ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014 року Справа №
904/7636/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Прокопенко А.Є.
(доповідач)

суддів: Дмитренко А.К., Крутовських В.І.
(зміна складу судової колегії
відбулась на підставі розпорядження
голови суду Євстигнеєва О.С. від
14.07.2014р.)

при секретарі судового засідання:
Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Зорич Г.А., представник,
довіреність б/н від 01.06.14;

від відповідача: Шевелєва А.А.,
представник, довіреність б/н від 28.08.13;

від відповідача: Бойченюк К.В.,
представник, довіреність б/н від 02.06.14.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мобілочка",
м.Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.02.2014р. у справі №904/7636/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Форум-Менеджмент
Груп", м.Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Мобілочка",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 132 526,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошувалась
перерва до 29.05.2014р., 17.07.2014р.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2014р.
по справі №904/7636/13 (суддя Дубінін І.Ю.)
позов задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Мобілочка" на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Форум-Менеджмент
Груп" 3 366,02 грн.
заборгованості по орендній платі, 20 910,60
грн. заборгованості по сплаті за
сервісне обслуговування приміщення, 101
976,44 грн. штрафу за дострокове
розірвання в односторонньому порядку
договору, 6 273,18 грн. штрафу за
прострочення сплати за сервісні
послуги, 2 650,52 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Не погодившись з рішенням суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Мобілочка" подало до
суду апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
та прийняти нове, яким відмовити у
позові в повному обсязі, посилаючись на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Позивач вважає доводи скаржника
безпідставними, просить залишити
рішення без змін (т.3, а.с.110-115).

Клопотання відповідача від 03.04.2014р. про
зупинення провадження у даній справі
до вирішення пов'язаної з нею справи
№910/4405/14 (т.3, а.с.121-122), відхилено
колегією суддів у судовому засіданні
03.04.2014р. за безпідставністю.

Клопотання товариства з обмеженою
відповідальністю
"Форум-Менеджмент Груп" від 26.06.2014р. про
винесення окремої ухвали в справі
№904/7336/13 про усунення порушень
законності та недоліків в діяльності
підприємства ТОВ "Мобілочка",
пов'язаних з підробкою договорів у його
господарській діяльності та
направлення повідомлення прокурору та
органу досудового розслідування про
факт вчинення посадовими особами
ТОВ "Мобілочка" кримінального
правопорушення, колегією суддів
відхилено за відсутності його
належного обґрунтування та надання
відповідних доказів.

17.07.2014 року ТОВ "Мобілочка" подано
письмове клопотання про залучення до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Публічне акціонерне
товариство «Кияни» та витребування у
ПАТ «Кияни» копії договорів з
постачальниками послуг та документів,
що підтверджують надання послуг.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні
вказаного клопотання, оскільки наявні
у справі матеріали є достатніми для
розгляду справи по суті без залучення
третьої особи та витребування
додаткових доказів.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду, дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи,
вислухав пояснення присутніх у судових
засіданнях представників позивача та
відповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення
підлягає залишенню без змін за
наступних підстав.

11.04.2012р. року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Форум-Менеджмент Груп", як орендарем,
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Мобілочка", як
суборендарем, укладено договір
суборенди №83-К, згідно п.1.1 якого
орендар зобов'язувався передати в
суборенду, а суборендар зобов'язувався
прийняти згідно умов цього договору
нежитлове приміщення (офіс 1/103), план
якого наведений у додатку №1 до цього
договору, розташоване на першому
поверсі у будівлі за адресою: Україна,
м.Київ, пр.Московський, 9 (будівля під
літерою "Х").

Право орендаря на передачу приміщення
в суборенду передбачено умовами
укладеного з орендодавцем (власником
будівлі) договору оренди від 12.03.2012р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрованого в
реєстрі №1075. Сума оцінки переданого у
суборенду майна визначається
відповідно до відновної вартості з
урахуванням індексації та становить 658
347,31 грн. (п.1.1 договору).

Також п.1.1 договору визначено, що для
цілей розрахунків, обумовлених п.1.4
договору, використовується площа
приміщення, розрахована за методикою
БОМА (міжнародна система виміру площ
для Бізнес-Споруд та Бізнес-Центрів), що
дорівнює 215 кв.м плюс фактор приміщень
спільного користування в розмірі 10%
площі, що дорівнює 21,50 кв.м, всього 236,50
кв.м. Для цілей розрахунків,
обумовлених розділом 3 цього договору,
використовується площа приміщення,
розрахована за методикою БОМА, що
дорівнює 215 кв. м, плюс фактор приміщень
спільного користування в розмірі 10%
площі, що дорівнює 21,50 кв.м, всього 236,50
кв.м.

