РІШЕННЯ

"16" червня 2014 р.Справа № 921/85/14-г/9

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Гевка В.Л.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація",
вул. Сагайдачного, 2, с. Біла,
Тернопільський район, Тернопільська
область, 47707

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
вул. Тролейбусна, 3, м. Тернопіль, 46000

2) ОСОБА_1, АДРЕСА_1

3) ОСОБА_2, АДРЕСА_2

4) ОСОБА_3, АДРЕСА_3

5) ОСОБА_4, АДРЕСА_4

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) ОСОБА_5, АДРЕСА_5

2) ОСОБА_6, АДРЕСА_6

3) ОСОБА_7, АДРЕСА_7

4) ОСОБА_8, АДРЕСА_8

5) ОСОБА_9, АДРЕСА_9

6) ОСОБА_11, АДРЕСА_10

7) ОСОБА_12, АДРЕСА_11

про: визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
від 26 листопада 2013 року, протокол № 15.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_10 - директор (наказ №
1-ОС від 25.05.2011 р.)

від відповідача1 Король Віталій
Євгенович - представник (довіреність
б/н від 03.03.2014 р.)

від відповідачів2-5 не з'явився

від третіх осіб1-7 не з'явився

Представникам позивача, відповідачів
та третіх осіб в попередніх судових
засіданнях роз'яснено права та
обов'язки учасників судового процесу у
відповідності до приписів ст.ст. 20, 22, 78,
81-1 ГПК України.

Сторони та треті особи, в порядку ст.ст.
64, 77 ГПК України, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином у встановленому законом
порядку.

Судом в порядку ст. 81-1 ГПК України
фіксація (звукозапис) судового процесу
технічними засобами не здійснювалася
через відсутність відповідного
клопотання.

У судовому засіданні 16.06.2014 р. оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Суть справи: позивач - Товариство з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація", вул.
Сагайдачного, 2, с. Біла, Тернопільський
район, Тернопільська область, 47707 (далі
по тексту також - позивач або ТзДВ
"Агробудмеханізація") звернулося до
господарського суду з позовною заявою
до відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
вул. Тролейбусна, 3, м. Тернопіль, 46000
(далі по тексту також - відповідач або
ТзОВ "Мала механізація") про визнання
недійсним рішення Загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 року, що
оформлене протоколом № 15.

Ухвалою господарського суду від 03.02.2014
р. порушено провадження у справі та її
розгляд вперше призначено на 04.03.2014 р. о
14 год. 20 хв.

У судовому засіданні 04.03.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті.

Відповідачем 03.03.2014 р. через канцелярію
суду подано відзив від 03.03.2014 р. на
позовну заяву.

В судовому засіданні 04.03.2014 р.
оголошувалась перерва до 18.03.2014 р. на 15
год. 40 хв.

Позивачем 12.03.2014 р. через канцелярію
суду подано заперечення № 13 від 11.03.2014
р. на відзив відповідача на позовну
заяву.

В судовому засіданні 18.03.2014 р.
оголошувалась перерва до 24.03.2014 р. на 15
год. 00 хв.

В судовому засіданні 24.03.2014 р.
представниками позивача та
відповідача подано спільне клопотання
про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2014
р. враховуючи клопотання сторін
продовжено строк розгляду спору в
порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України на
п'ятнадцять днів.

Таким чином, строк розгляду спору
встановлено по 15.04.2014р.

У судовому засіданні 24.03.2014 р.
оголошувалась перерва до 01.04.2014 р. на 12
год. 00 хв.

Позивачем 28.03.2014 р. через канцелярію
суду подано письмове пояснення № 20 від
28.03.2014 р. по суті спору.

Ухвалою господарського суду від 01.04.2014
р., враховуючи клопотання позивача про
відкладення розгляду справи та з метою
витребування додаткових доказів,
розгляд справи відкладався до 14.04.2014 р.
на 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 14.04.2014 р.
оголошувалась перерва до 15.04.2014 р. на 17
год. 00 хв.

Із змісту ст. 24 ГПК України передбачено,
що господарський суд за наявністю
достатніх підстав має право до
прийняття рішення залучити за
клопотанням сторони або за своєю
ініціативою до участі у справі іншого
відповідача. Про залучення іншого
відповідача чи заміну неналежного
відповідача виноситься ухвала, і
розгляд справи починається заново.

Ухвалою господарського суду від 15.04.2014
р. судом з власної ініціативи залучено
до участі у справі в якості:
відповідача2 - ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
відповідача3 - ОСОБА_2, АДРЕСА_2,
відповідача4 - ОСОБА_3, АДРЕСА_3,
відповідача5 - ОСОБА_4, АДРЕСА_4, третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: 1) ОСОБА_5, АДРЕСА_5, 2)
ОСОБА_6, АДРЕСА_6, 3) ОСОБА_7, вул.
Бережанська, 53/65, м. Тернопіль, 46027, 4)
ОСОБА_8, АДРЕСА_8, 5) Маштелєр Ігоря
Григоровича, АДРЕСА_9, 6) ОСОБА_11,
АДРЕСА_10, 7) Петрук Ганну Іванівну,
АДРЕСА_11 та

У зв'язку з залученням у справі
співвідповідачів за правилами статті
24 ГПК України, розгляд справи
розпочався заново.

Розгляд справи 15.04.2014р. відкладався до
06.05.2014 р. на 15 год. 20 хв.

У судовому засіданні 06.05.2014р.
враховуючи, що розгляд справи
розпочався 15.04.2014р. заново суд перейшов
до розгляду справи по суті.

Відповідачами2-5 05.05.2014 р. через
канцелярію суду подано відзиви на
позовну заяву.

Відповідачем3 06.05.2014 р. через канцелярію
суду подано письмове пояснення по суті
спору.

Ухвалою господарського суду від 06.05.2014
р. розгляд справи відкладався до 19.05.2014
р. на 14 год. 40 хв.

Позивачем 16.05.2014 р. через канцелярію
суду подано письмове пояснення № 28 від
15.05.2014 р. по суті спору, згідно якого
позовні вимоги підтримав повністю.

Третіми особами1,2,3,4,7 через канцелярію
суду 16.05.2014 р. подано письмові пояснення
по суті спору, згідно яких вони позовні
вимоги позивача підтримали повністю.

Ухвалою господарського суду від 19.05.2014
р. розгляд справи відкладався до 10.06.2014
р. на 15 год. 00 хв.

Відповідачем1 10.06.2014 р. через канцелярію
суду подано доповнення № 31/15 від 09.06.2014
р. до відзиву на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду від 10.06.2014
р. розгляд справи відкладався до 16.06.2014
р. на 11 год. 00 хв.

Позивачем 13.06.2014 р. через канцелярію
суду подано заперечення № 33 від 13.06.2014
р. на доповнення відповідача1 до
відзиву на позовну заяву.

