КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р. Справа№ 31/272

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Хрипуна О.О.

Власова Ю.Л.

представники:

від позивача (апелянта) - не з'явився ;

від відповідача - не з'явився ;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1"

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 27.05.2014

у справі № 31/272 (суддя Якименко М.М.),

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1"

про видачу дублікату наказу

у справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НЬЮ ФОРС
ГРУП"

про розірвання договору та стягнення 1
435 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 у справі № 31/272 в
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" про видачу дублікату
наказу - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що заявник звернувся до
господарського суду м. Києва з заявою
про видачу дублікату наказу вже після
спливу строку пред'явлення наказу до
виконання, суду не надано заяви про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання, а
тому суд керуючись ст. 120 ГПК України
відмовив в задоволенні поданої заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
зазначену ухвалу та повернути справу
для нового розгляду до господарського
суду міста Києва.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції при
винесенні оскаржуваної ухвали не було
враховано ту обставину, що наказ
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272 було пред'явлено
стягувачем (позивачем) до виконання в
межах строку, зазначеного у наказі, і за
ним було відкрито відповідне виконавче
провадження. В свою чергу, постановою
державного виконавця відділу ДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві від
11.06.2013, наказ господарського суду міста
Києва від 23.11.2010 № 31/272 було повернуто
стягувачу на підставі статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з тим, що вжитими державним
виконавцем заходами не розшукане майно
боржника, на яке можливо звернути
стягнення в рахунок погашення боргу,
тощо. Апелянт вказує на те, що в силу
вимог статті 23 Закону України «Про
виконавче провадження» строк
пред'явлення виконавчого документа
(наказу) перервався і поновився з
моменту повернення виконавчого
документа. Проте, наказ суду стягувачу
так і не повернувся у зв'язку з його
втратою, внаслідок чого позивач був
позбавлений права повторно звернутись
до відділу ДВС для повторного
пред'явлення до виконання наказу суду,
з урахуванням того, що строк
пред'явлення наказу поновився.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1" по
справі № 31/272 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Станіку С.Р., а для
розгляду апеляційної скарги по справі
№ 31/272 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Станік С.Р.,
судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1"
поновлено строк на апеляційне
оскарження ухвали господарського суду
міста Києва від 27.05.2014 по справі № 31/272,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
27.05.2014 по справі №31/272 прийнято до
провадження та порушено апеляційне
провадження, розгляд справи №31/272
призначено на 09.07.2014.

В судове засідання 09.07.2014 Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" та Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НЬЮ ФОРС ГРУП" своїх представників не
направили, причин неявки суд не
повідомили, про судове засідання були
повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з метою
дотримання процесуальних строків
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
місцевого господарського суду,
встановленого ч. 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія вважає
можливим розглянути справу у
відсутності представників сторін за
наявними у справі матеріалами.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала
місцевого господарського суду
підлягає скасуванню, виходячи із
наступного.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що заявник звернувся до
господарського суду м. Києва з заявою
про видачу дублікату наказу вже після
спливу строку пред'явлення наказу до
виконання, суду не надано заяви про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання, а
тому суд керуючись ст. 120 ГПК України
відмовив в задоволенні поданої заяви.

Проте, з наведеними висновками суду
першої інстанції, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду не погоджується з
огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.11.2010 в справі № 31/272
задоволено позов ТОВ «Будова-Центр-1»
до ТОВ «Компанія «НЬЮ ФОРС ГРУП» про
розірвання Інвестиційного договору №
298 від 02.10.2007 про участь у будівництві
об'єкта нерухомості, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НЬЮ ФОРС
ГРУП", а також стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Нью Форс Груп"(01034 м. Київ, вул.
Рейтарська, 35-А, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1"(02218 м.
Київ, вул. Райдужна, 21, кв. 22, ), - з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, грошові кошти у
розмірі - 1 435 000 грн. (один мільйон
чотириста тридцять п'ять тисяч) грн., 14
350 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят)
грн. державного мита та 236 (двісті
тридцять шість) грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