Пунктом 1.2.1 договору встановлено строк
суборенди - з 26.05.2012р. (дата початку
строку суборенди) до 22.05.2015р. (дата
закінчення строку суборенди).

Відповідно до п.1.3 договору мета
суборенди - для використання як офісне
приміщення.

Згідно п.1.4.1 договору суборендар
сплачує орендарю орендну плату, яка
становить 3 776,90 грн., ПДВ - 755,38 грн.,
всього - 4 532,28 грн. за один новий
календарний місяць суборенди, що є
еквівалентом 567,60 доларів США з ПДВ по
офіційному курсу НБУ (7,985 грн. за 1 долар
США) на день укладення договору,
наступним чином:

- протягом трьох банківських днів
з моменту підписання сторонами акту
прийому-передачі приміщення (без
урахування дня, в який відбулась
передача), суборендар сплачує орендну
плату за період з дня підписання акту
прийому-передачі приміщення по
останній день поточного місяця (з
урахуванням дня передачі). Розмір
орендної плати за вказаний період
визначається у відповідності до
вищевказаної суми на підставі
розрахунку наступним чином: орендна
плата за один повний календарний
місяць суборенди поділена на кількість
днів у місяці, в якому відбулась
передача приміщення, помножена на
кількість днів, які залишились до кінця
місяця, включаючи день передачі;

- наступні аванси сплачуються
авансом щомісячно в термін з 1 по 5 числа
поточного (розрахункового) місяця.

Приписами п.2.1.1, п.2.1.2 договору
встановлено, що суборендар сплачує
орендарю: орендну плату згідно з
умовами цього договору, плату за
сервісне обслуговування згідно з
умовами цього договору.

При здійсненні платежів згідно з даним
договором, плата повинна здійснюватись
у гривнях у зазначений строк
безпосередньо на банківський рахунок
орендаря. Всі платежі, за винятком
платежу, передбаченого п.2.1.1 даного
договору, здійснюються на підставі
рахунків, виставлених орендарем.
Рахунки, що виставляються орендарем,
будуть вважатися наданими суборендарю
належним чином, якщо їх направлено
одним з наступних способів: 1) вручено
суборендарю з обов'язковою відміткою в
реєстрі орендаря, 2) за допомогою
підприємств поштового зв'язку (п.2.2
договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
суборендар сплачує орендарю вартість
спожитих послуг щомісячно з 1 по 5 число
наступного за поточним (розрахунковим)
місяцем.

Відповідно до п.3.2 договору орендар
щомісячно (до першого числа місяця,
наступного за тим, в якому надавались
послуги) надає суборендарю два
примірника акту прийому-передачі
сервісних послуг за поточний місяць з
розрахунком їх місячної вартості, а
також виставляє рахунок на їх оплату, а
суборендар не пізніше 5 числа місяця,
наступного за поточним (розрахунковим)
підписує зазначені примірники акту та
повертає один примірник орендарю. Якщо
протягом зазначеного строку
суборендар не повертає підписаний акт
або не направить мотивованої претензії
щодо якості послуг, послуги вважаються
наданими належним чином.

Згідно п.3.3 договору сума плати за
сервісне обслуговування залежить від
зміни місячного обсягу споживання
послуг та від тарифів на електричну та
теплову енергію, газ, водопостачання та
водовідведення або інші послуги,
зазначені в п.3.4 цього договору. У
випадку такої зміни орендар, на вимогу
суборендаря, надає суборендарю
відповідні підтверджуючі документи.

За умовами п.3.4 договору орендар
зобов'язується здійснювати сервісне
обслуговування згідно умов цього
договору. Сторони домовились, що за
попереднім розрахунком вартість всіх
зазначених у п.3.4 цього договору
експлуатаційних послуг (крім вартості
спожитої суборендарем електроенергії)
становить 40 грн., ПДВ 8 грн., всього 48 грн.
за 1 кв.м приміщення за місяць.
Зазначена сума коригується в порядку,
вказаному в п.3.3 цього договору.

