Господарський суд Чернігівської
м. Чернігів, проспект Миру,20
Р І Ш Е Н Н Я

02 липня 2014р.
справа №927/672/14

За позовом: Державного
підприємства «Український державний

геологорозвідувальний інститут»,
вул.Автозаводська,78а, м. Київ, 04114

До відповідача: Головного управління
юстиції у Чернігівській області

проспект Миру,43, м.
Чернігів, 14000

Про стягнення 201 400грн. 74коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: 22.05.2014р., 02.06.2014р., 16.06.2014р.,
23.06.2014р., 02.07.2014р. - Гапон В.П. представник
довіреність №2254 від 29.10.2013р.

Від відповідача: 22.05.2014р., 02.06.2014р. - Мишко
О.В. головний спеціаліст довіреність
№01.08-13/1326 від 14.05.2014р., 16.06.2014р., 02.07.2014р. -
Мишко О.В. головний спеціаліст
довіреність №01.09-06/1649 від 12.06.2014р.,
23.06.2014р. - Бобруйко В.А. заступник
начальника довіреність №1.2-13/1742 від
23.06.2014р.

Рішення приймається після оголошеної в
судовому засіданні перерви з 22.05.2014р. по
02.06.2014р., з 02.06.2014р. по 16.06.2014р., з 16.06.2014р.
по 23.06.2014р., з 23.06.2014р. по 02.07.2014р. на
підставі ст.77 Господарського
процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі
179266,50грн. за надані послуги згідно
договору від 05.07.2010р. про відшкодування
витрат балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю, 18
004,70грн. пені за період з 14.04.2013р. по
14.04.2014р. та 4 129,54грн. 3% річних за період з
21.03.2013р. по 14.04.2014р.

Представниками сторін подані
клопотання про нездійснення технічної
фіксації судового процесу, які
задоволені судом.

Представник позивача в судовому
засіданні 02.06.2014р. надав пояснення по
справі, в якому зазначив, що в січні 2013р.
діяли 22 договори оренди та навів
перелік таких орендарів, а також
повідомив, що площа, яка орендувалася
згідно цих договорів та договору про
надання комунальних та
господарсько-технічних послуг
підрозділами УкрДГРІ від 29.12.06р.
складала 2120кв.м., повідомив дати
розірвання договорів оренди з
орендарями.

Представник відповідача в судовому
засіданні 02.06.2014р. надав пояснення до
розрахунку з відшкодування витрат на
утримання орендованого майна та
надання комунальних послуг за адресою
м. Чернігів, вул.Щорса,12 по договору б/н
від 05.07.2010р., в якому навів свій
розрахунок витрат, які на його думку
підлягають відшкодуванню позивачу.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.06.2014р. надав пояснення по
справі, в якому навів порядок
розрахунку відшкодування витрат на
опалення, земельного податку, витрат за
електроенергію, витрат на воду, стоки,
стічні води.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.06.2014р. надав клопотання про
залучення до матеріалів справи
остаточних розрахунків за
січень-жовтень 2013р. та зведеного
розрахунку з відшкодування
відповідачем фактичних витрат на
утримання орендованого нерухомого
майна та надання комунальних послуг за
договором про відшкодування витрат від
05.07.2010р., яке задоволено судом,
документи долучені до матеріалів
справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 23.06.2014р. надав пояснення по
справі, в якому зазначив, що посадова
інструкція інженера з організації
експлуатації відділу
господарсько-технічного забезпечення
Процента І.Г. надана для підтвердження
його роботи по забезпеченню
експлуатації засобів технічного
забезпечення будинків інституту в
Чернігові та надання комунальних
послуг (енерго-, водо-, тепло
забезпечення) в будинку інституту, що
посадові інструкції старшого механіка
Бутька В.М. від 10.07.1996., 10.08.2002р, 23.10.2012р.
показують його завдання та обов'язки по
експлуатації камерально-лабораторного
корпусу по Щорса,12. До вказаного
пояснення позивачем додані документи,
які залучені судом до матеріалів
справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 02.07.2014р. надав пояснення від
27.06.2014р. з доданими до нього
документами, які залучені судом до
матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні 02.07.2014р. надав заперечення по
справі, в якому зазначив, що частково
погоджується з позовними вимогами
позивача, що розрахунки наведені в
останніх поясненнях позивача
співпадають з позицією Головного
управління юстиції у Чернігівській
області та відповідають перерахункам,
проведеним бухгалтерією відповідача,
але виходячи з положень укладеного
договору про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю
від 05.07.2010р., орендар зобов'язаний
здійснювати витрати, пов'язані з
утриманням орендованого майна на
підставі укладених договорів, за
фактично надані послуги (виконані
роботи). Відповідач вважає, що включені
у розрахунок послуги по 9 позиції, а
саме: заробітна плата інженера з
експлуатації та ремонту, заробітна
плата старшого механіка не
відповідають умовам вищезазначеного
договору та утримання цього персоналу
не підпадають під фактичні витрати,
пов'язані з утриманням орендованого
майна, та просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог щодо
зазначених працівників ДП
«Український державний
геологорозвідувальний інститут».

