ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 липня 2014 року Справа № 910/25034/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б.
(доповідач), Гольцової Л.А., Козир
Т.П.,перевіривши матеріали касаційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти", яке діє як
компанія з управління активами за
рахунок та в інтересах пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
"Інфініті Преміум"на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014у
справі№ 910/25034/13 Господарського суду
міста Києваза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Інфініті"до1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти", яке діє як
компанія з управління активами за
рахунок та в інтересах пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
"Інфініті Преміум" 2. Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БСЛ"провизначення недійсним правочину

ВСТАНОВИВ:

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти", яке діє як
компанія з управління активами за
рахунок та в інтересах пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
"Інфініті Преміум" до Вищого
господарського суду України касаційна
скарга не відповідає вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України, переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на
підставі вже встановлених судом
фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення у рішенні або постанові
господарського суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права судом.

В пункті 62 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 3 зазначено, що за приписом пункту 4
частини першої статті 111 ГПК у
касаційній скарзі має бути зазначена
суть порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Недодержання
цієї вимоги тягне за собою повернення
скарги на підставі пункту 6 частини
першої статті 1113 названого Кодексу.
Отже, якщо в касаційній скарзі не
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом.

Тобто, в касаційній скарзі наводяться
конкретні норми матеріального чи
процесуального права з обґрунтуванням
суті їх порушення чи неправильного
застосування відповідно до
встановлених судами фактичних
обставин.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції дійшла висновку, що в
порушення вищевказаних вимог
скаржником не вказано конкретних норм
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не
обґрунтовано суть їх порушення або
неправильного застосування судом
апеляційної інстанції, а також не
вказано на суть застосування яких норм
матеріального права впливають
обставини, які наводить та намагається
довести скаржник.

Крім цього, відповідно до прохальної
частини касаційної скарги скаржник
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 та
залишити в силі ухвалу Господарського
суду міста Києва від 25.03.2014, проте така
ухвала в матеріалах справи відсутня, а
оскаржувана постанова винесена судом
апеляційної інстанції за результатами
перегляду рішення Господарського суду
міста Києва від 25.03.2014 у справі №910/25034/13.

Допущені скаржником порушення є
підставою для повернення касаційної
скарги на підставі пункту 6 частини 1
статті 1113 ГПК України.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК
України, скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти", яке діє як
компанія з управління активами за
рахунок та в інтересах пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
"Інфініті Преміум" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 у справі
№ 910/25034/13 повернути скаржнику.

Головуючий суддя:
Л. Іванова

судді:
Л. Гольцова

Т. Козир