ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.
Справа № 914/43/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Скрипчук О.С.

суддів
Дубник О.П.

Матущака О.І.

при секретарі судового засідання
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
старшого прокурора відділу
представництва інтересів громадян та
держави в суді прокуратури Західного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері за
№ 05/2-137 вих-14 від 10.04.2014 року

на рішення Господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 року

у справі № 914/43/14

за позовом: Івано-Франківського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі його органу,
уповноваженим органом якої
здійснювати відповідні функції в
спірних відносинах є:

позивач-1: Міністерство оборони
України, м. Київ

позивач-2: Концерн «Військторгсервіс»,
м. Київ

до відповідача: Приватного
підприємства «Ігор», м. Самбір

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача-1: Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області, м. Львів

за участю третьої особи-2: Фонду
державного майна України, м .Київ

про визнання права власності та
витребування майна.

за участю представників:

прокурора: Покора К.В. - посвідчення №
012188;

від позивача-1: Свідерський Р.О. -
довіреність № 220/759/д від 28.11.2013 року;

від позивача-2: не з'явився;

від відповідача: Кравчук П.І. -
довіреність б/н від 28.01.2013 року;

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківський прокурор з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України, Концерн
«Військторгсервіс» звернувся до
Господарського суду Львівської
області з позовом до ПП «Ігор», за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору РВ
ФДМ України по Львівській області про
визнання права власності та
витребування майна.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 року у
справі № 914/43/14 (суддя Фартушок Т.Б.) в
позові прокурора відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
прокурор відділу представництва
інтересів громадян та держави в суді
прокуратури Західного регіону України
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері подав апеляційну скаргу
за № 05/2-137 вих-14 від 10.04.2014 року, в якій
просить рішення Господарського суду
львівської області від 25.03.2014 року
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення порушено норми матеріального
справа. А саме скаржник стверджує, що
філією «Управління торгівлі Західного
ОК «Концерну «Військторгсервіс»
здійснено відчуження спірного
нерухомого державного майна з
порушенням встановленого
законодавством порядку.

Сторонами та третіми особами не подано
відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач - 2 та треті особи явки
уповноважених представників у судове
засідання, яке відбулось 02.07.2014 року не
забезпечили, незважаючи на те, що про
час та місце розгляду апеляційної
скарги були належним чином
повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

04.10.2004р. Міністром оборони України було
видано довіреність вих.№220/2071 на ім'я
начальника Головного управління
торгівлі тилу МОУ Пукіру П.Н. Згідно
даної довіреності останньому було
надано право надання від імені
Міністерства оборони України
висновків (дозволу) на укладення
договорів, в тому числі з питань
розпорядження майном, що закріплене на
праві господарського відання.

Листом від 18.10.2004 року за №140/3/1369/9
начальник Головного управління
торгівлі Тилу Міністерства оборони
України Пукір П.Н. надав начальнику
Державного підприємства Міністерства
оборони України "Управління торгівлі
Західного оперативного командування"
Свідерському Г.М. дозвіл на відчуження
спірного майна.

В подальшому 12.02.2005р. Міністр оборони
України окремим дорученням від 12.02.2005р.
скасував довіреність від 04.10.2004р.

15.01.2010р. Рівненською міжрегіональною
універсальною товарно-майновою біржею
«Прайс» проведено публічні торги з
продажу нерухомого майна - двох
нежитлових будівель, а саме: столярного
цеху загальною площею 110,5 кв.м., що
розташований за адресою: вул.
Військторг, 37, будинок "і", с. Рудня,
Самбірського району, Львівської
області та гаражу-складу, загальною
площею 293,7кв.м., що розташований за
адресою: вул. Військторг, 37, будинок "и",
с.Рудня, Самбірського району,
Львівської області.

18.03.2010р. за результатами проведення
публічних торгів, між ПП «Ігор»
(покупець) та Концерном
«Військторгсервіс» було укладено
договір купівлі-продажу (надалі
договір). Згідно договору продавець
зобов'язався передати у власність
покупцю, переможцю публічних торгів,
дві нежитлові будівлі: столярного цеху
загальною площею 110,5кв.м., що
розташований за адресою: вул.
Військторг, 37, будинок "і", с. Рудня,
Самбірського району, Львівської
області та гаражу-складу, загальною
площею 293,7кв.м., що розташований за
адресою: вул. Військторг, 37, будинок "и",
с.Рудня, Самбірського району,
Львівської області, а покупець -
прийняти зазначені будівлі, вже
сплатив ціну відповідно до умов, що
визначені у договорі. Право власності
на будівлі перейшло до покупця з
моменту передачі майна та державної
реєстрації договору.

У пункті 2.1. договору вказано, що за
придбання об'єкта покупець сплатив
продавцю 92 959,00грн.

Договір від 18.03.2010р. підписаний та
скріплений печатками сторін та
посвідчений приватним нотаріусом
Самбірського районного нотаріального
округу ОСОБА_2, зареєстрований в
реєстрі за №332. Договір від імені
Концерн «Військторгсервіс» підписаний
начальником філії Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
Свідерським Г.М.

Прокурор при зверненні до суду першої
інстанції зазначає, що в порушення ч.5
ст.75 ГК України, п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України №803 від 06.06.2007р. "Про
затвердження Порядку відчуження
об'єктів державної власності", п.п.68 п.4
"Положення про Міністерство оборони
України", затвердженого Указом
Президента України №406/2011 від 06.04.2011р.,
відповідно до яких відчуження спірного
майна повинно було б здійснюватись
лише після надання згоди (дозволу)
Міністерства оборони України та з
погодженням з Фондом державного майна
України, спірне майно відчужено за
відсутності дозволу (згоди)
Міністерства оборони України та
погодження з Фондом державного майна
України. Адже, довіреність
Міністерства оборони України від 04.10.2004
року вих.№220/2071, що була видана на ім'я
начальника Головного управління
торгівлі тилу МОУ Пукіру П.Н. була
скасована.

Прокурор також зазначив, що ПП «Ігор»
не може вважатись добросовісним
набувачем спірного майна, оскільки
придбало приміщення в юридичної особи,
яка не мала права здійснювати його
відчуження, та спірне майно вибуло з
володіння позивача 1 поза його волею.

Нормативним обґрунтуванням позовних
вимог прокурор зазначає ч.1 ст.388 ЦК
України, посилаючись на те, що спірне
майно вибуло з володіння позивача - 1
поза його волею.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст. 387, 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається, а також має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

За змістом ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу
України, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, коли
майно було загублено власником або
особою, якій він передав майно у
володіння або викрадене у власника або
особи, якій він передав майно у
володіння чи вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі.

Таким чином, добросовісне придбання
згідно ст. 388 Цивільного кодексу
України можливе лише тоді, коли майно
придбане не безпосередньо у власника, а
у особи, яка не мала права відчужувати
це майно.

Разом з цим, згідно зі ст. 330 Цивільного
кодексу України, якщо майно відчужене
особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває право
власності на нього, якщо відповідно до
статті 388 цього Кодексу майно не може
бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу
України, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, якщо
майно, зокрема, вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі
іншим шляхом.

Зі змісту наведеної статті вбачається,
що до кола обставин, які необхідно
встановити під час розгляду позовних
вимог про витребування майна, належать,
зокрема оплата набувачем вартості
спірного майна, відсутність волі
власника або утримувача цього майна на
його відчуження.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що
у випадку, якщо майно вибуло з
володіння власника на підставі
вчиненого правочину перевірці судом
при вирішенні справи підлягає чинність
правочину. Дана правова позиція
підтримана в постанові Верховного суду
України від 12.02.2014 року у справі №
6-165цс13.

Судом встановлено, що відповідач
придбав спірне майно за відплатним
договором купівлі-продажу нежитлових
будівель від 18.03.2010 року укладеного між
Концерн «Віськторгсервіс» та ПП
«Ігор».

Згідно п. 2.1. договору ПП «Ігор»
сплатило продавцю 92 959,00грн. вартості
спірних об'єктів. Зазначені кошти не
повертались на рахунок відповідача.

У справі № 914/1638/13 Господарського суду
Львівської області предметом
дослідження було чинність договору
купівлі-продажу від 18.03.2010 року.
Рішенням Господарського суду
Львівської області від 09.07.2013 року у
справі № 914/1638/13 в позові Міністерства
оборони України до Концерн
«Віськторгсервіс», ПП «Ігор» та
Рівненської міжрегіональної
універсально товарно-майнової біржі
«Прайм» про визнання недійсним торгів
та визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 18.03.2010 року,
відмовлено. Дане рішення мотивоване
тим, що оскільки в матеріалах справи
містяться наявні підстави для
застосування судом позовної давності,
позовна вимога про визнання недійсним
правочину купівлі-продажу від 18.03.2010
року не підлягає до задоволення.

Зазначене рішення в апеляційному
порядку не переглядалось та набрало
законної сили. Отже, станом на момент
розгляду даної справи договір
купівлі-продажу від 18.03.2010 року є
чинним.

Враховуючи те, що станом на даний час
договір купівлі-продажу від 18.03.2010 року
на підставі якого відповідач набув
право власності на спірні об'єкти є
чинним та був предметом судового
розгляду у справі № 914/1638/13 та те, що
останнім було сплачено продавцю
вартість спірних об'єктів і зазначені
кошти не повертались на рахунок ПП
«Ігор», відтак, позовні вимоги
Івано-Франківського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України та
Концерн «Військторгсервіс» про
визнання права власності та
витребування майна не підлягають до
задоволення.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення Господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський
суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 року у
даній справі залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Стягнути з Міністерства оборони
України (03168, пр-кт Повітрофлоцький, 3,
м.Київ) у дохід Державного бюджету
України судовий збір у сумі 929,59 грн. за
перегляд рішення в апеляційному
порядку (за позовними вимогами про
визнання права власності та
витребування майна).

3 . Стягнути з Концерн
«Віськторгсервіс» (03151, м. Київ,
Солом'янський район, вул.
Молодогвардійська, 28А, )
у дохід Державного бюджету України
судовий збір у сумі 929,59 грн. за перегляд
рішення в апеляційному порядку (за
позовними вимогами про визнання права
власності та витребування майна).

4 .Доручити Господарському суду
Львівської області видати накази.

5 . Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу направити в Господарський суд
Львівської області.

Головуючий - суддя
Скрипчук О.С.

суддя
Дубник О.П.

суддя
Матущак О.І.