До вартості місячного сервісного
обслуговування включається вартість:

- щоденного прибирання площ
спільного використання;

- відшкодування витрат орендаря на
освітлення та забезпечення
електроенергією приміщення та
приміщень спільного використання (крім
вартості спожитої суборендарем
електроенергії);

- відшкодування витрат орендаря на
опалення приміщень спільного
використання;

- відшкодування витрат орендаря на
забезпечення гарячою та холодною водою
у рукомийниках в приміщеннях та на
водовідведеннях;

- відшкодування витрат орендаря на
здійснення заходів, необхідних для
охорони будівлі, включаючи електронні
та інші засоби спостереження, а також
цілодобову охорону території, що
забезпечується орендарем або
призначеною орендарем незалежною
охоронною фірмою, що має всі необхідні
дозволи (ліцензії);

- відшкодування витрат орендаря на
опалення приміщення та кондиціювання
приміщення (опалення здійснюється
протягом офіційно встановленого
опалювального сезону, кондиціювання
приміщення протягом опалювального
сезону не здійснюється);

- відшкодування витрат орендаря на
миття зовнішніх вікон та фасаду
будівель;

- утримання охоронної та пожежної
сигналізації;

- прибирання снігу та льоду з
будівель та прилеглої території
протягом зимового періоду;

- відшкодування витрат орендаря на
ввіз сміття та прибирання прилеглої
території;

- відшкодування витрат орендаря на
обслуговування котельної і
трансформаторної підстанції та
енергомереж;

- забезпечення вивісок з переліком
суборендаря;

- відшкодування витрат орендаря на
озеленення та благоустрій прилеглої
території та холів будівель;

- вогнегасники у приміщеннях спільного
користування та в приміщенні;

- відшкодування витрат орендаря на
організаційні заходи по наданню
суборендарю сервісних послуг
(менеджмент) в розмірі трьох відсотків
від суми орендної плати за місяць;

- відшкодування витрат орендаря на
страхування приміщення;

- відшкодування інших витрат орендаря
на утримання бізнес-центру (реклама
тощо);

- відшкодування витрат орендаря на
обслуговування ліфту.

Суборендар вступає у користування
приміщенням у день підписання
сторонами акту прийому-передачі
приміщення (п.7.1 договору).

Відповідно до п.7.3 договору приміщення
вважається повернутим з моменту
підписання акту прийому-передачі
приміщення. Орендна плата та плата за
сервісне обслуговування приміщення
нараховуються до дати повернення
приміщення (включаючи день підписання
акту прийому-передачі).

Даний договір набуває чинності з дня
його підписання сторонами та діє
протягом строку суборенди, визначеного
цим договором, а в частині розрахунку -
до повної сплати суборендарем
заборгованості по орендній платі та
іншим платежам за цим договором. Строк
суборенди починається з моменту
підписання сторонами акту
приймання-передачі приміщення.
Дострокове припинення дії договору в
односторонньому порядку не
допускається, за виключенням випадків,
вказаних у п.16.3 та 16.5 цього договору
(п.16.1 договору).

Згідно з п.16.5 договору суборендар має
право в односторонньому порядку
припинити дію цього договору з
обов'язковим наданням орендарю
письмового повідомлення за 2 місяці до
дня такого припинення, при виконанні
умов п.12.6 цього договору. Зазначене
повідомлення буде вважатись наданим
орендарю належним чином, якщо воно
направлено одним з наступних способів:
надано орендарю з обов'язковою
реєстрацією орендарем вхідного листа,
за допомогою послуг підприємства
поштового зв'язку або кур'єрської
служби з поміткою про отримання.

Пунктом 12.5 договору встановлено, що у
випадку дострокового припинення дії
цього договору з ініціативи
суборендаря, суборендар зобов'язується
сплатити орендарю штраф в розмірі 101
976,44 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі
нежитлового приміщення від 26.05.2012р.
позивач передав відповідачу у
тимчасове платне користування
нежитлове приміщення площею 215 кв.м, яке
розташоване за адресою: м.Київ,
Московський проспект,9, будівля під
літерою "Х", 1 поверх, за відновною
вартість приміщення 658 347,31 грн. (т.1, а.с.
23).

23.05.2013р. орендарем та суборендарем
складено та підписано акт
приймання-передачі нежитлового
приміщення, відповідно до якого
відповідач (суборендар) передав, а
позивач (орендар) прийняв нежитлове
приміщення, визначене договором (т.1,
а.с.24).

Позивач зазначив, що взяті на себе
зобов'язання по сплаті орендної плати,
сервісного обслуговування (наданих
послуг) та штрафу відповідно до умов
договору відповідач (суборендар) не
виконав.

