КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" липня 2014 р.
Справа №910/18629/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва
М.Л.

суддів: Авдеєва
П.В.

Куксова В.В.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1" на рішення
господарського суду міста Києва від
11.03.2014 року (оформленого відповідно до
ст. 84 ГПК України 21.03.2014 року) по справі
№ 910/18629/13 (головуючий суддя Удалова О.Г.,
судді Бондаренко Г.П., Любченко М.О.)

За позовом заступника прокурора
міста Києва в інтересах держави в особі

Київської міської ради

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1"

третя особа 1 на стороні позивача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, комунальне підприємство
"Київтранспарксервіс"

третя особа 2 на стороні позивача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу

Київської міської рада
(Київської міської державної

адміністрації)

третя особа 3 на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, комунальне підприємство
"Деснянськпарксервіс"

про звільнення та
повернення земельної ділянки

в с т а н о в и в :

До господарського суду міста Києва
надійшла позовна заява заступника
прокурора міста Києва в інтересах
держави в особі Київської міської ради
до товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1" про
звільнення та повернення земельної
ділянки.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 року позов задоволено
повністю. Зобов'язано товариство з
обмеженою відповідальністю "ОСКА 1"
звільнити земельну ділянку площею 0,63
га по вул. Бальзака 16-18 у Деснянському
районі м. Києва (нормативна грошова
оцінка якої складає 12 063 555 грн.), що
використовується під розміщення
автостоянки, повернути її Київській
міській раді та привести у придатний
для використання стан. Стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1" до Державного
бюджету України 3 441,00 грн. витрат на
сплату судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач, товариство з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1", звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
11.03.2014 року у справі № 910/18629/13 скасувати
та прийняти нове, яким у позові
відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 року
повернуто апеляційну скаргу без
розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України.

03.04.2014 року через канцелярію суду від
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1" надійшла
заява про роз'яснення рішення суду від
11.03.2014 року у справі № 910/18629/13.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.05.2014 року заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "ОСКА 1" про
роз'яснення рішення господарського
суду міста Києва від 11.03.2014 року у
справі № 910/18629/13 задовольнити частково.
Роз'яснено п. 2 резолютивної частини
рішення господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 року у справі № 910/18629/13,
зазначивши, що під приведенням
земельної ділянки площею 0,63 га по вул.
Бальзака 16-18 у Деснянському районі м.
Києва, що використовується під
розміщення автостоянки, у придатний
для використання стан мається на увазі
стан відповідно до цільового
призначення та категорії земель,
встановлених для такої ділянки. В іншій
частині заяви товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1" про
роз'яснення рішення суду від 11.03.2014 року
у справі № 910/18629/13 відмовлено.

27.06.2014 року від товариства з обмеженою
відповідальністю "ОСКА 1" повторно
надійшла апеляційна скарга, в якій
скаржник просить рішення
господарського суду міста Києва від
11.03.2014 року у справі № 910/18629/13 скасувати
та прийняти нове, яким у позові
відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи,
апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 91 ГПК
України, сторони у справі, прокурор,
треті особи, особи, які не брали участь
у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили.

Статтею 93 ГПК України визначено, що
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

З апеляційною скаргою позивач
звернувся, згідно штемпелю поштового
відділення на конверті 04.06.2014 року,
тобто з пропуском строку,
встановленого ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

В ст. 53 Господарського процесуального
кодексу України встановлено, що за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України, поважними причинами
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій.

У відповідності до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Згідно з вимогами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З вищенаведеного слідує, що закон
встановлює рівні можливості сторін і
гарантує їм право на захист своїх
інтересів. Принцип рівності учасників
судового процесу перед законом і судом
є важливим засобом захисту їх прав і
законних інтересів, що унеможливлює
ущемлення будь-чиїх процесуальних
прав. Це дає змогу сторонам вчиняти
передбачені законодавством
процесуальні дії, реалізовувати надані
їм законом права і виконувати
покладені на них обов'язки. Особи, які
беруть участь у справі, вправі вільно
розпоряджатися своїми матеріальними і
процесуальними правами, в тому числі
подавати докази на підтвердження
обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 93 ГПК України
передбачено, що апеляційна скарга, яка
подана після закінчення строків,
установлених цією статтею,
повертається скаржнику, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для відновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Отже, наведена норма пов'язує
можливість відновлення процесуального
строку з обов'язковою наявністю
поважної причини (чи причин) пропуску
відповідного строку.