Розглянувши подані матеріали,
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, господарський
суд встановив:

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

16.06.2010р. між Регіональним відділенням
ФДМУ по Чернігівській області
(орендодавець) та Головним управлінням
юстиції у Чернігівській області
(орендар) укладено договір оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, що належить до державної
власності №82-10, згідно якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
без права передачі в суборенду,
приватизації та переходу права
власності третім особам державне
окреме індивідуально визначене
(нерухоме) майно - нежитлові приміщення
п'ятого поверху (кім.№50, 51, 54, 55), шостого
поверху (кім.№63, 69, 70) та дев'ятого
поверху (кім.№91, 94, 95, 98)
дев'ятиповерхової будівлі
камерально-лабораторного корпусу
площею 384,14кв.м, розміщене за адресою м.
Чернігів, вул.Щорса,12, що перебуває на
балансі Чернігівського відділення
Українського державного
геологорозвідувального інституту
(далі - балансоутримувач). Вказаний
договір погоджено балансоутримувачем.

За умовами п.1.2 договору оренди №82-10 від
16.06.2010р. майно передається в оренду для
розміщення установи.

16.06.2010р. Регіональним відділенням ФДМУ
по Чернігівській області
(орендодавець) та Головним управлінням
юстиції у Чернігівській області
(орендар) підписано Акт
приймання-передавання, згідно якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в строкове платне користування
без права передачі в суборенду,
приватизації та переходу права
власності третім особам державне
окреме індивідуально визначене
(нерухоме) майно - нежитлові приміщення
п'ятого поверху (кім.№50, 51, 54, 55), шостого
поверху (кім.№63, 69, 70) та дев'ятого
поверху (кім.№91, 94, 95, 98)
дев'ятиповерхової будівлі
камерально-лабораторного корпусу
площею 384,14кв.м, розміщене за адресою м.
Чернігів, вул.Щорса,12, що перебуває на
балансі Чернігівського відділення
Українського державного
геологорозвідувального інституту
(балансоутримувач).

Відповідно до п.5.10 договору №82-10 від
16.06.2010р. орендар зобов'язаний
здійснювати витрати, пов'язані з
утриманням орендованого майна.
Протягом 15 робочих днів після
підписання цього договору укласти з
балансоутримувачем орендованого майна
договір про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна та надання
комунальних послуг орендарю.

