ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.
Справа № 917/305/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Горбачова Л. П.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився.

відповідача - Дубинка Ю.С. (дов. № б/н
від 02.12. 2013 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Полтава -
Сад" Полтавська область (вх. №1348 П/3) на
рішення господарського суду
Полтавської області від 08.05.2014 р. у
справі № 917/305/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрекотек" м. Херсон

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтава - Сад",
Полтавська область, с. Розсошенці

про стягнення 248 819,71 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Укрекотек», звернувся до
господарського суду з позовною заявою,
в якій просив стягнути з відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Полтава - Сад», 225 460
грн. основного боргу, 16242,79 грн. пені, 3 %
річних у сумі 7116,92 грн. та відшкодувати
позивачу суму сплаченого судового
збору.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 08.05.14 р. (суддя
Ківшик О.В.) позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Полтава-Сад» на користь
ТОВ «Укрекотек» - 225460 грн. основного
боргу та 4608,51 судового збору. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач з даним рішенням
господарського суду Полтавської
області від 08.05.14 р. (суддя Ківшик О.В.) не
погодився, звернувся до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Полтавської області від 08.05.2014р. в
частині стягнення з ТОВ «Полтава-Сад»
на користь ТОВ «Укрекотек» 225460 грн.
основного боргу, в решті частині
рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
позивач повинен був не подавати
позовну заяву до господарського суду
Полтавської області, а направити йому
вимогу про оплату боргу в порядку ч.2 ст.
530 ЦК України, бо за відсутності такої
вимоги права позивача не є порушеними;
відповідач також посилається на ч.8 ст.
181 ГК України на відсутність в спірному
договорі істотної умови договору
передбаченою ч.3 ст.180 ГК України, а саме
строку дії договору, говорячи про те, що
даний договір вважається неукладеним.

Позивач через канцелярію надав суду
апеляційної інстанції відзив на
апеляційну скаргу та пояснення до
відзиву, в яких зазначив, що з
наведеними в апеляційній скарзі
доводами не погоджується, вважає їх
безпідставними, а оскаржуване рішення
законним та обґрунтованим, просить
залишити його без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення. Позивач
зазначає, що під час розгляду справи
господарським судом Полтавської
області не розглядалися первинні
документи щодо виконання сторонами
своїх зобов'язань за договором підряду
№ 85 за першим етапом. ТОВ «Полтава-Сад»
скориставшись цим вводить в оману суди
першої та другої інстанції, вказуючи у
своїй апеляційній скарзі, що строк
виконання зобов'язання з оплати
вартості другого етапу підрядних робіт
у договорі окремо не визначений. Проте
частина 2 договору підряду №85 містить
конкретні строки щодо оплати та
проведення розрахунків за виконані
роботи ТОВ Полтава-Сад», чи повністю
спростовуються доводи відповідача.

В судове засідання 24.06.2014 року позивач
свого представника не направив, про
причини неявки суд не повідомив, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції створено всі необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, вжито заходи для
належного повідомлення сторін про час
та місце розгляду справи, проте позивач
не скористався своїми правами,
передбаченими статтею 22 ГПК України та
виходячи з того, що явка сторін не
визнавалася обов'язковою судом
апеляційної інстанції, а участь в
засіданні суду (як і інші права,
передбачені статті 22 ГПК України) є
правом, а не обов'язком сторони, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
позивача за наявними у ній матеріалами
у відповідності до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 24.06.2014 року
представник відповідача підтримав
позицію, викладену у апеляційній
скарзі.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права в межах вимог ст. 101 ГПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 16.07.2012
року між сторонами було укладено
договір підряду № 85 (далі - договір), за
умовами якого ТОВ «Укрекотек»
(підрядник - позивач у справі)
зобов'язувалося виконати роботи з
теплоізоляції ангарів в кількості 2
штук та тамбуру, розташованих на
території Товариства з ожененою
відповідальністю «Полтава-Сад» за
адресою: Полтавська область,
Полтавський район, с. Розшосенці, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Полтава-Сад»
(замовник - відповідач у справі)
зобов'язувалося прийняти і оплатити
виконані роботи.