23.11.2010 на примусове виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
10.11.2010, яке набрало законної сили з
22.11.2010, видано наказ про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Нью Форс
Груп" (01034 м. Київ, вул. Рейтарська, 35-А,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" (02218 м. Київ, вул.
Райдужна, 21, кв. 22, ), - з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, грошові кошти у
розмірі - 1 435 000 грн. (один мільйон
чотириста тридцять п'ять тисяч) грн., 14
350 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят)
грн. державного мита та 236 (двісті
тридцять шість) грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Також, у наказі господарського суду
міста Києва від 23.11.2010 № 31/272 вказано, що
строк пред'явлення його до виконання -
22.11.2013, тобто три роки з моменту видачі
відповідного наказу.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
враховує те, що на момент видачі наказу
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272, Господарський
процесуальний кодекс України діяв в
редакції, згідно якої стаття 118 містила
нормативний припис про те, що виданий
стягувачеві наказ може бути
пред'явлено до виконання не пізніше
трьох років з дня прийняття рішення.

В свою чергу, в матеріалах справи
наявна постанова старшого державного
виконавця відділу ДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
від 10.12.2010 про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу господарського суду міста Києва
від 23.11.2010 № 31/272 про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Нью Форс
Груп" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" боргу загалом у розмірі
1 449 586 грн.

Також, у наведеній постанові старшого
державного виконавця відділу ДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві від 10.12.2010 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272 зазначено, що документ про
примусове виконання поданий 07.12.2010.

З урахуванням наведеного, Колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що стягувач - ТОВ Будова-Центр-1"
звернувся до органу виконання судових
рішень з примусового виконання наказу
суду в межах строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання, а
саме до 22.11.2013.

Відповідно до постанови старшого
державного виконавця відділу ДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві від 11.06.2013 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, постановлено повернути
стягувачу виконавчий документ - наказ
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272 про стягнення з Товариства
з обмеженою відповідальністю "Компанія
"Нью Форс Груп" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" боргу загалом у розмірі
1 449 586 грн. Постанова мотивована
посиланням на приписи ст. ст. 22, 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки вжитими державним виконавцем
заходами розшукати майно боржника, на
яке можливо звернути стягнення в
рахунок погашення боргу, не виявилось
можливим, а інші дії по розшуку майна
боржника результатів не дали. Також, у
постанові зазначено, що повернення
виконавчого документа стягувачеві з
підстав, обумовлених ст. ст. 22, 47 Закону
України «Про виконавче провадження» -
не позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання в межах строків,
встановлених ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження».

Статтею 23 Закону України «Про
виконавче провадження» (редакція якої
була незмінною станом на момент
винесення постанов про відкриття
виконавчого провадження і про
повернення виконавчого документа
стягувачеві) визначено, що строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються: 1)
пред'явленням виконавчого документа до
виконання; 2) частковим виконанням
рішення боржником; 3) наданням судом,
який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення. (частина 1). Після переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується (частина 2 наведеної
статті). У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони.
(частина 3 наведеної статті).

Таким чином, враховуючи приписи ст. 23
Закону України «Про виконавче
провадження», та те, що стягувач 07.12.2010
звернувся в перший раз з заявою про
примусове виконання наказу
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272, про що зазначено в
постанові старшого державного
виконавця відділу ДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
від 10.12.2010 про відкриття виконавчого
провадження, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що пред'явлення наказу
до виконання відбулось у встановлений
у ньому строк (до 22.11.2013) і строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перервався моментом
пред'явлення наказу до виконання.

В свою чергу, оскільки відповідно до
постанови старшого державного
виконавця відділу ДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
від 11.06.2013 про повернення виконавчого
документа стягувачеві, постановлено
повернути стягувачу виконавчий
документ - наказ господарського суду
міста Києва від 23.11.2010 № 31/272 - у зв'язку з
неможливістю його виконання, а тому
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про те, що строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення,
тобто відповідний трирічний строк
встановлюється з 11.06.2013, що передбачено
і частиною 3 статті 23 Закону України
«Про виконавче провадження».

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, 22.05.2014 стягувач звернувся до
господарського суду міста Києва з
заявою про видачу дубліката наказу
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272 (про що свідчить вхідний
штамп канцелярії суду), тобто, в межах
трирічного строку, який встановився з
дня повернення виконавчого документа
стягувачеві відповідною постановою
про повернення виконавчого документа (
ч.3 статті 23 Закону України «Про
виконавче провадження»), тобто з 11.06.2013,
і додав до своєї заяви довідку від
21.05.2014 № 35, в якій вказував на те, що
виконавчий документ після його
повернення органом виконання судових
рішень - втрачено, і повторно після
наведеного повернення до виконання не
пред'явлено.

Також, в матеріалах справи відсутні
докази того, що боржником виконано у
повному обсязі рішення Господарського
суду міста Києва від 10.11.2010 в справі №
31/272, тобто право позивача (стягувача)
на стягнення наведених у рішенні сум
кореспондується з невиконаним
обов'язком відповідача (боржника)
сплатити суми, встановлені рішенням
суду, що набрало законної сили і є
обов'язковим на всій території України
(ст. 115 ГПК України та ст. 124 Конституції
України).

З огляду на викладене, враховуючи те, що
наказ господарського суду міста Києва
від 23.11.2010 № 31/272 було втрачено після
його повернення ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
стягувачу, трирічний строк
пред'явлення наказу до виконання
перервався його пред'явленням до
виконання та встановився з дня
повернення виконавчого документа
стягувачеві відповідною постановою
про повернення виконавчого документа,
тобто з 11.06.2013, а отже не закінчився
станом на момент розгляду судом
відповідної заяви, а тому колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду вважає заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Нью Форс
Груп" про видачу дублікату
вищенаведеного наказу - законною та
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню, у зв'язку з чим стягувачу
підлягає видачі дублікат втраченого
ним наказу.

Також, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
погоджується з висновком суду першої
інстанції в оскаржуваній ухвалі про те,
що позивачем всупереч вимог статті 119
Господарського процесуального кодексу
України не було подано заяву про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання,
вважає, що наведений висновок зроблено
місцевим судом передчасно, з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, оскільки подання заяви про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання
обумовлено процесуальним законом саме
у випадку пропуску стягувачем
відповідного строку, проте, як
встановлено судом апеляційної
інстанції вище, стягувачем наведеного
трирічного строку пропущено не було,
адже він перервався моментом
пред'явлення наказу до виконання (ч. п. 1
ч. 2 статті 23 Закону України «Про
виконавче провадження»), і встановився
з дня повернення виконавчого документа
стягувачеві відповідною постановою
про повернення виконавчого документа (
ч.3 статті 23 Закону України «Про
виконавче провадження»), тобто з 11.06.2013.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
знайшли своє підтвердження
матеріалами справи. Натомість, суд
першої інстанції в оскаржуваній ухвалі
дійшов помилкового висновку про
відмову у задоволенні заяви про видачу
дубліката наказу господарського суду
міста Києва від 23.11.2010 № 31/272, вказаний
висновок зроблено судом першої
інстанції при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи, і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, що є підставами
для скасування ухвали господарського
суду міста Києва господарського суду
міста Києва від 27.05.2014 у справі № 31/272 в
силу приписів п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК
України, та задоволення заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1" про
видачу дублікату наказу
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272.

Суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити, що Господарським
процесуальним кодексом України не
передбачено повноважень суду
апеляційної інстанції щодо
направлення справ за результатами
апеляційного розгляду на новий розгляд
до суду першої інстанції, а тому
апеляційна скарга в цій частині
задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 99, 103, 104, 105, 106 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
27.05.2014 у справі № 31/272 - задовольнити
частково.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 у справі № 31/272 -
скасувати.

3. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будова-Центр-1" про
видачу дублікату наказу
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272 - задовольнити.

4. Доручити господарському суду міста
Києва видати дублікат наказу
господарського суду міста Києва від
23.11.2010 № 31/272 на примусове виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 10.11.2010, яке набрало законної
сили з 22.11.2010, про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Нью Форс
Груп" (01034 м. Київ, вул. Рейтарська, 35-А,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Будова-Центр-1" (02218 м. Київ, вул.
Райдужна, 21, кв. 22, ), - з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, грошові кошти у
розмірі - 1 435 000 грн. (один мільйон
чотириста тридцять п'ять тисяч) грн., 14
350 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят)
грн. державного мита та 236 (двісті
тридцять шість) грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

5. Матеріали справи № 31/272 повернути до
місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
О.О. Хрипун

Ю.Л. Власов