05.07.2010р. між позивачем
(балансоутримувач) та відповідачем
(орендар) укладено договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю,
згідно п.1.1 якого балансоутримувач
забезпечує обслуговування,
експлуатацію та ремонт
дев'ятиповерхової будівлі
камерально-лабораторного корпусу, що
знаходиться за адресою м. Чернігів,
вул.Щорса,12, загальною площею 4548,86кв.м, а
також утримання прибудинкової
території, а орендар бере на себе
участь у витратах балансоутримувача на
виконання вказаних робіт (додаток №1)
пропорційно до займаної ним площі в цій
будівлі. Вартість спожитої електричної
енергії обчислюється за встановленими
тарифами та за показаннями лічильника
орендаря для нежитлових приміщень, а
для приміщень загального користування
- пропорційно до займаної площі із
застосуванням коефіцієнта витрат
електроенергії в залежності від
поверху. У разі відсутності лічильника
обчислення вартості спожитої
електроенергії буде здійснюватися
пропорційно до займаної орендарем
площі в будівлі. Орендар користується
нежитловими приміщеннями (кім.№50, 51, 54,
55, 63, 69, 70, 91, 94, 95, 98), перелік і вид
елементів яких зазначено в акті
обстеження та перевірки об'єкта оренди,
що належить до державної власності від
01.06.2010р. (додаток до договору оренди від
16.06.2010р. №82-10), загальною площею 384,14кв.м
розміщених на п'ятому, шостому та
дев'ятому поверхах в будівлі, вартість
якого станом на 01.04.2010р. становить:
первісна - 155280,94грн., залишкова -
93718,64грн. Приміщення використовується
для цілей, передбачених договором
оренди від 16.06.2010р. №82-10, укладеним між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України в
Чернігівській області та орендарем.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до п.2.1.1 договору від 05.07.2010р.
балансотуримувач зобов'язується
забезпечити виконання всього
комплексу робіт, пов'язаних з
обслуговуванням та утриманням будівлі
і прибудинкової території, та
створення необхідних житлових умов і
здійснення господарської діяльності
орендарю і його співробітникам, згідно
з вимогами чинного законодавства про
користування будівлями. Перелік робіт
та послуг встановлюється додатком №1, а
порядок та умови оплати цим договором.
Розмір плати за обслуговування і
ремонт будівлі, прибудинкових
територій, утримання допоміжних
приміщень будівлі залежить від складу
робіт і послуг, які надаються
балансоутримувачу
житлово-експлуатаційними,
ремонтно-будівельними організаціями
та іншими суб'єктами господарювання і
визначається розрахунком щомісячних
платежів (кошторисом витрат) за
обслуговування та ремонт будівлі,
комунальні та інші послуги
балансоутримувача.

Відповідно до п. 2.1.2 договору
балансоутримувач зобов'язаний
надавати орендарю комунальні послуги
за діючими розцінками та тарифами.

Сторони підписали додаток №1 до
договору, в якому визначили перелік
робіт та послуг, а саме: 1. зарплата
працівників групи обслуговування, 2.
відрахування на соціальні заходи, 3.
витрати по обслуговуванню та ремонту
інженерного обладнання, 4. витрати по
обслуговуванню та ремонту пожежного
обладнання, 5. витрати по капітальному
та поточному ремонту покрівлі,
приміщень, 6. витрати по прибиранню
коридорів, санвузлів та прибудинкової
території, 7. витрати по пропускному
режиму, 8. витрати по наданню
обов'язкових додаткових послуг
(перелік додаткових послуг сторонами
не наведено), 9. витрати по утриманню
приміщень по договорах з дератизації,
на ремонт обладнання, на вивіз сміття,
на утримання ліфтів, на озеленення, 10.
комунальні послуги: електрична
енергія, опалення, водопостачання і
каналізація, 11. інші витрати: податок на
землю, накладні витрати, податок на
додану вартість.

Відповідно до норм ст. 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2.2.3 договору орендар
зобов'язується не пізніше 20 числа
місяця, наступного за звітним місяцем
на рахунок балансоутримувача будівлі
вносити плату за фактично виконані
роботи, комунальні та інші послуги
згідно додатку № 1. При несвоєчасному
або в неповному обсязі перерахуванні
плати сплачувати пеню із розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ від
проіндексованої несплаченої суми за
кожен день прострочення, включаючи
день оплати.

Відповідно до п. 2.2.4 договору орендар
зобов'язується сплатити плату до дня
повернення приміщення за актом
приймання-передавання включно у разі
припинення (розірвання) договору
оренди. Закінчення строку дії договору
оренди не звільняє орендаря від
обов'язку сплатити балансоутримувачу
заборгованість, якщо така виникла, за
надані послуги у повному обсязі,
враховуючи і санкції.

05.12.2013р. між орендодавцем та орендарем
за погодженням з балансоутримувачем
підписано угоду про розірвання
договору оренди № 82-10 від 16.06.2010р.