Сторони узгодили, що приймання робіт
здійснюється у 2 етапи з підписанням
актів виконаних робіт по кожному етапу
окремо. Перший етап: виконання
теплоізоляції приміщень об'ємом 509,00
куб.м. на суму 1 400 000,00 грн. повинен бути
завершений до 15 грудня 2012. Другий етап:
теплоізоляція приміщень об'ємом 118,35
куб.м. на суму 325 460,00 грн. повинен бути
завершений до 15 січня 2013 року. Кінцевий
строк завершення роботи на об'єкті - 15
січня 2013 року (п. 15, п.1.6 договору підряду
№ 85). Цей договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та скріплення печатками
сторін. Строк дії договору
закінчується після повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цим
договором (п.7.1,п.7.2 договору підряду №
85).

Судом першої інстанції встановлено
належне виконання у січні 2013 року
позивачем другого етапу підрядних
будівельних робіт: теплоізоляція
приміщень на суму 325 460.00 грн., а також
прийняття без зауважень результатів
цих робіт відповідачем.

Оскільки договір підряду №85 не містить
положень щодо поетапної оплати
вартості виконаних робіт (у п. 2.1
сторони узгодили, що кошти у сумі 325460, 00
грн. є остаточним розрахунком по
договору, який повинен бути проведений
замовником не пізніше 17 січня 2013 року
після приймання робіт уповноваженими
представниками замовника), за
недоведеністю виконання сторонами
першого етапу робіт суд дійшов
висновку про те, що строк виконання
зобов'язання з оплати вартості другого
етапу підрядних будівельних робіт у
договорі окремо не визначений, а тому
спірні правовідносини врегульовані
приписами ст. 530 Цивільного кодексу
України.

В порушення прийнятих на себе
зобов'язань за договором підряду № 85 та
приписів ст.854, ст.530 Цивільного кодексу
України відповідач результати
отриманих робіт оплатив частково,
заборгованість останнього на момент
прийняття даного рішення складає 225460, 00
грн. Дана обставина відповідачем не
спростована.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 225460,00 грн.
основного боргу є правомірними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції на підставі наявних у
справі доказів, визнав встановленим
факт виконання робіт підрядником
(позивачем) та їх прийняття
відповідачем (замовником). Зважаючи на
те, що в порушення умов договору
відповідач не здійснив оплату
підрядних робіт, аргументованих
заперечень не надав, доказів сплати
225460,00 грн. заборгованості до суду не
представив, тому керуючись ст.ст. 526, 837,
882 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, суд
визнав позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

З даними висновками повністю
погоджується колегія суддів.

Надаючи кваліфікацію спірним
правовідносинам колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Дані правовідносини виникли між
позивачем, як підрядником, та
відповідачем, як замовником, за
договором підряду № 85 від 16.07.2012 року,
за умовами якого (п. 2.1) договору
відповідач повинен здійснити оплату
послуг у сумі 325 460,00 грн. не пізніше 17
січня 2013 року після приймання робіт
уповноваженими представниками.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України,
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами.

Так, позивач, при зверненні з позовною
заявою надав до господарського суду
копії актів приймання будівельних
робіт, як доказ надання послуг підряду.
При їх дослідженні суд встановив, що
зазначені акти мають дату, підпис та
посаду уповноважених осіб, що їх
підписали, вони засвідчені печатками
сторін.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими твердження
відповідача про те, що у ТОВ
«Полтава-Сад» не настав обов'язок щодо
сплати суми основної заборгованості.

Здійснивши аналіз наявних у справі
актів про надання послуг підряду (а.с.
11-17, т. 1) колегія суддів констатує, що в
актах чітко зазначено у якому місяці
надавались послуги, а поряд з підписом
замовника зазначена дата підписання
актів.

При цьому, колегія суддів також
враховує наявні у справі інші докази:
рахунки-фактури, виписки по рахунку,
локальні кошториси. Всі ці документи
містять посилання на договір № 85 від
16.07.2012 року, та є доказом здійснення
господарської операції між сторонами з
виконання робіт за договором.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивачем був виставлений відповідачу
рахунок-фактура № СФ-0000014 від 16 липня
2012року за послуги підряду.

