номер провадження справи 12/71/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2014
Справа № 908/2200/14

Суддя Господарського суду Запорізької
області Смірнов О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
господарського суду справу № 908/2200/14

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" в
особі Виробничого структурного
підрозділу Василівського району
електричних мереж, м. Василівка

до відповідача: Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області, м.
Запоріжжя

про стягнення 2777,85 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Яковішина Л.В.,
довіреність № 241 від 16.04.14 р.

від відповідача - Павлюк Р.О.,
довіреність від 13.03.14 р.

СУТЬ СПОРУ: Відкрите акціонерне
товариство "Запоріжжяобленерго" в
особі Виробничого структурного
підрозділу Василівського району
електричних мереж звернулося до
Господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області про стягнення
заборгованості за перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії в сумі 2777,85 грн. за
договором про постачання електричної
енергії, яка закуповується за державні
кошти № 195 від 04.03.2013 року.

Відповідач у справі - Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області, відзив на позовну заяву в
письмовій формі суду не надав, однак
безпосередньо в судовому засіданні
усно проти позовних вимог заперечив.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та наполягав
на їх задоволенні. Також безпосередньо
в судовому засіданні представник
позивача надав суду в порядку ст. 22 ГПК
України нормативне обґрунтування
позовних вимог, в якому зазначає, що
відповідно до узгоджених сторонами в
договорі обсягів постачання
електричної енергії, зазначених в
додатку № 1 до договору № 195 в редакції
додаткової угоди від 15.07.2013 року, станом
на 2013 рік встановлені договірні
величини споживання електроенергії,
які відповідач перевищив за період:
липень, серпень та вересень 2013 року. При
цьому, вказує, що підтвердженням
перевищення відповідачем договірних
величин споживання електроенергії за
вказаний розрахунковий період є акти
про спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, як
яка підлягає застосуванню, приймаючи
до уваги доводи позивача та
заперечення відповідача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що між
Відкритим акціонерним товариством
"Запоріжжяобленерго", далі
Постачальник електричної енергії, та
Управлінням державної автомобільної
інспекції Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області, далі Споживач,
був укладений договір про постачання
електричної енергії, яка закуповується
за державні кошти № 195 від 04.03.2013 року,
далі Договір.

До вказаного договору між сторонами у
справі була підписана додаткова угода
№ 1 про внесення змін від 15.07.2013 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору
Постачальник електричної енергії
продає електричну енергію Споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку № 1 «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу», а
Споживач оплачує Постачальнику
електричної енергії вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено,
що точки продажу електричної енергії
визначаються додатком № 2 «Точки
продажу електричної енергії
споживачу».

Додатком № 2 до Договору сторони
визначили найменування об'єктів
споживача, на які за договором
постачається електрична енергія,
зокрема:

- Взвод № 3 роти ДПС ДАІ ГУМВС, який
знаходиться за адресою: вул. Ліхачова, 2,
м. Василівка, Запорізька область,

- Постовий домик ДПС, який знаходиться
за адресою: м. Василівка (р-н
автовокзалу).

Згідно з п. 1.3. Договору (в редакції
додаткової угоди № 1 про внесення змін
від 15.07.2013 року) обсяг товару за цим
договором становить 93849 кВт.год.

Відповідно до п. 1.4. Договору обсяги
закупівлі товару можуть бути зменшені
залежно від реального фінансування
видатків.

Умовами п. 3.1. Договору (в редакції
додаткової угоди № 1 про внесення змін
від 15.07.2013 року) визначено, що ціна цього
договору встановлюється у
національній валюті України та
становить 114495 грн. 78 коп. (сто
чотирнадцять тисяч чотириста
дев'яносто п'ять грн. 78 коп.), у тому
числі ПДВ 19082 грн. 63 коп. (дев'ятнадцять
тисяч вісімдесят дві грн. 63 коп.). Ціна
за кожну одиницю товару (1 кВт. Год.)
встановлюється відповідними
Постановами Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики України (далі за текстом
НКРЕ України).