Як свідчать матеріали справи, згідно
акту прийому-передачі з оренди
нерухомого майна, яке розташоване за
адресою м. Чернігів, вул.Щорса,12 від
05.12.2013р., за погодженням орендодавця
орендарем повернуто орендовані
приміщення - нежитлові приміщення
п'ятого поверху (кім.№50, 51, 54, 55), шостого
поверху (кім.№63, 69, 70) та дев'ятого
поверху (кім.№91, 94, 95, 98)
дев'ятиповерхової будівлі
камерально-лабораторного корпусу
загальною площею 384,14кв.м
балансоутримувачу.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного
кодексу України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав і обов'язків. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає. що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Приписами ст.ст.13-14 Цивільного кодексу
України встановлено, що цивільні права
та обов'язки здійснюються особами в
межах наданих їм договором або актом
цивільного законодавства. Таким чином,
саме в межах умов договору від 05.07.2010р.
між сторонами у справі мають
вчинюватись права та обов'язки.

Позивачем було направлено (або вручено)
відповідачу на оплату по договору від
05.07.2010р. наступні рахунки:

рахунок № 264 від 07.03.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за січень 2013 року на
суму 29009,11грн., вручений відповідачу
13.03.2013 року;

рахунок №529 від 10.04.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за лютий 2013 року на
суму 19938,89грн., вручений відповідачу
11.04.2013 року;

рахунок №641 від 24.04.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за березень 2013 року на
суму 18173,29грн., вручений відповідачу
25.04.2013 року;

рахунок №724 від 21.05.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за квітень 2013 року на
суму 18411,49грн., направлений відповідачу
23.05.2013 року та вручений відповідачу за
інформацією позивача 27.05.2013р.;

рахунок №883 від 18.06.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за травень 2013 року на
суму 12327,58грн., направлений відповідачу
19.06.2013 року та вручений відповідачу за
інформацією позивача 24.06.2013р.;

рахунок №1171 від 23.07.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за червень 2013 року на
суму 14176,48грн., направлений відповідачу
25.07.2013 року та вручений відповідачу за
інформацією позивача 30.07.2013р.;

рахунок №1262 від 31.07.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за липень 2013 року на
суму 15423,34грн., вручений відповідачу
12.08.2013 року;

рахунок №1383 від 30.08.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за серпень 2013 року на
суму 12909,73грн., вручений відповідачу
02.09.2013 року;

рахунок №1615 від 30.09.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за вересень 2013 року на
суму 18553,63, вручений відповідачу 02.10.2013
року;

рахунок №1884 від 31.10.2013 року на оплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за жовтень 2013 року на
суму 20342,96грн., вручений відповідачу
01.11.2013 року.

Направлення відповідачу рахунків №724
від 21.05.2013р., №883 від 18.06.2013р., №1171 від
23.07.2013р. на оплату компенсації за надані
послуги, виконані роботи
підтверджується відповідними
фіскальними чеками та описами
вкладення у цінний лист, копії яких
додані позивачем до матеріалів справи
(т.1 а.с.89, а.с.112, а.с.129, т.3 а.с.135-137).

Факт отримання відповідачем рахунків
на оплату компенсації за надані
послуги, виконані роботи
підтверджується відповідними
відмітками, які вчинені відповідачем
на супровідних листах про направлення
рахунків.

Окрім того, відповідачем не
спростовані факти щодо дат отримання
ним або вручення йому позивачем
рахунків на оплату компенсацій за
надані послуги, виконані роботи.

Розрахунок позивача, заявленої до
стягнення суми 179266,50 грн. за період
січень - жовтень 2013р. складається з
послуг: витрати на теплову енергію,
витрати на активну електроенергію,
витрати на реактивну електроенергію,
витрати на воду, каналізацію та стічні
води, витрати на утримання
орендованого майна: витрати з
забезпечення пропускного режиму,
витрати на вивіз сміття, планові
накопичування для проведення поточних
ремонтів, витрати на утримання будівлі,
прилеглої території, місць загального
призначення, обслуговування будівлі
(заробітна плата прибиральниць з
нарахуваннями), заробітна плата з
нарахуваннями загальновиробничого
персоналу, обслуговування ліфтів,
витрати на технічне обслуговування
комунікацій та систем забезпечення,
витрати на поточний ремонт, податок на
землю, накладні витрати (заробітна
плата персоналу, пов'язаного з
забезпеченням оренди).