Згідно акту № б/н, складеного за актами
приймання виконаних підрядних робіт,
підрядником ТОВ "Укрекотек" були надані
послуги замовнику ТОВ «Полтава-Сад» в
узгодженому розмірі, що складає 325 460,00
грн. Вказаний акт датований 15.01.2013 року
(а.с. 13, т. 1).

Отже, дата приймання підрядних послуг,
яка зазначена на актах, повністю
підтверджується наявними у справі
доказами, а твердження відповідача,
щодо ненастання дати з якої
починається відлік періоду впродовж
якого здійснюється оплата отриманих
послуг є безпідставними та такими, що
спростовується вищевикладеним.

Таким чином, підписаний сторонами акт є
належним доказом надання ТОВ
«Укрекотек» послуг підряду, та
підставою для розрахунків, так як ТОВ
«Полтава-Сад» підписуючи вказані акти
підтвердило факт їх надання позивачем,
а посилання відповідача на ненастання
строку виконання зобов'язання з оплати
є необґрунтованими та такими, що
спростовується наявними у справі
доказами, які відповідачем жодним
чином не спростовані.

До того ж, ТОВ «Полтава-Сад» була
здійснена часткова сплата за послуги
підряду на підставі актів приймання
виконаних будівельних робіт за січень
2013 року, про що свідчать надані
позивачем виписки з банку про оплату
відповідачем 1500000 грн.

Наведене у повній мірі підтверджує, що
договір № 85 від 16.07.2012 року був
схвалений відповідачем, прийнятий до
виконання, а отже є підставою для
належного виконання обов'язків
передбачених умовами договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим
виконання сторонами. Виконуючи одні
умови договору та ігноруючи інші ТОВ
«Полтава-Сад» порушило норми
підписаного правочину та
законодавства України тим самим
порушило права ТОВ «Укрекотек» на
оплату наданих послуг по підряду,
надання яких повністю підтверджується
матеріалами справи та не спростовано
відповідачем належними доказами.

Отже, факт надання позивачем послуг з
підряду та їх прийняття відповідачем
за актами, тобто факт їх остаточної
здачі, підтверджено матеріалами
справи, та у відповідності з умовами
договору, а також вимог чинного
законодавства, зокрема ч. 2 ст. 854
Цивільного кодексу України, відповідач
зобов'язаний сплатити позивачу
обумовлену ціну.

На підставі викладеного, враховуючи
факт належного виконання позивачем
своїх зобов'язань, передбачених
договором субпідряду № 85 від 16.07.2012
року, що підтверджується належними та
допустимими доказами - підписаними
сторонами та скріпленими їх печатками
актами виконаних робіт, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції
про задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача 225460,00 грн.
боргу.

За приписами п.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення , а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом

Колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду першої
інстанції в тому що, строк виконання
відповідачем зобов'язань щодо сплати
вартості виконаних Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрекотек» (підрядником) у січні 2013
року з теплоізоляції ангарів 2 штук на
суму 325460,00 грн. настав 04.03.2014 р., а тому
нарахування позивачем пені та 3% річних
за період, що передує цій даті, не
ґрунтується на нормах матеріального
права.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Обов'язок доказування відповідно до
приписів статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
розподіляється між сторонами виходячи
з того, хто посилається на певні
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги та заперечення.

За таких обставин, відповідач ані під
час вирішення спору у господарському
суді Полтавської області, ані під час
розгляду його апеляційної скарги не
надав жодного належного матеріального
доказу обґрунтованості та
правомірності як своїх заперечень
проти позову, так і висловлених у своїй
апеляційній скарзі тверджень. Наведені
ним в апеляційній скарзі доводи про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права нічим не
обґрунтовані та не узгоджуються з
наявними у справі матеріалами. Його
позиція не підтверджена належними та
допустимими доказами. Тому, вказані
вимоги відповідача, що зазначені в
апеляційній скарзі, не підлягають
задоволенню, а наведені на їх
підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для скасування
прийнятого у даній справі рішення
господарського суду Полтавської
області від 08 травня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись
статтями ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1
статтею 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Полтава -
Сад" Полтавська область залишити без
задоволення.

Рішення господарського Полтавської
області від 08 травня 2014 року у справі №
917/305/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Постанову складено та підписано
26.06.2014 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.