Згідно з п. 3.4. Договору розрахунки за
електричну енергію здійснюються за
діючим тарифом та у відповідності до
вимог чинного законодавства України.
Зміна ціни за одиницю предмету
закупівлі може здійснюватись в
залежності від тарифу, що діє на момент
пред'явлення Постачальником
електричної енергії рахунку,
відповідно до умов Договору про
постачання, та який встановлений
відповідним нормативно-правовим актом,
зокрема Постановою НКРЕ України. У разі
застосування зазначеного механізму
зміни тарифів за одиницю предмету
закупівлі ціна договору, визначена у п.
3.1., не повинна змінюватись.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що
облік електроенергії, спожитої
Споживачем та (або) субспоживачами,
приєднаними до електричних мереж
Споживача, здійснюється згідно з
вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення
Споживачем вимог нормативно-технічних
документів щодо встановлення та
експлуатації засобів обліку, їх покази
не використовуються при розрахунках за
спожиту електроенергію, а обсяги
спожитої електроенергії визначаються
Постачальником електричної енергії
розрахунково згідно з вимогами додатка
№ 4 "Порядок розрахунків за активну
електричну енергію" та ПКЕЕ.

Відповідно до п. 4.4. Договору
розрахунки за активну електроенергію
здійснюються згідно додатка № 4
«Порядок розрахунків за активну
електричну енергію» з урахуванням умов
додатка № 7 «Порядок визначення
вартості мінімального обсягу
електричної енергії в точці обліку».
Розрахунки за послуги з компенсації
перетікання реактивної електроенергії
обумовлюються додатком № 6 «Порядок
розрахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії».

Умовами п. 4.9. Договору передбачено, що
на підставі показів засобів обліку
електричної енергії та умов Договору
оформлюються та надаються такі
документи:

- "Акт про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію" (додаток № 5.1.);

- "Акт звірки обсягу споживання
електроенергії, відпущеної
Постачальником електричної енергії за
тарифами, диференційованими за
періодами часу" (додаток № 5.5 - у випадку
розрахунку за спожиту електричну
енергію за тарифами, диференційованими
за періодами часу);

- "Акт прийому-передачі електричної
енергії" (додаток № 5.2 - надається у разі
наявності у Споживача субспоживачів);

- "Акт про обсяги перетікання
реактивної електричної енергії із
мереж Постачальника в мережі Споживача
електричної енергії протягом
розрахункового періоду " (додаток № 6.3);

- "Акт про обсяги перетікання
реактивної електричної енергії із
мереж Споживача в мережі Постачальника
електричної енергії протягом
розрахункового періоду " (додаток № 6.4).

Згідно з п. п. 5.1., 5.2. Договору строк
(термін) поставки товарів: січень -
грудень 2013 року. Місце поставки товару -
точка(и) продажу електричної енергії,
визначена(і) у додатку № 2 до договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору під час
виконання умов цього договору, а також
при вирішенні всіх питань, що не
обумовлені цим договором, сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України та Правилами
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ).

Пунктом 6.2.2. Договору визначено, що
Постачальник електричної енергії
зобов'язався постачати Споживачу
електроенергію, як різновид товару в
обсягах, визначених відповідно до
розділу 9, та з урахуванням умов
розділу 10 цього Договору (додаток № 1
«Обсяги постачання електричної
енергії споживачу»).

Умовами п. п. 6.3.2., 6.3.4 Договору
передбачені обов'язки Споживача, а
саме: дотримуватися режиму споживання
електричної енергії згідно з умовами
розділу 5 цього договору та оплачувати
Постачальнику електричної енергії
вартість електричної енергії згідно з
умовами додатка № 4 «Порядок
розрахунків за активну електричну
енергію» та додатка № 5 «Графік зняття
показів розрахункових засобів обліку
електричної енергії».

В пункті 8.3.2. Договору сторони
визначили, що за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності,
визначених згідно із вимогами розділу 9
цього Договору, Споживач сплачує
Постачальнику електричної енергії
оперативно-господарську санкцію у
розмірі двократної вартості різниці
фактично спожитої та договірної
величин. При цьому плата за перевищення
договірної величини потужності
стягується із споживачів з приєднаною
потужністю 150 кВт і більше та
середньомісячним споживанням 50000 кВт.
год. і більше.

Відповідно до п. 9.1. Договору сторони
дійшли згоди, що для визначення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності на
наступний рік Споживач не пізніше 1
листопада поточного року надає
Постачальнику електричної енергії
відомості про розмір очікуваного
споживання електричної енергії за
формою додатка № 1 «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу», у двох
екземплярах, оформлених зі своєї
сторони. Споживачі, які розраховуються
за електричну енергію за тарифами,
диференційованими за періодами часу,
та споживачі постачальників за
нерегульованим тарифом,
електроустановки яких обладнані
засобами диференційованого
(погодинного) обліку електричної
енергії, додатково подають відомості
про заявку величини споживання
електричної потужності у години
контролю максимального навантаження
енергосистеми на відповідні
розрахункові періоди. У випадку, якщо
розмір очікуваного споживання
електричної енергії на наступний рік
перевищує розмір фактичного
споживання поточного року, Споживач
надає обґрунтований розрахунок
очікуваних обсягів споживання
електричної енергії. У разі ненадання
Споживачем зазначених відомостей у
встановлений термін, розмір
очікуваного споживання електричної
енергії (потужності) на наступний рік
визначається Постачальником
електричної енергії самостійно за
фактичними обсягами споживання у
відповідних періодах поточного року.