В процесі розгляду справи та
обговорення обставин, позивачем надано
новий розрахунок з відшкодування
фактичних витрат на утримання
орендованого нерухомого майна та
наданих комунальних послуг по договору
від 05.07.2010р. за період з січня по жовтень
2013 року на загальну суму 73722,28грн., в
тому числі за січень 2013р. - на суму
13058,55грн., за лютий 2013р. - 12381,81грн., за
березень 2013р. - 10594,10грн., за квітень 2013р.-
8982,88грн., за травень 2013р. - 4804,61грн., за
червень 2013р. - 5219,07грн., за липень 2013р. -
4929,13грн., за серпень 2013р. - 4208,48грн., за
вересень 2013р. - 4945,68грн., за жовтень 2013р. -
4597,97грн., а саме витрати на теплову
енергію; витрати на активну
електроенергію, витрати на реактивну
електроенергію; витрати на воду, стоки,
стічні води; витрати з забезпечення
пропускного режиму (зарплата
охоронників); витрати на вивіз сміття,
знешкодження відходів; витрати на
утримання прилеглої території,
дератизація; витрати на обслуговування
будівлі, в т.ч. заробітна плата
прибиральниць, заробітна плата
двірника, заробітна плата
слюсаря-сантехніка; заробітна плата
інженера з експлуатації та ремонту,
заробітна плата старшого механіка;
обслуговування ліфтів, податок на
землю.

Таким чином, позивачем виключено з
остаточного розрахунку заборгованості
відповідача наступні витрати: планові
накопичування для проведення поточних
ремонтів, заробітна плата з
нарахуваннями загальновиробничого
персоналу, накладні витрати (заробітна
плата персоналу, пов'язаного з
забезпеченням оренди).

Як вбачається із матеріалів справи,
саме новий розрахунок з відшкодування
фактичних витрат на утримання
орендованого нерухомого майна та
наданих комунальних послуг по договору
від 05.07.2010р. за період з січня по жовтень
2013 року узгоджувався сторонами у
справі та відповідачем сформована
позиція по частковому визнанню позову
з огляду на наведені в цьому розрахунку
суми витрат.

Відповідачем у запереченнях по справі
від 02.07.2014р. визнано проведений
позивачем розрахунок витрат, послуг,
окрім зазначених витрат по заробітній
платі старшого механіка та інженера з
експлуатації та ремонту за період з
січня по жовтень 2013 року.

Матеріали справи свідчать, що позивач
до прийняття рішення по справі не
скористався своїм процесуальним
правом згідно ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України на
зменшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Зі змісту п.1.1 договору від 05.07.2010р.
вбачається, що орендар (відповідач у
справі) бере участь у витратах
балансоутримувача (позивача у справі)
на виконання вказаних у додатку №1 до
договору робіт та послуг пропорційно
займаної ним площі в будівлі. За таких
обставин, пропорційне відношення
проведених розрахунків позивача до
займаних відповідачем площ в будівлі
має становити 384,14 кв.м до 4548,86 кв.м -
загальної площі будівлі.

Як вбачається із наданих позивачем
первісних розрахунків витрат за період
з січня по жовтень 2013 року, вищевказана
пропорція недотримана. Так, у
розрахунку за січень 2013 року позивачем
зазначена загальна площа
обслуговування, розрахункова площа для
розподілу витрат 2844,38кв.м та 3618,44кв.м
(такі показники площ застосовані
позивачем і в інших розрахункових
періодах), в той час, як загальна площа
будівлі по договору визначена 4548,86кв.м.

Дослідивши умови договору, суд дійшов
висновку, що наведена позивачем
методика розрахунку із застосуванням
площ менших ніж загальна площа будівлі
є неправомірною, оскільки не
узгоджується з домовленостями сторін у
п.1.1 договору від 05.07.2010р., й призводить
до штучного збільшення коефіцієнту
участі орендаря до витрат позивача.

Надані позивачем у судовому засіданні
16.06.2014р. узгоджені сторонами розрахунки
витрат за період з січня 2013р. по жовтень
2013р. (т.3 а.с.116-126), свідчать про
застосування площі 4548,89кв.м для
підрахунку витрат на активну та
реактивну електроенергію, воду, стоки,
стічні води, вивіз сміття, знешкодження
відходів, забезпечення пропускного
режиму, утримання прилеглої території,
дератизації, витрат на обслуговування
приміщень, обслуговування ліфтів. Суд
враховує правомірність зазначення у
розрахунках при здійсненні підрахунку
витрат на теплову енергію площі -
3618,44кв.м, як опалювальної площі, що
відповідає умовам договору про
постачання теплової енергії позивачу
та актам про відключення площ від
опалення. Також, правомірним є
застосування площі земельної ділянки
2120кв.м, а з липня 2013 року площі - 1638кв.м,
при розрахунку суми по відшкодуванню
земельного податку, що узгоджується із
поданими позивачем до матеріалів
справи копіями податкових декларацій з
плати за землю (т.2 а.с.18-28).

Як вбачається з наданих позивачем
пояснень та документів на
підтвердження надання старшим
механіком та інженером з експлуатації
та ремонту послуг та робіт, ці посади
внесено до штатного розкладу позивача
та у цих працівників є посадові
інструкції.

Так, за посадовою інструкцією старшого
механіка, останньому
підпорядковуються слюсар-сантехнік,
сторожа, прибиральниці. До посадових
обов'язків віднесено здійснення
контролю, організації роботи
підпорядкованих осіб, організація
ремонту будівлі, приміщень, інженерних
мереж, проведення навчань з техніки
безпеки та інше.

Посадовою інструкцією інженера з
організації експлуатації відділу
господарсько-технічного забезпечення
передбачено обов'язки по організації
правильної технічної експлуатації,
безперервної роботи
електрообладнання, систем тепло та
водопостачання, здійснення технічного
огляду електричних, сантехнічних
пристроїв, здійснення контролю за
проведенням ремонту та випробуванням
устаткування, за додержанням
інструкцій з експлуатації та правил
техніки безпеки та інше.

Таким чином, здійснення фактичного
виконання послуг та робіт (як то
прибирання, охорона та інше) цими
особами для орендаря не передбачено їх
посадовими обов'язками, а тому суд
приходить до висновку, що витрати на
оплату праці старшого механіка та
інженера з експлуатації та ремонту не
підлягають включенню до відшкодування,
а тому заперечення відповідача є
правомірними, приймаються судом до
уваги.

З огляду на вище наведене суд приходить
до висновку, що заявлені позивачем до
стягнення суми витрат на оплату праці
цих працівників за період
січень-жовтень 2013 року задоволенню не
підлягають.

Зі змісту додатку 1 до договору від
05.07.2010р. вбачається відсутність
домовленості сторін щодо включення до
переліку послуг та робіт планових
накопичувань для проведення поточних
ремонтів, заробітна плата з
нарахуваннями загальновиробничого
персоналу, накладні витрати (заробітна
плата персоналу, пов'язаного з
забезпеченням оренди), а тому проведені
розрахунки та заявлення до стягнення
таких послуг є необґрунтованими й
задоволенню не підлягають.

Матеріали справи містять докази
отримання та оплати позивачем послуг
від інших підприємств по забезпеченню
електроенергією, теплопостачанням,
послуг дератизації, водопостачання,
прийняття стоків, стічних вод, сплати
позивачем земельного податку, послуг з
обслуговування ліфтів.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що правомірний
розмір наданих позивачем послуг та
робіт, які підлягають відшкодуванню
позивачу становить 68304,70 грн., а саме: в
січні 2013 року на суму 12597,69грн., лютому
2013 року на суму 11800,53грн., березні 2013
року на суму 10012,82грн., квітні 2013 року на
суму 8401,60грн., травні 2013 року на суму
4351,32грн., червні 2013 року на суму 4666,93грн.,
липні 2013 року на суму 4376,97грн., серпні 2013
року на суму 3656,33грн., вересні 2013 року на
суму 4303,49грн., жовтні 2013 року на суму
4137,02грн.

