ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.07.2014 р.
Справа№ 914/2568/14

Суддя Сухович Ю.О. розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтернаціональна
Транспортна Експедиційна Компанія»,
м.Львів

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.Львів

про відшкодування прямих збитків у
розмірі 227 807,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Львівської області подано позов
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтернаціональна
Транспортна Експедиційна Компанія» до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
відшкодування прямих збитків у розмірі
227 807,45 грн.

Вирішуючи питання про прийняття
позовної заяви (вх. №2656 від 16.07.2014р.) до
розгляду, судом встановлено наявність
підстав для її повернення без розгляду
зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Пунктом 2 ст.57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Як вбачається з матеріалів
позовної заяви (вх. №2656 від 16.07.2014р.)
позивачем в якості доказу відправлення
позовної заяви з додатками відповідачу
долучено фіскальний чек №0398 від
27.06.2014р. та опис вкладень з відміткою
поштового відділення від 27.06.2014р.

Однак, долучений до матеріалів
справи опис вкладень не оформлений у
відповідності до встановлених
законодавством вимог, зокрема Правил
надання послуг поштового зв'язку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009р. №270 із
змінами та доповненнями.

Зокрема, у описі вкладень у цінний
лист не вказано адресата (кому саме
надсилалась позовна заява), адреси на
яку надсилалась позовна заява, та ким
вона надіслана.

Долучений до позовної заяви
фіскальний чек №0398 від 27.06.2014р. є лише
розрахунковим документом який, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку, водночас доказом надсилання
позовної заяви згідно положень ч.1 ст.56
ГПК України є бланк опису вкладення у
цінний лист.

Відтак, долучений позивачем до
позовної заяви опис вкладення не може
бути належним та допустимим доказом
надсилання Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2, на адресу: АДРЕСА_1, позовної
заяви про відшкодування збитків в сумі
227 807,45 грн.

Згідно п.6 ст.63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Слід звернути увагу позивача на
той факт, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Вказане
узгоджується з позицією Вищого
господарського суду України
викладеною в п.2.21 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013р. із змінами та доповненнями.

Постановою правління
Національного банку України від 21.01.2004
№ 22 із змінами та доповненнями
затверджено Інструкцію про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, якою встановлено
загальні правила, види і стандарти
розрахунків клієнтів банків та банків
у грошовій одиниці України на
території України, що здійснюються за
участю банків. Нормами інструкції
встановлені вимоги щодо заповнення
розрахункових документів, у тому числі
платіжних доручень.

Відповідно до п. 3.8 вказаної
Інструкції реквізит "Призначення
платежу" платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
"Призначення платежу".

Однак, у долученому до позовної
заяви плітжному дорученні №365 від
15.07.2014р. про сплату судового збору не
вказано по якій саме позовній заяві,
оплачено судовий збір, у призначенні
платежу вказано: судовий збір за
позовом ТОВ ІТЕК, господарський суд
Львівської області. Таким чином, графа
"Призначення платежу" вказаного
платіжного доручення не містить
відомостей про те, в якій саме справі
сплачено судовий збір.

Вимога про зазначення у підставі
платежу конкретної справи по якій
сплачується судовий збір ставиться для
запобігання багаторазового
використання одного і того ж
платіжного документа у декількох
справах.

Згідно п.4 ст.63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Суд звертає увагу не те,
відповідно до частини 3 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ч.1 ст.56, ч.2 ст.57, п.4, п.6 ст.63, ст.
86 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтернаціональна
Транспортна Експедиційна Компанія»
позовну заяву і додані документи без
розгляду, на 17 аркушах, в тому числі
оригінал платіжного доручення №365 від
15 липня 2014р. на суму 4 556,15 грн.

2. Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Сухович Ю.О.