У відповідності з п.12.1. договору за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за цим договором сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством України та
вимогами цього договору.

Відповідно до умов підпункту "в" пункту
12.3. договору у випадку несвоєчасної
сплати суборендарем плати за сервісне
обслуговування приміщення, суборендар
сплачує орендарю штраф в розмірі: 30% від
суми заборгованості по оплаті
сервісних послуг за прострочення
сплати більше десяти календарних днів
від встановленого строку.

Враховуючи, що заборгованість
суборендаря (відповідача) по оплаті
сервісних послуг триває з 23.05.2013р. по
вересень 2013р., тобто більше десяти
календарних днів, орендарем (позивачем)
був нарахований та виставлений штраф
за прострочення сплати за сервісні
послуги в сумі - 6 273,18 грн. (30% від суми
заборгованості по сплаті послуг
сервісного обслуговування за квітень -
травень 2013р. - 20 910,60 грн.).

Станом на 20.09.2013р. суборендар не виконав
своїх грошових зобов'язань за
договором, у зв'язку з чим у відповідача
утворилась заборгованість перед
позивачем по орендній платі за травень
2013 року в сумі 3 366,02 грн., плата за
сервісне обслуговування приміщення з
квітня по травень 2013 року в сумі 20910,60
грн., штраф за дострокове розірвання
договору в односторонньому порядку в
розмірі 101 976,44 грн. та штраф за
прострочення сплати за сервісні
послуги в розмірі 6 273,18 грн.

На підставі викладеного позивач просив
суд стягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі за
травень 2013 року в сумі 3 366,02 грн. та
плату за сервісне обслуговування
приміщення з квітня по травень 2013 року
в сумі 20910,60 грн., штраф за дострокове
розірвання договору в односторонньому
порядку в розмірі 101 976,44 грн. і штраф за
прострочення сплати за сервісні
послуги в розмірі 6 273,18 грн. (т.1, а.с.31 - 32).

Як встановлено господарським судом,
відповідач скористався правом, наданим
йому п.16.5. договору суборенди, і
звернувся до позивача з листом №22-1/04
від 22.04.2013р., відповідно до абзацу
третього якого відповідач повідомив
позивача про дострокове розірвання
договорів суборенди (в цьому листі йде
мова про декілька аналогічних
договорів). Відповідно до змісту
вказаного листа "в зв'язку з складним
фінансовим становищем нашого
підприємства цим листом повідомляємо
про дострокове розірвання договорів
суборенди".

Пунктом 1.2.1. договору встановлено строк
суборенди, а саме: з 26.05.2012р. (дата
початку строку суборенди) до 22.05.2015р.
(дата закінчення строку суборенди).

Таким чином, відповідач повідомив про
розірвання договору в односторонньому
порядку, про що свідчить сам лист.

Окрім того, в цьому ж листі відповідач
просив розглянути можливість
розірвання договорів суборенди за
взаємною згодою сторін.

Позивач в своєму листі №576 від 07.05.2013р.
не погодився на дострокове розірвання
договору суборенди за взаємною згодою
сторін, а повідомив, що узгодив умови
дострокового розірвання договору
суборенди лише в частині пільгового,
тобто скороченого терміну, і надання
можливості щодо невиконання умов п.7.3.
договору суборенди, а саме, що позивач
не вимагає від відповідача приведення
суборендованих приміщень в первинний
стан. В цьому ж листі позивач наполягав
на сплаті штрафу, передбаченого у разі
дострокового розірвання договору
суборенди за ініціативою відповідача.
Крім того, позивач в листі зазначив про
те, що сумою штрафу покриваються
витрати на проведення ремонтних робіт
в приміщеннях та простій приміщення в
зв'язку з пошуком нових суборендарів.

Відповідач скористався наданим йому
правом щодо дострокового припинення
дії договору суборенди, а позивач, в
свою чергу, скористався наданим йому
правом щодо отримання штрафу за
дострокове припинення дії договору
суборенди з ініціативи відповідача;
договором суборенди передбачений
штраф у сумі 101 976,44 грн..

Доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
правомірних висновків господарського
суду.