Під час розгляду справи позивачем
неодноразово подавались суду
клопотання про призначення експертизи
оцінки дійсної (ринкової) вартості
основних засобів, нематеріальних
активів, довгострокових або поточних
біологічних активів ТзОВ "Мала
механізація" для обчислення вартості
частини майна належної до сплати
учаснику ТзДВ "Агробудмеханізація" ,
якого виключили з товариства.

Проте, суд розглянувши вказані
клопотання позивача відмовив у їх
задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Із змісту п. 2,9 Постанови Пленуму ВГСУ
від 23.03.2012 № 4 " Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи" судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування. Недопустимим є порушення
перед експертом питань, вирішення яких
не спрямовано на встановлення даних, що
входять до предмета доказування у
справі.

Як вбачається із поданого позову та
матеріалів справи предметом позовних
вимог позивача є визнання недійсним
повністю рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 року,
протокол № 15.

Отже, позивач ставить вимогу про
визнання недійсним рішення зборів
учасників товариства, яким його не
прийнято у товариство та його частку
розподілено серед інших учасників
товариства та визначено порядок
виплатити позивачу вартості його
частки.

При цьому у випадку якщо припустити, що
судом буде задоволено позовні вимоги
позивача та буде визнано недійсним
рішення наведених зборів учасників і
вказане рішення суду набере законної
сили то буде відсутня і підстава для
виплати позивачу частки вартості
частини майна належної до сплати
учаснику, якого не прийняли у
товариство так як таке рішення зборів
буде недійсним.

Одночасно, суд наголошує, що позивачем
у справі не заявлялось позовних вимог
про стягнення вартості частки майна
товариства пропорційної частці
учасника позивача у товаристві.
Навпаки, у зв'язку з тим що позивач не
згідний з законністю прийняття рішення
загальних зборів учасників
(засновників) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
оформлене протоколом № 15 від 26.11.2013
року ним заявлено вимоги визнати таке
рішення повністю недійсним.

Таким чином, заявлене клопотання про
проведення експертизи не пов'язано з
предметом позовних вимог у справі та
предметом її розгляду, а тому у його
задоволенні судом було позивачу
неодноразово відмовлено.

При цьому суд наголошує, що позивач не
позбавлений права звернутись в
подальшому з відповідним позовом до
суду та заявити у такій справі вказане
клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 ГПК України у
випадках, коли останній день строку
припадає на неробочий день, днем
закінчення строку вважається перший
наступний за ним робочий день.

Згідно вимог ст. 69 ГПК України з
урахуванням приписів ст. 24 ГПК України
та залучення 15.04.2014р. судом
співвідповідачів у справі, завершення
двохмісячного строку вирішення спору у
справі №921/85/14-г/9 припадало на 15.06.2014р.
Разом з цим, 15.06.2014р. є вихідним днем -
неділею, а першим за ним робочим днем є
понеділок 16.06.2014р. Таким чином, останнім
днем строку розгляду справи №921/85/14-г/9
є 16.06.2014р.

Представник позивача в судове
засідання призначене на 16.06.2014 р.
з'явився, позовні вимоги підтримав з
підстав наведених у позові і поданих у
подальшому поясненнях, запереченнях на
відзив та згідно поданих доказів.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовує
тим, що Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація"
є правонаступником реорганізованого
шляхом перетворення Відкритого
акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" і до нього
відповідно перейшли усе майно, усі
права та обов'язки попередньої
юридичної особи. Позивач зазначає, що
оскільки Статут відповідача1 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація" не
містить положень, які б забороняли
перехід частки в статутному капіталі
до правонаступника юридичної особи -
учасника товариства без згоди інших
учасників товариства то відповідно
рішення Загальних зборів засновників
ТзОВ "Мала механізація", оформлене
протоколом № 15 від 26.11.2013 р. щодо
неприйняття позивача до складу
учасників (засновників) ТзОВ "Мала
механізація" є незаконним.

Також, вказує на те, що оскаржуване
рішення прийняте за неправомочного
кворуму. У рішенні невірно розподілено
частки та неправомірно визначено
розмір частки, що належить позивачу для
виплати.

Представник відповідача1 в судове
засідання призначене на 16.06.2014 р.
з'явився, проти позовних вимог
заперечив з підстав наведених у
відзиві на позовну заяву та доповнення
до відзиву на позовну заяву і
поясненнях та запереченнях поданих під
час розгляду справи.

Зокрема, відповідач1 зазначає, що
позивачем у зв'язку з реорганізацією не
набуто корпоративних прав у ТзОВ "Мала
механізація", а отже прийнятим
Загальними зборами засновників ТзОВ
"Мала механізація" рішенням, оформленим
протоколом № 15 від 26.11.2013 р. не могли
порушуватися права позивача як
учасника (засновника) ТзОВ "Мала
механізація".

Також, відповідач1 зазначив, що
рішенням Загальних зборів ТзОВ "Мала
механізація" від 26.11.2013 р. затверджено
порядок розрахунків з
правонаступником ВАТ
"Агробудмеханізація", який не вступив
до ТзОВ "Мала механізація" та доручено
директору відповідача1 видати
правонаступнику ВАТ
"Агробудмеханізація" - ТДВ
"Агробудмеханізація" у грошовій формі
частку у майні, яка належала
реорганізованій юридичній особі ВАТ
"Агробудмеханізація" вартість якої
становить - 46 185,00 грн., виплату якої
провести після затвердження звіту за
2013 рік і в строк до 12 місяців з дня
рішення Загальних зборів.

Відповідач1 зазначає, що у
відповідності до ст. 58 Закону України
"Про господарські товариства" - вищим
органом товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори
учасників, рішення яких підлягають
товариством та його учасниками до
виконання, а оскільки позивач не
звертався до відповідача1 із вимогою
про проведення визначення вартості
майна суб'єктом оціночної діяльності
то відповідно його право в цій частині
також не було порушено.

Наводяться відповідачем1 і інші
заперечення та спростування позовних
вимог позивача.

Відповідачі2-5 явки повноважних
представників в судове засідання
призначене на 16.06.2014 р. не забезпечили.

Однак, відповідачами2-5 подано суду
відзиви на позовну заяву, відповідно до
яких вони проти позовних вимог
заперечили в повній мірі вважають, що
позивач не набув статусу учасника
товариства та він не вправі
оскаржувати його рішень. Вказують на
неодноразове ігнорування позивачем
вимог товариства до позивача про
необхідність прибуття для участі у
зборах та про повідомлення товариства
своєї позиції щодо бажання вступу чи не
вступу у товариство. Наводяться
відповідачами 2-5 і інші заперечення та
спростування позовних вимог позивача.

Треті особи1-7 явки повноважних
представників в судове засідання
призначене на 16.06.2014 р. не забезпечили.