Згідно з п. 9.2. Договору договірні
величини споживання електричної
енергії визначаються виходячи з
отриманих Споживачем бюджетних
асигнувань у кВт год. та оформлюються
додатком № 1.

Пунктом 14.1. Договору визначено, що цей
договір набирає чинності з дня його
підписання і укладається на термін до 31
грудня 2013 року. Термін дії договору, а
також його певні умови, можуть бути
переглянуті за узгодженням сторін, на
підставах та у відповідності до
законодавства в сфері
електроенергетики та державних
закупівель.

Позивач в позові вказує, що відповідач
в порушення умов договору не виконав
свої договірні зобов'язання, а саме
перевищив договірні величини
споживання електроенергії у липні 2013
року на 1090 кВт/год, у серпні 2013 року на
1147 кВт/год, у вересні 2013 року на 875
кВт/год та не здійснив оплату рахунків
за допущене перевищення, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість в
розмірі 2777,85 грн., яку і намагається
стягнути позивач.

Матеріали справи свідчать, що
сторонами у справі були узгоджені в
договорі договірні величини
споживання електричної енергії, про що
свідчить підписаний ними додаток № 1 до
договору «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу» (в
редакції додаткової угоди № 1 про
внесення змін від 15.07.2013 року). Так,
вказаним додатком до договору станом
на 2013 рік встановлені договірні
величини обсягів споживання
електричної енергії, зокрема:

- на липень 2013 року - 2000 кВт/год.;

- на серпень 2013 року - 2000 кВт/год.;

- на вересень 2013 року - 2000 кВт/год.

Так, згідно наявних в матеріалах справи
актів про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію, підписаних
сторонами без зауважень та заперечень,
вбачається, що:

- за липень 2013 року відповідач спожив
активну електричну енергію в обсязі 3090
кВт/ год.;

- за серпень 2013 року відповідач спожив
активну електричну енергію в обсязі 3147
кВт/ год.;

- за вересень 2013 року відповідач спожив
активну електричну енергію в обсязі 2875
кВт/ год.

Разом з тим, у зв'язку з перевищенням
відповідачем договірних величин
електроспоживання у вищенаведених
місяцях 2013 року, на адресу останнього
були виставлені рахунки на оплату за
перевищення договірних величин
електроспоживання на загальну суму
2777,85 грн., а саме:

- рахунок № 195/7п від 08.08.2013 року за
перевищення договірної величини
електроспоживання у липні 2013 року в
обсязі 1090,00 кВт/год. на суму 1103,30 грн.;

- рахунок № 195/8п від 05.09.2013 року за
перевищення договірної величини
електроспоживання у серпні 2013 року в
обсязі 1147,00 кВт/год. на суму 1184,16 грн.;

- рахунок № 195/9п від 05.10.2013 року за
перевищення договірної величини
електроспоживання у вересні 2013 року в
обсязі 475 кВт/год. на суму 490,39 грн.

При цьому, позивач в позовній заяві
зазначив, що при виставленні рахунка за
перевищення договірної величини
електроспоживання за вересень 2013 року,
ним був зменшений обсяг спожитої понад
договірну величину електроенергії, з
якого розраховується сума боргу за
перевищення, а саме зменшено до 475
кВт/год.

Вказані рахунки були направлені
відповідачу супровідним листом № 58/4753
від 15.11.2013 року, що підтверджується
наявними в матеріалах справи заверними
копіями фіскального чеку № 1240 від
15.11.2013 року та списку згрупованих
поштових відправлень № 2908 від
15.11.2013 року. Зазначені рахунки разом з
супровідним листом, в якому позивач
вимагав провести їх оплату в 10-денний
строк з дня отримання, були отримані
відповідачем 18.11.2013 року про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Однак, відповідачем оплату за
перевищення договірної величини
споживання електроенергії не
здійснено, у зв'язку з чим позивач
намагається стягнути з нього борг за
перевищення договірної величини
споживання електроенергії в сумі 2777,85
грн.

Судом досліджені правові норми, які
підлягають застосуванню у спірних
відносинах сторін. За своєю правовою
природою між сторонами укладено
договір купівлі-продажу, різновидом
якого є договір на постачання продукту,
яким виступає електрична енергія.
Фактичні обставини справи та докази на
їх підтвердження свідчать про те, що
учасниками судового процесу є суб'єкти
господарювання, в розумінні ст. 55 ГК
України, тому до спірних правовідносин
слід застосувати норми права, які
регулюють питання постачання
продукції - електричної енергії.

Частина 1 ст. 275 ГК України визначає, що
за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору
енергопостачання є договір про
постачання електричної енергії
споживачу (ч. 2 ст. 275 ГК України).
Особливості постачання електричної
енергії споживачам та вимоги до
договору про постачання електричної
енергії встановлюються законами
України «Про засади функціонування
ринку електричної енергії України» та
«Про електроенергетику». При цьому,
вказану статтю слід застосовувати у
системному зв'язку із ст. 714 ЦК України,
відповідно до якої за договором
постачання електричними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання електричними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає з характеру відносин
сторін. Тобто, положення про порядок
оплати товару - електричної енергії,
його ціни, порядку розрахунків
потрібно брати із загальних положень
присвячених договору купівлі-продажу,
а саме використовувати вимоги ст. ст.
655-697 ЦК України.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Відповідно до ст. 692 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати.
Покупець зобов'язаний сплатити повну
ціну переданого товару.

Частина 1 ст. 277 ГК України передбачає,
що абоненти користуються енергією з
додержанням правил користування
енергією відповідного виду.

Відносини, пов'язані з виробництвом,
передачею, розподілом, постачанням і
використанням енергії, забезпеченням
енергетичної безпеки України,
конкуренцією та захистом прав
споживачів і працівників галузі
регулюються Законом України "Про
електроенергетику" № 575/97-ВР від 16.10.1997
року.

Відповідно до абзацу 4 ст. 26 Закону
України "Про електроенергетику"
споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про
електроенергетику" правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушеннями в електроенергетиці
є зокрема порушення правил
користування енергією.

Умовами п. п. 6.1., 6.11. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року
(далі -ПКЕЕ) визначено, що розрахунки
споживача за використану електричну
енергію здійснюються за розрахунковий
період відповідно до умов договору.
Розрахунковий період становить один
місяць, за винятком випадку,
передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.
Остаточний розрахунок споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електричної енергії,
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії визначеного за показами
розрахункових засобів обліку, які
фіксуються у терміни, передбачені
договором, та/або розрахунковим шляхом
у випадках, передбачених цими
Правилами.

Підпунктом 2. п. 10.2. ПКЕЕ передбачений
обов'язок споживача оплачувати обсяг
спожитої електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та рахунків, виставлених
на підставі актів про порушення цих
Правил та умов договору.

Матеріали справи свідчать, що позивач
намагається стягнути з відповідача
заборгованість за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії за липень, серпень,
вересень 2013 року всього в сумі 2777,85 грн.

Так, частиною 5 статті 26 Закону України
"Про електроенергетику" встановлено, що
споживачі (крім населення,
професійно-технічних навчальних
закладів та вищих навчальних закладів
I-IV рівнів акредитації державної і
комунальної форм власності) у випадку
споживання електричної енергії понад
договірну величину за розрахунковий
період сплачують енергопостачальникам
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Отже, виходячи зі змісту та приписів
вказаної статті Закону, перевищення
договірної величини споживання
розглядається як правопорушення, до
якого застосовуються відповідні
санкції.

Пунктом 1.2. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року
(далі -ПКЕЕ) визначено, що договірна
величина споживання електричної
енергії - це узгоджена в договорі між
постачальником електричної енергії і
споживачем величина обсягу
електричної енергії на відповідний
розрахунковий період.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони у справі узгодили в договорі
договірні величини споживання
електричної енергії станом на 2013 рік,
про що свідчить підписаний ними без
заперечень та зауважень додаток № 1 до
договору «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу» (в
редакції додаткової угоди № 1 про
внесення змін від 15.07.2013 року).

Відповідно до п. 6.14. ПКЕЕ перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії визначається під
час підбиття підсумків розрахункового
періоду на основі підтверджених
сторонами даних розрахункового обліку
електричної енергії або акта
прийняття-передавання електричної
енергії. Період підбиття підсумків
розрахункового періоду та
повідомлення споживача про їх
результати розпочинається з 3 робочого
дня і має не перевищувати 10 робочих
днів від останнього дня періоду для
здійснення споживачем остаточного
розрахунку.

Згідно абзацу 1 п. 6.16. ПКЕЕ обсяг
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та/або
величини потужності протягом
розрахункового періоду оплачується
споживачами постачальнику електричної
енергії за регульованим тарифом
відповідно до законодавства України та
договору.

Пунктом 6.17. ПКЕЕ визначено, що у разі
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії за
розрахунковий період споживачем, який
розраховується за тарифами,
диференційованими за періодами часу,
або якщо відповідно до договору для
споживача протягом розрахункового
періоду змінювався тариф, він за
обсягом перевищення сплачує на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання постачальника
електричної енергії підвищену згідно з
законом вартість різниці між фактично
спожитим та договірним обсягами
електричної енергії за
середньозваженим тарифом.
Середньозважений тариф розраховується
як частка від ділення всієї
нарахованої за розрахунковий період
суми оплати за електричну енергію на
обсяг всієї електричної енергії,
спожитої за цей період.

Так, умовами п. 8.3.2 Договору сторони
визначили відповідальність Споживача
за перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, а саме у вигляді сплати
останнім на користь Постачальника
електричної енергії
оперативно-господарської санкції у
розмірі двократної вартості різниці
фактично спожитої та договірної
величин, що кореспондується з
приписами ч. 5 ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику».

При порівнянні обсягів спожитої
відповідачем активної електричної
енергії за липень, серпень та вересень
2013 року згідно актів про спожиту
протягом розрахункового періоду
активну електроенергію та договірних
обсягів споживання електроенергії
відповідних місяців на 2013 рік,
узгоджених сторонами в додатку № 1 до
договору, судом встановлено, що дійсно
відбулося перевищення договірної
величини споживання електроенергії за
вищевказані місяці, зокрема у липні 2013
року - на 1090 кВт./год., у серпні 2013 року -
на 1147 кВт/год., у вересні 2013 року - на 875
КвТ/год.

Враховуючи підписання відповідачем
актів про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електроенергію липень, серпень та
вересень 2013 року, відповідач фактично
погодився з обсягом спожитої ним у
вказаних місяцях електроенергії. Втім,
оплату виставлених позивачем рахунків
за допущене порушення умов договору
відповідач не здійснив.

В силу загальної норми, передбаченої у
статті 599 ЦК України, та спеціальної
норми, визначеної у частині першій ст.
193 ГК України, суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Втім ніякі докази
не мають для суду заздалегідь
встановленої сили і оцінюються судом в
розумінні вимог статті 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення
з боку відповідача своїх зобов'язань за
договором, а саме перевищення ним
договірних величин споживання
електричної енергії за липень, серпень
та вересень 2013 року, внаслідок чого
позивачем нараховано до сплати грошові
кошти на загальну суму 2777,85 грн. за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії за
вказані місяці. Відповідач доказів
оплати боргу за перевищення договірної
величини споживання електричної
енергії суду не надав, заявлених до
нього вимог не спростував.

За такими обставинами, позовні вимоги
Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Виробничого структурного підрозділу
Василівського району електричних
мереж про стягнення з Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області заборгованості за перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії в сумі 2777,85 грн.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн. покладаються на відповідача у
справі - Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області,
відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
15.07.2014 року, згідно частини 2 статті 85
ГПК України, було проголошено
скорочений текст рішення, а саме його
вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 530, 599, 629, 638, 655, 714 ЦК України, ст. ст. 55,
193, 275, 277 ГК України, ст. ст. 26, 27 Закону
України "Про електроенергетику", ст. ст.
42, 43, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85
ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Виробничого структурного підрозділу
Василівського району електричних
мереж до Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області
задовольнити.

2. Стягнути з Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області,
69035, м. Запоріжжя, вул. Сорок років
Радянської України, буд. 57-А, , на користь:

- Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Виробничого структурного підрозділу
Василівського району електричних
мереж, 71601, м. Василівка, Запорізька
область, вул. Гоголя, буд. 1а, , борг за перевищення договірних
величин споживання електричної
енергії в сумі 2777 (дві тисячі сімсот
сімдесят сім) грн. 85 коп., витрати по
сплаті судового збору в сумі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 18.07.2014 року

Суддя
О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.