Господарський суд обґрунтовано
встановив, що ініціатором розірвання
договору суборенди був саме
відповідач, а позивачем не задоволено
прохання відповідача щодо розірвання
договору за взаємною згодою сторін
(будь-які документальні підтвердження
цьому в матеріалах справи відсутні та
заперечуються позивачем). Навпаки в
листі від 07.05.2013р. №576 позивач наполягає
на сплаті штрафу за дострокове
розірвання договору суборенди.
Встановлення ж позивачем у наведеному
листі певних умов повернення
орендованого приміщення та оформлення
між сторонами 23.05.2013р. акту
приймання-передачі нежитлового
приміщення, укладеного у відповідності
з договором суборенди №83-К від
11.04.2012р., свідчить не про взаємне з
відповідачем волевиявлення позивача
на дострокове припинення дії договору
суборенди, а про врегулювання в
позасудовому порядку питань,
пов'язаних з достроковим припиненням
дії договору на вимогу відповідача.

За наведених обставин та виходячи з
приписів ст.ст.526,549,611,627,629 Цивільного
кодексу України, ст.ст.230,231
Господарського кодексу України,
правомірним є застосування позивачем
до відповідача штрафу за дострокове
розірвання договору суборенди з
ініціативи останнього, який
встановлений п.12.5 та п.16.5 цього
договору.

При цьому, зі змісту договору суборенди
та пояснень сторін вбачається, що у
п.п.12.6,16.5. договору та листі позивача
від 07.05.2013р. №576 міститься описка щодо
зазначення пункту договору суборенди,
яким встановлені штрафні санкції за
дострокове припинення дії договору з
ініціативи суборендаря, та яким є п.12.5
договору суборенди, а не п.12.6.

Доводи відповідача про те, що сторони
погодили двостороннє дострокове
припинення дії договору без
застосування штрафних санкцій та
розповсюдження положень законодавства
про оферту й акцепт при укладенні
договору на правовідносини сторін щодо
припинення договірних відносин є
помилковим з огляду на наступне.

Відповідачем не надано доказів щодо
згоди позивача на двостороннє
припинення договору. Складання
сторонами акту повернення приміщення
не є згодою позивача та не свідчить про
погодження двостороннього припинення
дії договору. Частиною 2 статті 795
Цивільного кодексу України
передбачено, що повернення наймачем
предмета договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту договір найму
припиняється. Умовами п.7.3. договору
також передбачено, що у випадку
припинення дії цього договору
відповідач зобов'язаний протягом 3
(трьох) календарних днів повернути
орендарю (позивачу) приміщення в
первинному стані (відповідно до
базового ремонту приміщення), для чого,
у випадку необхідності, суборендар
(відповідач) зобов'язаний здійснити
ремонтні роботи для приведення
приміщення в первинний стан, а орендар,
в свою чергу, повинен прийняти вказане
приміщення по акту прийому-передачі
приміщення. Приміщення вважається
поверненим з моменту підписання акту
прийому-передачі приміщення. Орендна
плата та плата за сервісне
обслуговування приміщення
нараховуються до дати повернення
приміщення (включаючи день підписання
акту прийому-передачі).

Той факт, що акт приймання-передачі
приміщення був підписаний сторонами
через один місяць після отримання
даного листа позивачем, а не через два,
як визначено договором, не є належним
підтвердженням згоди позивача на
дострокове припинення дії договору, а
лише підтвердженням порушення зі
сторони відповідача п.16.5 договору, який
передбачає, що суборендар має право в
односторонньому порядку припинити дію
договору, з обов'язковим наданням
орендарю письмового повідомлення за
два місяці.

Твердження відповідача щодо наявності
двосторонньої згоди на розірвання
договору достроково не відповідає
обставинам справи, оскільки відповідно
до п.16.11 договору всі додатки, зміни та
доповнення до цього договору
здійснюються тільки у письмовій формі
та визнаються невід'ємною частиною
договору з моменту їх підписання
уповноваженими представниками обох
сторін. Однак сторонами жодних
додаткових угод про скорочення строку
оренди приміщення не укладалось.

Господарський суд обґрунтовано вказав
на безпідставність тверджень
відповідача про те, що він надіслав
оферту на укладення "договору про
припинення договору", оскільки у
правовідносинах сторін йдеться про
припинення договору суборенди, а не про
укладення нового договору. Позивач не
надавав своєї згоди на двостороннє
припинення договору суборенди, а лише
на виконання умов договору прийняв
приміщення з суборенди.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи відповідача
про ненастання його відповідальності,
передбаченої умовами договору, у разі
неотримання рахунків та актів
прийому-передачі сервісних послуг.