У відповідності до приписів ст.33, 34
Господарського процесуального кодексу
України відповідач на час розгляду
справи у суді не надав доказів
своєчасної та повної оплати витрат
позивача на утримання орендованого
нерухомого майна та наданих
комунальних послуг по договору від
05.07.2010р.

Заборгованість відповідача на день
розгляду справи становить 68304,70грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України
та ст.193 Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

За таких обставин, борг у сумі 68304,70грн.
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача. В решті стягнення з
відповідача заборгованості позовні
вимоги задоволенню не підлягають у
зв'язку з їх безпідставністю.

Відповідно до ст.216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230
Господарського кодексу України
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

У відповідності до ч.6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п. 2.2.3 договору позивач
просить стягнути з відповідача
18004,70грн. пені за період з 14.04.2013р. по
14.04.2014р., при цьому нарахування
здійснено по кожному виставленому
відповідачу рахунку (№№264, 529, 641, 724, 883,
1171, 1262, 1383, 1615, 1884).

Дослідивши наведений позивачем
розрахунок пені суд дійшов висновку, що
позивачем безпідставно не враховано,
що останній день строку по оплаті
рахунку за березень 2013р. та за серпень
2013р. припадає на вихідний день, а тому
згідно ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу
України, якщо останній день строку
припадає на вихідний, святковий або
інший неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місяці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день. За таких
обставин, датою початку періоду
прострочення по сплаті рахунку за
березень 2013р. є 04.05.2013р., по сплаті
рахунку за серпень 2013р. - є 24.09.2013р. Також
позивачем не враховано, що умови
договору від 05.07.2010р. не містять
безпосередньої домовленості сторін
щодо нарахування штрафних санкцій за
період, що перевищує шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Враховуючи висновок суду про
правомірність вимог по відшкодуванню
послуг на суму 68304,70грн., з урахуванням
щомісячних сум, які підлягають оплаті,
дат вручення рахунків відповідачу (в
т.ч. із запізненням рахунки за січень,
лютий 2013 року, які були вручені
відповідачу до оплати лише в березні та
квітні 2013 року відповідно), приписів ч.6
ст.232 Господарського кодексу України,
суд доходить висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення пені
підлягають задоволенню частково на
суму 4483,40грн. за період з 14.04.2013р. по
14.04.2014р. В решті стягнення пені
відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю заявлених вимог.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних з простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача
4129,54грн. 3% річних за період з 21.03.2013р. по
14.04.2014р.

Дослідивши поданий позивачем
розрахунок, враховуючи встановлені
судом щомісячні суми заборгованості
відповідача, дати вручення відповідачу
рахунків на оплату, приписи ч.5 ст. 254
Цивільного кодексу України, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних підлягають
частковому задоволенню в сумі 1697,09грн.
за період з 21.03.2013р. по 14.04.2014р. В решті
стягнення 3% річних позовні вимоги є
необґрунтованими й задоволенню не
підлягають.

Оскільки відповідач в порушення ст.525,
526 Цивільного кодексу України та ст.193
Господарського кодексу України, взяті
на себе зобов'язання не виконав, суд
доходить висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в частині стягнення
основного боргу в сумі 68304,70грн., в
частині стягнення пені в сумі 4483,40грн.,
в частині стягнення 3% річних в сумі
1697,09грн. В решті позову відмовити.

Враховуючи, що спір виник з вини
відповідача у зв'язку з несвоєчасним
виконанням договірних зобов'язань та
відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача судовий збір в сумі
1489,70грн. пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 11, 13, 14, 526, 525, 615, 629, 625, 759,
760, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст.
193, 216, 230 Господарського кодексу
України, ст.ст.22, 33, 34, 49, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Головного управління
юстиції в Чернігівській області (м.
Чернігів, проспект Миру, 43, відомості
про рахунки відсутні, ідентифікаційний
код 34924518) на користь Державного
підприємства «Український державний
геологорозвідувальний інститут» (м.
Київ, вул. Автозаводська, 78-А, відомості
про рахунки відсутні, ідентифікаційний
код 01432032) 68304грн.70коп. боргу, 4483грн.40коп
пені, 1697грн.09коп. 3% річних, 1489грн.70коп.
судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 07.07.2014р.

Суддя
Н.Ю.Книш