позивача грошові кошти в
розмірі 256192,50грн. Але відповідь на
зазначений лист Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ойл Продукт" так і не
надало.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договори та інші
правочини.

Оскільки, внаслідок укладення між
сторонами договору між сторонами по
справі склалися господарські
правовідносини, то до них слід
застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу
визначено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 статті 692 ЦК України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів до нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як встановлено судом, на виконання умов
Договору позивачем виконано взяті на
себе зобов'язання з оплати за поставку
відповідачем нафтопродуктів належним
чином, водночас, відповідачем
порушено умови Договору та не
поставлено позивачу нафтопродукти в
об'ємах передбачених договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно вимог частини 2 статті 693
Цивільного кодексу України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Оскільки, відповідачем не було
поставлено нафтопродукти за договором,
суд дійшов висновку, що останнім
порушено умови договору та
вищевказаних норм Цивільного кодексу
України, тобто Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ойл Продукт"
зобов'язання належним чином не
виконано.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
із сторін повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм, а також
враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем не спростував,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення суми попередньої оплати в
розмірі 256192,50грн. нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Зважаючи на вищенаведене, позовні
вимоги Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євромост-ЛС"
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача в розмірі, визначеному
чинним законодавством.

Керуючись нормами статей Цивільного
кодексу України та Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45,
46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 78, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євромост-ЛС" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ойл Продукт" про
стягнення суми попередньої оплати за
договором поставки нафтопродуктів
№110214/2 від 11.02.2014р. в розмірі 256192,50грн. в
повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ойл Продукт" (; Місцезнаходження: 49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська,
буд. 1-Б) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євромост-ЛС" (;
Місцезнаходження: 49040, м.
Дніпропетровськ, вул. Запорізьське
шосе, буд. 38, прим. 9) суму попередньої
оплати за договором поставки
нафтопродуктів №110214/2 від 11.02.2014р. в
розмірі 256192,50грн. та суму сплаченого
судового збору в розмірі 5123,85грн.

Видати судовий наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні від 09.07.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення. Рішення може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
підписання до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складений та
підписаний: 11.07.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова