ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви

"14" липня 2014 р.
Справа № 20/116-10/4

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву
відповідача - ФОП ОСОБА_1 про перегляд
рішення господарського суду Київської
області від 15.03.2012 р. за нововиявленими
обставинами

у справі № 20/116-10/4

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Дослідно-експериментальний
виробничий центр „Олімп", с. Софіївська
Борщагівка, Києво-Святошинський район

до:

1) Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Вишневе, Києво-Святошинський
район;

2) Софіївсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, с. Софіївська
Борщагівка, Києво-Святошинський район;

за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) Києво-Святошинського відділу
Київської обласної філії ДП „Центр
ДЗК", с. Софіївська Борщагівка,
Києво-Святошинський район;

2) Управління земельних ресурсів у
Києво-Святошинському районі Київської
області, м. Київ;

про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним та усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 15.03.2012 р. (суддя
Щоткін О. В.) у справі № 20/116-10/4 за
позовом ТОВ
„Дослідно-експериментальний
виробничий центр „Олімп" до ФОП ОСОБА_1,
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області за участю третіх
осіб, що не заявляють самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, Києво-Святошинського
відділу Київської обласної філії ДП
„Центр ДЗК", Управління земельних
ресурсів у Києво-Святошинському районі
Київської області, про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним та усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою позов
задоволено повністю та вирішено
визнати незаконним та скасувати
рішення 26 сесії 5 скликання
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області № 9 від 27.03.2009 р. „Про
передачу в оренду земельної ділянки в
с. Софіївська Борщагівка ПП ОСОБА_1.";
визнати недійсним договір оренди від
14.09.2009 р. (за реєстром № 1001) терміном на 49
років земельної ділянки, розташованої
у АДРЕСА_1, підписаний між
Софіївсько-Борщагівською сільською
радою та ФОП ОСОБА_1; зобов'язати ФОП
ОСОБА_1 усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою ТОВ
„Дослідно-експериментальний
виробничий центр „Олімп", відновивши
межу між земельними ділянками по
АДРЕСА_1, що у селі Софіївська
Борщагівка Києво-Святошинського
району Київської області, перенісши
межі на АДРЕСА_2 на 3, 26 м., та по лінії 15-16
на 3, 26 м. в сторону ФОП ОСОБА_1, шляхом
перенесення огорожі та знесення
частини споруди (будівлі), яка
знаходиться на земельній ділянці ТОВ
„Дослідно-експериментальний
виробничий центр „Олімп", тобто
відновити межі згідно Державного акта
на право постійного користування
землею від 11.11.1998 р. серії ІІ-КВ №001326, а
також присуджено до стягнення з ФОП
ОСОБА_1 на користь ТОВ
„Дослідно-експериментальний
виробничий центр „Олімп" - 42, 50 грн
державного мита, 59, 00 грн витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, а також 1 000, 00 грн
витрат за проведення судової
експертизи та з
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області на користь ТОВ
„Дослідно-експериментальний
виробничий центр „Олімп" - 42, 50 грн
державного мита, 59, 00 грн витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, а також 1 000, 00 грн
витрат за проведення судової
експертизи.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.07.2012 р.
рішення господарського суду Київської
області від 15.03.2012 р. у справі № 20/116-10/4
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.11.2012 р. рішення
господарського суду Київської області
від 15.03.2012 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.07.2012 р. у справі № 20/116-10/4 залишено без
змін.

Рішення господарського суду Київської
області від 15.03.2012 р. у справі № 20/116-10/4
набрало законної сили 12.07.2012 р.
відповідно до постанови Київського
апеляційного господарського суду від
12.07.2012 р.

18.09.2012 р. на виконання вказаного рішення
судом було видано відповідні накази.

04.07.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача - ФОП ОСОБА_1 надійшла заява
б/н від 03.07.2014 р. про перегляд рішення
господарського суду Київської області
за нововиявленими обставинами, у якій
він просить суд переглянути рішення
господарського суду Київської області
від 15.03.2012 р. у справі № 20/116-10/4,
скасувати його та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову повністю.

У відповідності до ст. 2-1
Господарського процесуального кодексу
України зазначену заяву у справі №
20/116-10/4 передано для розгляду судді
Бацуці В. М.

Вказана заява не може бути прийнята до
розгляду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 113 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами за заявою сторони,
прокурора, третіх осіб, поданою
протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення. При цьому заява про перегляд
судового рішення господарського суду з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини другої статті 112 цього Кодексу,
може бути подана не пізніше трьох років
з дня набрання судовим рішенням
господарського суду законної сили.

Відповідно до частин 3 - 5 ст. 113 цього ж
кодексу заява про перегляд судового
рішення подається до господарського
суду, який прийняв судове рішення, де
вона реєструється з дотриманням
порядку, передбаченого частинами
другою, третьою статті 21 цього Кодексу.

Заявник зобов'язаний надіслати іншим
сторонам копії заяви та доданих до неї
документів.

До заяви додаються документи, що
підтверджують надіслання копії заяви
іншим сторонам, та документ про сплату
судового збору.

Згідно з п.п. 6) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" розмір
ставки судового збору із заяв про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, що
подаються до господарського суду,
становить 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 1) п. 2 ч. 2 ст. 4 цього ж закону
розмір ставки судового збору із
позовних заяв майнового характеру, що
подаються до господарського суду,
становить 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1, 5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
а згідно з п.п. 2) п. 2 ч. 2 ст. 4 цього ж
закону розмір ставки судового збору із
позовних заяв немайнового характеру,
що подаються до господарського суду,
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Частиною 3 ст. 6 цього ж закону
передбачено, що за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Пунктом 2.10. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. „Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що у випадках об'єднання в
одній заяві вимог як майнового, так і
немайнового характеру судовий збір
згідно з пунктом 3 статті 6 Закону
підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Пунктом 2.11. цієї ж постанови
передбачено, що якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Пунктом 15 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/530
від 29.09.2009 р. „Про деякі питання,
порушені у доповідних записках
господарських судів України у першому
півріччі 2009 року щодо застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України" на запитання „Які дії
слід вчиняти господарському суду у
разі встановлення суттєвої недоплати
суми державного мита при поданні
позову?" зазначено, що згідно з частиною
першою статті 46 ГПК державне мито
сплачується чи стягується в доход
державного бюджету України в порядку і
розмірі, встановлених законодавством
України. За змістом пункту 4 частини
першої статті 63 названого Кодексу
неподання доказів сплати державного
мита у встановлених порядку та розмірі
є підставою для повернення позовної
заяви незалежно від того, чи є сума
недоплати „суттєвою".

До вказаної заяви додано квитанцію №
20546274 від 03.07.2014 р. про сплату судового
збору на суму 35, 50 грн та квитанцію №
П711472 від 14.10.2013 р. про сплату судового
збору на суму 573, 50 грн, розмір якого не
відповідає п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
„Про судовий збір". Належного доказу,
що б підтверджував сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі,
відповідачем-1 до заяви не додано.

Згідно ст. 113 Господарського
процесуального кодексу України заява
про перегляд судового рішення
господарського суду за нововиявленими
обставинами до розгляду не приймається
і повертається заявникові у разі
відсутності доказів сплати судового
збору у порядку і розмірі, встановлених
законодавством, а також з інших
підстав.

За таких обставин зазначена заява
підлягає поверненню без розгляду з
вказаних підстав.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 86, 112, 113 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 заяву б/н від 03.07.2014 р.
(вх. № 37/14 від 04.07.2014 р.) про перегляд
рішення господарського суду Київської
області від 15.03.2012 р. у справі № 20/116-10/4
за нововиявленими обставинами та
додані до неї матеріали без розгляду.

Суддя
Бацуца В.М.