Разом з цим, треті особи 1,2,3,4,7 позовні
вимоги позивача підтримали з підстав
наведених у письмових поясненнях по
суті спору поданих до господарського
суду 16.05.2014 р.

Враховуючи зазначені обставини, беручи
до уваги строки розгляду справи
визначені ст. 69 ГПК України, а також те,
що явка представників сторін не
визнавалась судом обов'язковою, брати
участь у судовому засіданні є правом
сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України,
доказів у справі є достатньо для
вирішення спору по суті, суд розглядає
спір без участі представника
відповідачів2-5 та третіх осіб1-7 за
наявними в справі матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та заслухавши
обґрунтування позовних вимог позивача,
заперечення на них відповідачів та
пояснення третіх осіб, представлені
сторонами та третіми особами доказами
та інші матеріали справи,
господарський суд встановив наступне.

Відповідно до Статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація", затвердженого
Установчими зборами засновників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
оформлених протоколом № 1 від 20.11.2000 р.
та зареєстрованого Тернопільською
районною державною адміністрацією
29.12.2000 р., реєстраційний № Р04058284Ю0010354, із
змінами затвердженими загальними
зборами засновників ТзОВ "Мала
механізація" зареєстрованими 08.06.2010р.
реєстраційний номер №1005449 (надалі
далі по тексту також - Статут
товариства, що був чинний на момент
прийняття рішення зборів ТзОВ "Мала
механізація", що оскаржується) одним із
засновників (учасників) Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" виступало Відкрите
акціонерне товариство
"Агробудмеханізація" з часткою у
Статутному фонді 46185грн., що становить -
30% від 153950грн. - статутного капіталу
ТзОВ "Мала механізація".

01.03.2011 року загальними зборами
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Агробудмеханізація"
прийнято рішення про реорганізацію
(перетворення) Відкритого акціонерного
товариства "Агробудмеханізація" в
Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація",
яке оформлено протоколом № 1 Загальних
зборів акціонерів ВАТ
"Агробудмеханізація" від 01.03.2011 року.

Згідно п. 1.1. Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" Товариство
створене шляхом перетворення
Відкритого акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" ()
на підставі рішення Загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства (протокол № 1 від 01.03.21011 р.),
загальних зборів учасників Товариства
з додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" (протокол № 1 від
17.05.2011 р.). Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація"
є правонаступником усього майна, усіх
прав та обов'язків Відкритого
акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" ().

Вказане Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація"
зареєстровано державним реєстратором
у Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії ААБ №
180564.

З поданих виписок з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, вбачається також, що
ідентифікаційний код юридичної особи
Відкритого акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" та Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" ідентичний, а
саме: 01353723.

26 листопада 2013 року відбулись загальні
збори учасників (засновників)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація", що
оформлені протоколом № 15 від 26.11.2013р.
підписаного головою та секретарем
зборів (далі по тексту також - протокол
зборів).

На порядок денний зборів було винесено
чотири питання, а саме:

1. Розгляд заяви учасника
(засновника) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
ОСОБА_9 про внесення змін і доповнень до
Статуту товариства у зв'язку із змінами
адреси його проживання.

Розгляд заяви учасника (засновника)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
ОСОБА_18 про внесення змін і доповнень
до Статуту товариства у зв'язку із
змінами її прізвища.

2. Про прийняття до складу
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" правонаступника ВАТ
"Агробудмеханізація" товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація".

3. Затвердження розподілу частки у
майні товариства яка належала
реорганізованому ВАТ
"Агробудмеханізація".

Затвердження порядку реалізації
учасниками (засновниками) товариства
свого переважного права на придбання
частки (її частини) реорганізованого
ВАТ "Агробудмеханізація".

Затвердження порядку розрахунків з
правонаступником учасника ВАТ
"Агробудмеханізація" ТДВ
"Агробудмеханізація" який не вступив до
ТОВ "Мала механізація".

4. Внесення змін і доповнень до
Статуту товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація".

Відповідно до резолютивної частини
протоколу загальних зборів учасників
(засновників) вирішили:

1. Зміни і доповнення до Статуту
товариства оформити у такій редакції:

Розділ 1 п.1.10

У пункті 1.10 підпункт - Громадянин
України ОСОБА_9 вилучити слова:
проживає в АДРЕСА_9.

У пункті 1.10 підпункт - Громадянин
України ОСОБА_9 ввести слова: проживає
АДРЕСА_12

У пункті 1.10 підпункт - Громадянин
України ОСОБА_18 паспорт серія НОМЕР_1
виданий Тернопільським МВ УМВС України
в Тернопільській області 04.05.199 р.
вилучити.

У пункті 1.10 ввести - Громадянин України
ОСОБА_11 паспорт серії НОМЕР_2 виданий
Тернопільським МВ УМВС України у
Тернопільській обл. 29.04.2011 р.

2. Відмовити правонаступнику ВАТ
"Агробудмеханізація" ТДВ
"Агробудмеханізація" у прийнятті його
до складу учасників (засновників)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація".

3. Затвердити розподіл частки у
майні товариства вартістю 46185 (сорок
шість тисяч сто вісімдесят п'ять)
гривень, яка належала реорганізованій
юридичній особі ВАТ
"Агробудмеханізація" для реалізації її
учасникам (засновникам) ТОВ "Мала
механізація" пропорційно до розмірів
їх часток у Статутному фонді
товариства в наступному розмірі: 1.
ОСОБА_1 - 150 грн., 2. ОСОБА_2 - 33685 грн., 3.
ОСОБА_5 - 498 грн., 4. ОСОБА_6 - 543 грн., 5.
ОСОБА_3 - 4006 грн., 6. ОСОБА_7 - 570 грн., 7.
ОСОБА_8 - 345 грн., 8. ОСОБА_4 - 150 грн., 9.
ОСОБА_9 - 469 грн., 10. ОСОБА_11 - 967 грн., 11.
ОСОБА_10 - 4065 грн., 12. ОСОБА_12 - 737 грн.,
разом 46185 грн.

Затвердити Порядок реалізації
учасниками (засновниками) товариства
свого переважного права на придбання
частки (її частини) реорганізованого
ВАТ "Агробудмеханізація".

Затвердити Порядок розрахунків з
правонаступником учасника ВАТ
"Агробудмеханізація" ТДВ
"Агробудмеханізація" який не вступив до
ТОВ "Мала механізація".

Учасники (засновники) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" доручають директору
товариства Королю С.В. видати
правонаступнику ВАТ
"Агробудмеханізація" ТДВ
"Агробудмеханізація" у грошовій формі
частку у майні, яка належала
реорганізованій юридичній особі ВАТ
"Агробудмеханізація" вартість якої
становить 46185 (сорок шість тисяч сто
вісімдесят п'ять) гривень.

Виплату провести після затвердження
звіту за 2013 рік і в строк до 12 місяців з
дня рішення Загальних зборів
товариства про відмову у прийнятті.

4. Зміни оформити додатком до
Статуту товариства у такій редакції:

Розділ 1 п.1.10

У пункті 1.10 підпункт: Відкрите
акціонерне товариство
"Агробудмеханізація". Адреса 47707,
Тернопільський район, с. Біла, вул.
Сагайдачного, 2 - вилучити.

Розділ 4 п.4.3

Пункт 4.3: У створенні Статутного фонду
товариства беруть участь своїми
внесками засновники товариства в
наступному розмірі:

№ п.п.ЗасновникиСума, грн.Кількість
голосівЧастка, %1.ВАТ
"Агробудмеханізація",002.ОСОБА_115010,1
03.ОСОБА_1,004.ОСОБА_5115280,755.ОСОБА_6140790,
916.ОСОБА_229494636,167.ОСОБА_7123080,808.ОСОБА_890560,59
9.ОСОБА_415010,0910.ОСОБА_9103170,6911.ОСОБА_182483171,61
12.ОСОБА_109585646,2213.ОСОБА_121663111,08
Разом:100,00- вилучити.

У пункті 4.3 ввести: У створенні
Статутного фонду товариства беруть
участь своїми внесками засновники
товариства в наступному розмірі:

№ п.п.ЗасновникиСума, грн.Кількість
голосівЧастка,
%1.ОСОБА_130020,202.ОСОБА_78,883.ОСОБА_51650111
,074.ОСОБА_61950131,275.ОСОБА_313500908,776.ОСОБА_7180012
1,177.ОСОБА_8125080,818.ОСОБА_430020,209.ОСОБА_91500100,9
810.ОСОБА_113450232,2411.ОСОБА_,8612.ОСОБА_1224
00161,55 Разом:100,00Факт прийняття
рішень від 26.11.2013 р. загальних зборів
учасників (засновників) Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація", що оформлене протоколом
№ 15 від 26.11.2013 р. та зміст рішень
підтверджуються матеріалами справи і,
також, не заперечуються сторонами та
третіми особами.

Однак, позивач не згідний з рішеннями,
які прийняті на загальних зборах
учасників (засновників) Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація", що оформлено протоколом
№ 15 від 26.11.2013 р., вважаючи, що його
безпідставно виключено з числа
учасників (засновників) товариства.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності, господарський
суд дійшов висновку, про часткове
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України та п. 2 ст. 20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом свої
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 2 ГПК України
господарський суд порушує провадження
у справі за позовами, зокрема
підприємств і організацій, які
звертаються до суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

За змістом положень вказаних норм,
правом на пред'явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема
юридичні особи, фізичні особи -
підприємці, а суд шляхом вчинення
провадження у справі здійснює захист
осіб, права та охоронювані законом
інтереси яких порушені або
оспорюються.

Із змісту п.п.1,2,8 Постанови Пленуму ВГСУ
від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення"
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого:

- чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин
сторін, виходячи з фактів, установлених
у процесі розгляду справи, та яка
правова норма підлягає застосуванню
для вирішення спору.

З огляду на вимоги частини першої
статті 4 ГПК господарський суд у
прийнятті судового рішення керується
(та відповідно зазначає у ньому) не лише
тими законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

У разі необхідності в мотивувальній
частині рішення суд може зазначити про
урахування ним:

- рішення Конституційного Суду України
про офіційне тлумачення Конституції та
законів України, які підлягають
застосуванню в даній справі, а також
рішення про відповідність Основному
Закону України нормативно-правових
актів, зазначених у пункті 1 частини
першої статті 150 Конституції України,
якими сторони обґрунтовують свої
вимоги або заперечення;

- прийнятих відповідно до Конституції
України і Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" постанов
пленуму Вищого господарського суду
України;

-рішення Верховного Суду України,
прийнятого за наслідками розгляду
заяви про перегляд судових рішень
господарських судів з підстав,
передбачених статтею 111-16 ГПК.

Пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК
України передбачено, що господарським
судам підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Господарські суди на загальних
підставах вирішують усі спори між
суб'єктами господарської діяльності, а
також спори, пов'язані з:

- приватизацією державного та
комунального майна (крім спорів про
приватизацію державного житлового
фонду), в тому числі спори про визнання
недійсними відповідних актів органів
місцевого самоврядування та органів
приватизації, а також спори зі справ, що
виникають з корпоративних відносин. З
огляду на приписи частини другої
статті 1 та статті 12 ГПК зазначені
справи підвідомчі господарським судам
і в тому разі, якщо сторонами в судовому
процесі виступають фізичні особи, що не
є суб'єктами підприємницької
діяльності.

Справи, що виникають з корпоративних
відносин, - це спори між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), в тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами),
що пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства. Предметом
відповідних позовів можуть бути вимоги
про визнання недійсними актів органів
управління господарського товариства,
визнання недійсними установчих
документів товариства або договорів
про відчуження майна тощо. Виняток
становлять трудові спори за участю
господарського товариства; -
утворенням суб'єктів господарювання,
їх реорганізацією і ліквідацією,
включаючи спори про визнання
недійсними установчих документів,
припинення діяльності юридичної особи
та скасування її державної реєстрації
(п.3.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2011
№ 10 "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам").

В свою чергу, відповідно до ст. 16 ГПК
України, справи у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також, між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарського
товариства, що пов'язані із створенням,
діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності цього товариства,
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням господарського
товариства згідно з Єдиним державним
реєстром юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Відповідно до Статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація", затвердженого
Установчими зборами засновників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
оформлених протоколом № 1 від 20.11.2000 р.
та зареєстрованого Тернопільською
районною державною адміністрацією
29.12.2000 р., реєстраційний № Р04058284Ю0010354,
одним із засновників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" виступало Відкрите
акціонерне товариство
"Агробудмеханізація" з часткою в
Статутному фонді - 30%.

01.03.2011 року загальними зборами
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Агробудмеханізація"
прийнято рішення про реорганізацію
(перетворення) Відкритого акціонерного
товариства "Агробудмеханізація" в
Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація",
яке оформлено протоколом № 1 Загальних
зборів акціонерів ВАТ
"Агробудмеханізація" від 01.03.2011 року.

Згідно п. 1.1. Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" Товариство
створене шляхом перетворення
Відкритого акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" ()
на підставі рішення Загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства (протокол № 1 від 01.03.21011 р.),
загальних зборів учасників Товариства
з додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" (протокол № 1 від
17.05.2011 р.). Товариство з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація"
є правонаступником усього майна, усіх
прав та обов'язків Відкритого
акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" ().

Таким чином, позивач змінив
організаційно-правову форму юридичної
особи шляхом проведення перетворення
юридичної особи з відкритого
акціонерного товариства у товариство з
додатковою відповідальністю, що
підтверджується поданими витягами із
протоколу № 1 Загальних зборів
акціонерів ВАТ "Агробудмеханізація"
від 01.03.2011 року та Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" наданих
позивачем, а також Виписками з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, з яких
вбачається, що ідентифікаційний код
юридичної особи Відкритого
акціонерного товариства
"Агробудмеханізація" та Товариства з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" ідентичний, а
саме: 01353723.

Предметом розгляду у даній справі є
відповідність вимогам чинного
законодавства рішень загальних зборів
учасника ТзОВ "Мала механізація",
оформлених протоколом №15 від 26.11.2013р.

Згідно п. 17 Рекомендацій ВГСУ від
28.12.2007р. N 04-5/14 "Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин" судам необхідно враховувати,
що рішення загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання
недійсними рішень загальних зборів
акціонерів (учасників) господарського
товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника)
товариства можливості взяти участь у
загальних зборах;

- порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Як вбачається з матеріалів справи
пояснень та заперечень сторін і третіх
осіб даний спір виник з приводу того, чи
набув позивач після його перетворення
з акціонерного товариства у товариство
з додатковою відповідальністю право на
участь у ТзОВ "Мала механізація". І
відповідно чи вправі було ТзОВ "Мала
механізація" на своїх зборах приймати
рішення про відмову правонаступнику
ВАТ "Агробудмеханізація" ТДВ
"Агробудмеханізація" у прийнятті його
до складу учасників (засновників)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація" та
інші рішення як наслідок цього.

Так, згідно ч.3 ст.167 ГК України,
корпоративними відносинами є
відносини, що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав.
При цьому, корпоративними правами, в
силу ч.1 цієї норми, є права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Права учасника товариства, визначені
ст.10 Закону України "Про господарські
товариства", ст.116 ЦК України, ст.88 ГК
України, відповідно до яких учасник
товариства має право: брати участь в
управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах, за винятком випадків,
передбачених цим Законом; брати участь
у розподілі прибутку товариства та
одержувати його частку (дивіденди);
вийти в установленому порядку з
товариства; одержувати інформацію про
діяльність товариства; здійснити
відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують участь у
товаристві, в порядку, встановленому
законом.

В силу ст.100 ЦК України, право участі у
товаристві належить до категорії
особистих немайнових прав.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична
особа припиняється в результаті
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації. У
разі реорганізації юридичних осіб
майно, права та обов'язки переходять до
правонаступників.

Згідно ст. 108 ЦК України перетворенням
юридичної особи є зміна її
організаційно-правової форми. У разі
перетворення до нової юридичної особи
переходять усе майно, усі права та
обов'язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про
господарські товариства" при
реорганізації юридичної особи,
учасника товариства, або у зв'язку із
смертю громадянина, учасника
товариства, правонаступники
(спадкоємці) мають переважне право
вступу до цього товариства. При відмові
правонаступника (спадкоємця) від
вступу до товариства з обмеженою
відповідальністю або відмові
товариства у прийнятті до нього
правонаступника (спадкоємця) йому
видається у грошовій або натуральній
формі частка у майні, яка належала
реорганізованій або ліквідованій
юридичній особі (спадкодавцю), вартість
якої визначається на день
реорганізації або ліквідації (смерті)
учасника. У цих випадках розмір
статутного капіталу товариства
підлягає зменшенню.

Згідно частини 5 ст.147 ЦК України, частка
у статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю переходить
до спадкоємця фізичної особи або
правонаступника юридичної особи -
учасника товариства, якщо статутом
товариства не передбачено, що такий
перехід допускається лише за згодою
інших учасників товариства.

Правовий аналіз наведених положень
законодавства свідчить про те, що ч.5
ст.147 ЦК України формулює виняток і
передбачає право учасників товариства
з обмеженою відповідальністю
передбачити у статуті товариства
необхідність отримання
правонаступником учасника згоди інших
учасників товариства на його вступ до
товариства. Якщо ж статутом товариства
з обмеженою відповідальністю не
передбачено, що перехід частки в
статутному капіталі до
правонаступників допускається лише за
згодою інших учасників товариства, то
перехід права на частку в статутному
капіталі (її частини) тягне перехід до
правонаступника прав, що належали
учасникові-правонаступнику, а отже, - і
право на участь в товаристві. У такому
випадку перехід частки у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю до правонаступника
здійснюється за фактом припинення
шляхом реорганізації (у даному випадку
перетворення) та не потребує отримання
правонаступником згоди інших
учасників на його вступ до товариства.

Подібна наведеній правова позиція
викладена і у Постанові Вищого
господарського суду України від
27.03.2013р. № 5010/674/2012-К-25/15.

У п. 3.2.4. Рекомендацій ВГСУ від 28.12.2007 №
v-201598-07 "Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин"
зазначено, що якщо статутом перехід
частки у статутному капіталі до
спадкоємців або правонаступників не
обмежений необхідністю одержання
згоди інших учасників товариства,
частка учасника товариства переходить
до його спадкоємців або
правонаступників на підставі
документів, що посвідчують право на
спадщину або правонаступництво.

Така позиція узгоджується і з
приписами ст. 104,108 ЦК України згідно
яких при перетворенні до нової
юридичної особи переходять усі права
попередньої юридичної особи.

Що ж до приписів статті 55 Закону
України "Про господарські товариства",
які дають правонаступником преважне
право вступу до товариства з обмеженою
відповідальністю, тобто визначають, що
обов'язковою умовою вступу
правонаступника до складу учасників
товариства є надання на це згоди
товариством в особі його вищого органу
управління - загальних зборів
учасників, то вони застосовується у
випадку, коли правонаступництво
відбулося до набрання чинності
Цивільним кодексом України, оскільки
частина 5 ст.147 цього Кодексу розширила
можливості переходу до
правонаступника частки в статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю, або у разі наявності
у статуті товариства відповідного
обмеження переходу частки у статутному
капіталі до правонаступника.

Подібна наведеній правова позиція
викладена у Постанові Вищого
господарського суду України від
27.03.2013р. № 5010/674/2012-К-25/15.

Як вбачається із змісту статуту ТзОВ
"Мала механізація" у редакції Статуту
товариства, що був чинний на момент
прийняття рішення зборів ТзОВ "Мала
механізація", що оскаржується він не
містив Положення, що передбачало б
необхідність отримання
правонаступником згоди інших
учасників товариства на його вступ до
товариства, відповідно статут ТзОВ
"Мала механізація" такого не вимагав.

Отже, з огляду на приписи ч.5 ст.147 ЦК
України та положення статуту ТзОВ "Мала
механізація", що був чинний на момент
прийняття рішення зборів ТзОВ "Мала
механізація", що оскаржуються, суд
приходить до висновку про те, що
набуття правонаступником прав
учасника товариства не залежить від
згоди інших учасників, а відтак, частка
учасника товариства переходить до
правонаступників на підставі
документів, що посвідчують
правонаступництво товариства.

Таким чином, до ТзДВ
"Агробудмеханізація" перейшла частка
її попередника ВАТ
"Агробудмеханізація" у статутному
капіталі ТзОВ "Мала механізація" у
розмір 30%, а отже, - і право на участь в
товаристві.

Наведені вище висновки не протирічать
судовій практиці, яка склалась з цього
опитання у Вищому господарському суді
України, оскільки коли суд займав іншу
позицію то у зазначених випадках у
статутах товариств, на відміну від
статуту ТзОВ "Мала механізація",
перехід частки у статутному капіталі
до правонаступників був обмежений
необхідністю одержання згоди інших
учасників товариства.

Аналогічна наведеній правова позиція
за результатами аналізу судової
практики з цього питання викладена і у
Постанові Вищого господарського суду
України від 27.03.2013р. № 5010/674/2012-К-25/15.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для прийняття рішення
загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
від 26 листопада 2013 р., оформлене
протоколом № 15 від 26 листопада 2013 року,
а саме рішень прийнятих з питань 2, 3, 4
порядку денного зборів, як таких, що
прийняті без передбаченого у Статуті
ТзОВ "Мала механізація" на це права.
Враховуючи зазначене вказані рішення
зборів не відповідають вимогам чинного
законодавства в цій частині.

Одночасно, розглянувши заперечення
відповідача щодо цього суд розглядає
їх критично та відхиляє з огляду на
наступне.

Так, відповідачі стверджують, що
вказана справа не підвідомча
господарському суду та, що позивач не
має права на оскарження рішення так як
не набув права на частку і його права
ніяк вказаним рішенням не порушено.

Проте, суд має за необхідне зазначити,
що в даному випадку сторонами
виступають дві юридичні особи а
предметом позову та його підставами є
визнання недійсним рішення зборів
учасників, яким позивачу не надано
згоди на вступ у товариство
розподілено його частку серед інших
учасників та внесено про це відповідні
зміни до статуту ТзОВ "Мала
механізація" чим фактично виключено
позивача з товариства.

Отже, в даному випадку, на думку суду,
вказаний спір є підвідомчим
господарському суду, одночасно суд
вважає, що у позивача є підстави
стверджувати про порушення
оскаржуваним рішенням зборів
учасників його прав та обов'язків.

При цьому суд вважає помилковим
позицію відповідачів відповідно до
якої момент переходу частки
повязується з рішенням загальних
зборів про зміну складу учасників та з
внесенням змін про це до статуту
товариства. Адже як уже зазначалось
судом, воля інших учасників товариства
не може виключити переходу частки до
правонаступника так як в даному
випадку статутом товариства не було
передбачено, що такий перехід
допускається лише за згодою інших
учасників товариства.

Щодо твердження відповідача1 про те, що
позивач не звертався до відповідача1
про внесення змін до статуту у зв'язку з
перетворенням ВАТ "Агробудмеханізація"
в ТДВ "Агробудмеханізація", то слід
зазначити, що в матеріалах справи
містяться докази переписки позивача з
відповідачем1, з якої вбачається, що
позивач не висловлював будь-яких
клопотань чи заяв до товариства не
приймати його у склад товариства а
навпаки наголошував, що Товариство з
додатковою відповідальністю
"Агробудмеханізація" є
правонаступником перетвореного
Відкритого акціонерного товариства
"Агробудмеханізація".

При цьому слід зазначити, що чинним
законодавством не передбачено
обов'язку як і порядку та строків
звернення правонаступників із
відповідною заявою до товариства,
такого також не передбачав і Статут
ТзОВ "Мала механізація", що був чинним
на момент виникнення спірних
правовідносин. Відповідно як чинне
законодавство так і Статут товариства
не встановлювали і відповідальності за
бездіяльність зі сторони учасника ТзОВ
"Мала механізація" у такому випадку.

Щодо тверджень відповідачів про те, що
позивач своїми діями а саме неявкою на
збори учасників ТзОВ "Мала механізація"
перешкоджав діяльності товариства то
суд має за необхідне зазначити, що
участь учасника у зборах учасників
товариства є правом а не обов'язком
учасника.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

У законі відсутні норми, які
зобов'язували б учасників, у тому числі
власників значних часток, брати участь
у загальних зборах учасників.

Така, правова позиція зокрема
закріплена і у п. 24 Постанови Пленуму
ВСУ від 24.10.2008р. № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів",
п. 2.7. Рекомендацій ВГСУ від 28.12.2007р. N
04-5/14 "Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин" та
у п.п. 2.4. Довідки за результатами
узагальнення судової практики
вирішення спорів про корпоративна
управління та реалізацію
корпоративних прав ВГСУ 2013р. , справах
№ № 18/5026/2744/2011, № 8/25/2012/5003.

ОСОБА_8 того, як вбачається із
матеріалів справи та встановлено судом
позивач як учасник володів лише 30% від
статутного капіталу товариства, отже,
його голосів недостатньо було щоб
блокувати кворум та правомочність
зборів ТзОВ "Мала механізація" чи
блокувати прийняття рішень зборами
цього товариства.

При цьому, суд додатково має за
необхідне зазначити, що як вбачається
із змісту протоколу загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 р. № 15, а
саме обговорення та вирішення з
питання 2 порядку денного зборів, а
також пояснення відповідачів наданих
суду, прийняте ним рішення було
викликано в першу чергу за їх
твердженням у зв'язку із зловживанням
своїми правами зі сторони позивача, а
саме його бездіяльністю, що викликало
труднощі у реєстрації ТзОВ "Мала
механізація" відповідних змін до
Статуту товариства та відповідно
ускладнило діяльність товариства
створило перешкоди до розпорядження
корпоративними правами інших
учасників товариства обмеження їх прав
та інтересів.

Проте, суд має за необхідне зазначити,
що наведені відповідачами підстави
могли б слугувати для прийняття
рішення зборами про виключення
учасника - позивача з товариства в
порядку ст. 64 Закону України "Про
господарські товариства" як такого, що
систематично не виконує або неналежним
чином виконує обов'язки, або
перешкоджає своїми діями досягненню
цілей товариства.

У свою чергу, неподання позивачем ТзДВ
"Агробудмеханізація" відповідних
документів відповідачу - ТзОВ "Мала
механізація", які необхідні для
внесення змін про правонаступника у
Статут ТзОВ "Мала механізація" могло б
слугувати підставою для подання ТзОВ
"Мала механізація" позову до суду про
зловживання учасником своїм правом та
зобов'язання до вчинення його певних
дій у судовому порядку.

Проте, наведені та використані у
рішенні загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
від 26 листопада 2013 р., відповідачами
підстави не можуть слугувати у даному
випадку для прийняття рішення про
відмову у прийнятті до товариства
позивача як правонаступника йог
правопопередника - учасника ТзОВ "Мала
механізація" так як отримання такої
згоди не було передбачено Статутом
ТзОВ "Мала механізація" на момент
прийняття такого рішення зборами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд вважає, що при прийнятті рішення
загальними зборами учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
оформлених протоколом № 15 від 26.11.2013 р.,
в частині питань 2, 3, 4 порядку денного,
порушено як вимоги чинного
законодавства так і права позивача, а
отже в цій частині позовних вимог позов
підлягає до задоволення а вказані
рішення визнанню недійсними.

Щодо питання 1 порядку денного рішення
Загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
оформленого протоколом № 15 від 26.11.2013
р., то в цій частині позовних вимог у
задоволенні позову суд відмовляє з
огляду на наступне.

Позивач вказує на те, що рішення зборів
не були прийняті з дотримання кворуму
для прийняття таких рішень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 Закону
України "Про господарські товариства"
(збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів, а з питань, які
потребують одностайності, - всі
учасники.

Із змісту п. 25 Рекомендацій ВГСУ від
28.12.2007р. N 04-5/14 "Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин" згідно зі статтями 41, 60
Закону про господарські товариства
загальні збори визнаються
правомочними, якщо в них беруть участь
акціонери (учасники), що мають
відповідно до статуту товариства більш
як 60% голосів. У зв'язку з цим положення
установчих документів товариства, які
встановлюють інші правила щодо
визначення кворуму, є такими, що
суперечать закону і не підлягають
застосуванню. Відсутність кворуму
на загальних зборах є безумовною
підставою для визнання в судовому
порядку прийнятих загальними зборами
рішень недійсними.

У Протоколі рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 р. № 15,
у вступній частині зазначено, що на
зборах були присутні учасники ОСОБА_1 - 1
гол., ОСОБА_2 - 523 гол. ОСОБА_3 - 63 гол.,
ОСОБА_4 - 1 гол. Всього разом - 588 гол. У
свою чергу, кількість голосів , які не
беруть участь у голосуванні визначено
як - 1026 гол.

Слід зазначити, що вказана кількість
голосів учасників відповідає
встановленому розподілу голосів, що
був на момент зборів зафіксований у п .
4.3. Статуту ТзОВ "Мала механізація", а
саме:

- ОСОБА_1 - 1 гол., що визначений по
відношенню до його частки у розмірі 150
грн. або 0,10%;

- ОСОБА_2 - 523 гол. - 78515 грн. або 51 %;

- ОСОБА_3 - 63 гол. - 9494грн. або 6,16%

- ОСОБА_4 - 1 гол. 588 гол. - 150грн. або 0,09
%

- Згідно п. 4.1. статуту ТзОВ "Мала
механізація" Статутний фонд становив
153950 грн.

При цьому розглянувши визначення
кількості голосів передбаченого у
Статуту ТзОВ "Мала механізація" чинного
на момент прийняття рішення зборами,
суд має за необхідне зазначити таке.

Згідно ч. 4 ст. 58 Закону України "Про
господарські товариства" учасники
мають кількість голосів, пропорційну
розміру їх часток у статутному фонді.

Вказані корпоративні норми ст. 58 Закону
не можуть бути змінені положеннями
локального корпоративного акта -
Статуту товариства в силу
імперативного характеру вказаної
норми закону та з урахуванням
визначення ієрархії юридичної сили
правових - законодавчих та локальних
корпоративних актів.

За загальним правилом умови включені у
установчі документи товариства не
повинні суперечити законодавству
України.

У разі, якщо положення статуту та інших
внутрішніх документів товариства
суперечать Закону про господарські
товариства, судам слід керуватися
нормами закону (п. 22 Постанови Пленуму
ВСУ від 24.10.2008р. №13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів").

При цьому суд має за необхідне
зазначити, що розмір часток у
статутному фонді товариства
визначається виходячи і з їх грошового
вираження у пропорційному відношенні
до загального розміру Статутного
капіталу (фонду).

Розмір частки учасника дорівнює
кількості його голосів і вказаний
розмір не може збільшуватись чи
зменшуватись Статутом товариства.
Наділяючи таким чином одних учасників
більшою кількістю голосів ніж їх
реальна кількість а інших відповідно
меншою порушується таким чином права
останніх мати відповідну кількість
голосів пропорційну розміру їх часток
у статутному фонді.

Таким чином, виходячи і з того, що на
зборах були присутніми особисто
учасники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
і у протоколі відсутні відомості та
сторонами не подано доказів, що вони, ще
були і одночасно представниками інших
учасників за довіреністю то слід
рахувати, що учасники володіли:

- ОСОБА_1 - 0,10% голосів, що є
пропорційно його частці 150 грн. у
статутному капіталі ТзОВ "Мала
механізація" - 153950грн.;

- ОСОБА_2 - 51 % голосів;

- ОСОБА_3 - 6,16% голосів;

- ОСОБА_4 - 0,10 % голосів

А тому кворум на зборах, що
оскаржуються складав 57,46 % тобто менше
ніж 60 % визначеного законом для
правомочності зборів.

Разом з цим, відповідно до Рекомендацій
Вищого господарського суду України від
28.12.2007 року №04-5/14 "Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин" голоси, які припадають на
частку померлого або реорганізованого
учасника, не беруть участі у
голосуванні з питання про вступ
спадкоємця або правонаступника до
товариства. Відповідно, ці голоси не
враховуються у визначенні
правомочності загальних зборів для
прийняття рішення про вступ спадкоємця
або правонаступника учасника
товариства до цього товариства.

Така ж правова позиція викладена у
Постанові Вищого господарського суду
України справа № 5023/5840/12 від 24.07.2013р.

При цьому як вбачається із протоколу
зборів, що оскаржуються з питань 2,3,4
порядку денного рішення цих зборів
стосувались вирішення питань
пов'язаних за своїм змістом із рішенням
про вступ правонаступника учасника
товариства до цього товариства, а також
із похідними від цього рішення
рішеннями про розподіл частки учасника
якому не дано згоди на вступ у
товариство, внесенням про це зміни у
статут товариства, тощо.

Разом з цим, із змісту листа
Деркомпідприємництва № 4-42-344/6786 від
19.12.2002р. на який посилаються
відповідачі, а також змісту п. 3.2.4.
Рекомендацій від 28.12.2007 № v-201598-07 "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" у них
аналізуються і робляться рекомендації
щодо відносин правонаступництва, що
відбулись до набрання чинності новим
ЦК України від 16 січня 2003 року, а тому у
них аналізувались та застосовувались
ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та ст. 55
Закону України "Про господарські
товариства" у редакціях до прийняття
нового ЦК України.

У свою чергу, в даному випадку у спірних
правовідносинах має місце оскарження
рішення загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
від 26 листопада 2013р. протокол № 15. Тобто
рішення зборів учасників, яке
оскаржується прийнято із урахуванням
нового ЦК України від 16 січня 2003р. і
відповідно частини 5 ст.147 цього
Кодексу, яка розширила можливості
переходу до правонаступника частки в
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю за
відсутності у статуті товариства
відповідного обмеження переходу
частки у статутному капіталі до
правонаступника.

Щодо рішення з першого питання порядку
денного то суд має за необхідне
зазначити таке.

Відповідно до статті 1 ГПК
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статус
суб'єкта підприємницької діяльності
мають право звертатися до
господарського суду захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.
Виходячи з цього, господарським судам у
вирішенні спорів, що виникають з
корпоративних відносин, слід
з'ясовувати чи були порушені
корпоративні права позивача внаслідок
недотримання товариством норм
законодавства або вимог установчих
документів.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Слід зазначити, що аналогічної позиції
дотримуються і вищі судові інстанції,
зокрема ВСУ у Постанові Пленуму від
24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду
судами корпоративних спорів", ВГСУ у
Рекомендаціях ВГСУ від 28.12.2007 р. № 04-5/14
"Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин" та
у Роз'ясненнях від 26.01.2000 № 02-5/35 ВГСУ
"Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням
недійсними актів державних чи інших
органів" .

А тому, у вирішенні спорів, про визнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників суди мають враховувати, що
для визнання недійсним рішення
загальних зборів товариства необхідно
встановити факт порушення цим
рішенням прав та законних інтересів
учасника (акціонера) товариства. Якщо
за результатами розгляду справи факт
такого порушення не встановлено,
господарський суд не має підстав для
задоволення позову (п. 19 Постанови
Пленуму від 24.10.2008 № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів").

При цьому, оскільки першим питанням
порядку денного розглядалися питання
про внесення змін до статуту ТзОВ "Мала
механізація" у зв'язку із зміною адреси
проживання учасника (засновника)
ОСОБА_9 та зміни прізвища і паспортних
даних учасника (засновника) ОСОБА_18, то
такі рішенні з першого питання, на
думку суду, ніяким чином не порушило
права та законні інтереси позивача як
учасника (засновника) ТзОВ "Мала
механізація".

Слід зазначити, що і представником
позивача у судових засідання не
заперечується той факт, що цим рішенням
не порушено будь-яких його прав чи
інтересів а він лише вказує на
порушення норм закону при прийнятті
вказаного рішення.

Суд також враховує, що у випадку
визнання судом недійсним цього рішення
судом частково будуть зачіпатися і
законні інтереси і права інших
учасників ТзОВ "Мала механізація" та
самого ТзОВ "Мала механізація" щодо
яких такі відомості внесено у Статут
товариства та які в такому випадку
змушені будуть нести додаткові затрати
зусиль та часу для повторного розгляду
цих питань зборами учасників ТзОВ "Мала
механізація" та внесення змін до
Статуту товариства а саме товариство
додаткові затрати по державній
реєстрації таких змін.

В силу зазначеного, суд не вбачає
достатніх підстав для задоволення
позову позивача в частині визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 р.,
оформлене протоколом № 15 від 26
листопада 2013 року прийнятого з питання
1 порядку денного зборів та в цій
частині у позові позивачу відмовляє
повністю.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до положень ст. 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Враховуючи вище зазначене у
сукупності, розглянувши та оцінивши
матеріали справи пояснення та
заперечення сторін та третіх осіб,
беручи до уваги те, що відповідачів 2-5
суд залучив з власної ініціативи, тоді
як позивачем не змінено своїх позовних
вимог та такі заявляються до
відповідача 1 - ТзОВ "Мала механізація",
зважаючи на приписи викладені у п. 20
Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. № 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" згідно якої
відповідачем у справах про визнання
недійсним рішення загальних зборів є
господарське товариство, а не його
учасники (акціонери) суд задовольняє
позовні вимоги позивача частково саме
до відповідача1.

Зокрема, суд визнає частково
недійсними рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 р.,
оформлене протоколом № 15 від 26
листопада 2013 року, а саме рішення
прийнятті з питань 2, 3, 4 порядку денного
зборів.

В іншій частині, а саме у визнанні
недійсним рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013р.,
оформлене протоколом № 15 від 26
листопада 2013 року прийнятого з питання
1 порядку денного зборів суд у позові
відмовляє.

Із змісту ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається: у спорах, що виникають
при укладанні, зміні та розірванні
договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

З 01 листопада 2011 року набрав чинності
Закон України "Про судовий збір" від
08.07.2011р. № 3674-VI, яким, зокрема,
встановлено, що за подання до
господарського суду позовної заяви за
місцем розгляду справи справляється
судовий збір, який зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" мінімальна
заробітна плата на 1 січня 2014 року
установлена у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Пунктом 2.1. ст.4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
ставка судового збору встановлена у
сумі - 1 розмір мінімальної заробітної
плати - 1218 грн. 00 коп.

Згідно п. 4 постанови Пленуму ВГСУ від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
правило статті 49 ГПК України щодо
розподілу сум судового збору у справах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог
застосовується також і у випадках, коли
судовий збір сплачено за мінімальною
(визначеною Законом) ставкою.

Враховуючи те, що позивачем подано
позов про визнання недійсним повністю
рішення зборів, що складається з
чотирьох питань порядку денного (100%) і
ним сплаченого судовий збір у розмірі
1218 грн. 00 коп. (100%), а судом задоволено
позов частково та визнано недійсним 3-и
з 4-х питань порядку денного (75%), то
судовий збір у розмірі 913 грн. 50 коп. (75%)
покладається судом на відповідача1 у
справі як такого з вини якого, на думку
суду, виник спір та який є належним
відповідачем в силу п. 20 Постанови
Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. № 13 "Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів".

У свою чергу судовий збір у розмірі 304
грн. 50 коп. (25%) суд покладає на позивача
у справі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст. 43, 32-33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати частково недійсним рішення
загальних зборів учасників
(засновників) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація"
від 26 листопада 2013 р., оформлене
протоколом № 15 від 26 листопада 2013 року,
а саме рішення прийнятті з питань 2, 3, 4
порядку денного зборів.

3. В іншій частині, а саме у визнанні
недійсним рішення загальних зборів
учасників (засновників) товариства з
обмеженою відповідальністю "Мала
механізація" від 26 листопада 2013 р.,
оформлене протоколом № 15 від 26
листопада 2013 року прийнятого з питання
1 порядку денного зборів у позові
відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мала механізація",
вул. Тролейбусна, 3, м. Тернопіль, 46000 в
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Агробудмеханізація",
вул. Сагайдачного, 2, с. Біла,
Тернопільський район, Тернопільська
область, 47707 913 грн. 50 коп. судового
збору.

5. Наказ видати після набрання
рішенням суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають
право подати апеляційну скаргу,
протягом десяти днів з дня підписання
повного тексту рішення, через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 04.07.2014 р.

Суддя
В.Л. Гевко