Питання про відновлення пропущеного
процесуального строку розглядається
судом за заявою сторони, прокурора або
з власної ініціативи. При цьому, у заяві
повинно міститися обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V
Господарського процесуального кодексу
України.

У кожному випадку суд повинен з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінити доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та зробити
мотивований висновок щодо поважності
чи неповажності причин пропуску
строку.

В обґрунтування пропуску строку на
апеляційне оскарження рішення
скаржник зазначає, що останній чекав
доки суд першої інстанції роз'яснить
рішення від 11.03.2014 року, що
підтверджується заявою про роз'яснення
рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
вперше скаржник вчасно звернувся з
апеляційною скаргою і відповідно до
частини 4 ст. 97 ГПК України, після
усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2 і 3 частини першої статті 97,
сторона у справі має право повторно
подати апеляційну скаргу, однак ГПК
України не передбачено звернення з
повторною апеляційною скаргою лише
після роз'яснення рішення через два
місяці після набрання рішенням
законної сили.

Скаржником ані в апеляційній скарзі,
ані в самому клопотанні про
відновлення строку на подання
апеляційної скарги не обґрунтовано
поважність причин, які зумовили
неможливість подання апеляційної
скарги в строк та не надано
апеляційному суду належних та
допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33,
34 Господарського процесуального
кодексу України, які б підтверджували
поважність таких причин.

Отже, Київський апеляційний
господарський суд зазначає, що строк
оскарження обчислюється з дня їх
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу, а
не з моменту отримання повного тексту
рішення чи його роз'яснення.

Інших доводів в обґрунтування
клопотання про відновлення
пропущеного строку для подання
апеляційної скарги скаржник не надав, а
суд апеляційної інстанції не
встановив.

Таким чином, колегія суддів
апеляційного суду вважає за необхідне
зазначити, що клопотання скаржника не
містить обґрунтувань та посилань, які б
свідчили про наявність об'єктивно
непереборних обставин для подання
апеляційної скарги. Також не надано
доказів того, що скаржник не мав
можливості вчасно здійснити
відповідні процесуальні дії, оскільки,
можливість вчасного подання
апеляційної скарги залежала виключно
від волевиявлення самого скаржника,
тобто мала суб'єктивний характер, а
тому підстав для відновлення
пропущеного процесуального строку у
даному випадку колегія суддів не
вбачає.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 18.03.2014 року по справі №
910/8694/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" повернення сплаченої
суми судового збору здійснюється в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади із
забезпечення реалізації державної
фінансової політики.

З урахуванням вище зазначеного,
сплачена скаржником сума судового
збору згідно з платіжним дорученням №
46 від 02.06.2014 року, яке додано до
матеріалів апеляційної скарги у сумі
1721,00 грн., підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, ч. 2 ст. 93 Господарського
процесуального Кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

у х в а л и в :

1. Відмовити товариству з
обмеженою відповідальністю "ОСКА 1" у
задоволені клопотання про поновлення
строку на подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "ОСКА 1" на
рішення господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 року (оформленого
відповідно до ст. 84 ГПК України 21.03.2014
року) по справі № 910/18629/13 та додані до
неї документи повернути скаржнику.

3. Повернути з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "ОСКА 1" (02225,
м. Київ, проспект Маяковського, 7, кв. 221,
код 32105724) 1721,00 грн. судового збору,
сплаченого відповідно до платіжного
доручення № 46 від 02.06.2014 року.

4. Матеріали справи № 910/18629/13
повернути до господарського суду міста
Києва.

Головуючий суддя
М.Л. Яковлєв

Судді
П.В. Авдеєв

В.В. Куксов