Відповідно до абзацу 2 п.2.2. договору
суборенди у випадку неотримання
рахунку або його втрати до моменту
проведення оплати по ньому відповідач
зобов'язаний сплачувати платежі згідно
отриманого рахунку за попередній
період або, за його відсутності, згідно
умов договору, та в строк до 3 (трьох)
календарних днів до закінчення строків
для сплати, передбачених п.1.4.3., п.3.1.
договору письмово звернутись до
позивача з проханням надати рахунок
повторно. Після отримання рахунку за
таким зверненням відповідач
зобов'язаний протягом 3 (трьох)
банківських днів з моменту отримання
рахунку сплатити на користь позивача
різницю між фактично сплаченою сумою
та сумою, що зазначена в наданому
позивачем рахунку. У випадку
відсутності звернення відповідача до
позивача щодо повторного надання
рахунку/рахунків у передбачений вище
термін, вони вважаються такими, що
отримані відповідачем в повному обсязі
та підлягають оплаті згідно умов
договору. Тому в будь-якому випадку
рахунки вважаються отриманими
відповідачем.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що
суборендар, не пізніше 5 (п'ятого) числа
місяця, наступного за поточним
(розрахунковим) повертає один
підписаний примірник акту орендарю.
Якщо протягом зазначеного строку
суборендар не поверне підписаний акт
або не направить мотивованої претензії
щодо якості послуг, послуги вважаються
наданими належним чином. Наявність
мотивованої претензії не звільняє
суборендаря від оплати сервісних
послуг в строк, встановлений договором.

Відповідачем не надано доказів
направлення позивачу жодних
повідомлень про неотримання актів, не
надано підписаного акту, мотивованої
претензії щодо якості послуг, вимоги
про обґрунтування зміни плати за
сервісне обслуговування згідно п.3.3.
договору, тому послуги вважаються
наданими належним чином та підлягають
оплаті.

Також відхиляються твердження
відповідача про здвоєння вартості
сервісних послуг, заявлених до сплати
позивачем, оскільки, як вбачається з
умов договору оренди, їх вартість може
змінюватись в залежності від періоду
нарахування сервісних послуг, що
відображається у виставлених на оплату
рахунках. Сума сплати за сервісне
обслуговування залежить від зміни
місячного обсягу спожитих послуг та
від тарифів на послуги.

Господарський суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги про
стягнення вартості несплачених
сервісних послуг в сумі 20910,60 грн.

Також безпідставним є посилання
скаржника на те, що господарський суд,
приймаючи рішення про стягнення
штрафу, не вказав, яка правова природа
цих стягнень/штрафу, а відтак чи
підлягають вони віднесенню до
господарських санкцій, передбачених
Господарським кодексом України. При
цьому є недоведеним позивачем
отримання збитків/розміру збитків.

Господарський суд, приймаючи рішення,
визнав вищенаведені доводи
відповідача необґрунтованими та
послався на наступне.

Частиною 2 статті 546 Цивільного кодексу
України визначено, що договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

В даному випадку штраф, передбачений
п.12.5. договору, мав забезпечити
виконання відповідачем умов договору
протягом всього строку суборенди,
позивач, згідно пояснень, розраховував
отримувати орендну плату за весь час
строку суборенди приміщення. Проте
відповідач в односторонньому порядку
припинив договір та повинен понести
відповідальність за таке його
розірвання.

Правопорушення відповідача полягає у
достроковому розірванні договору, у
порушенні зобов'язань щодо оплати
орендної плати, сервісних послуг.
Оскільки п.12.5. договору передбачений
саме штраф, то позивачу не потрібно
доводити розмір збитків. Договором
передбачений розмір штрафу; поняття
"збитки" та "штрафні санкції" не є
тотожними.

Статтею 624 Цивільного кодексу України
передбачене регулювання збитків і
неустойки: якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків. Договором може бути
встановлено обов'язок відшкодувати
збитки лише в тій частині, в якій вони
не покриті неустойкою. Договором може
бути встановлено стягнення неустойки
без права на відшкодування збитків або
можливість за вибором кредитора
стягнення неустойки чи відшкодування
збитків.

Штрафними санкціями, в розумінні ч.1
ст.230 Господарського кодексу України,
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено якщо за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання встановлено штрафні
санкції, то збитки відшкодовуються в
частині, не покритій цими санкціями.

Порушення правил здійснення
господарської діяльності, в даному
випадку, полягає в односторонньому
достроковому розірванні договору з
ініціативи відповідача.

Отже, якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку (штраф, пеню), то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків; встановлений п.12.5. договору
штраф підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків; обмежень щодо застосування
штрафних санкцій договір не містить;
позовні вимоги полягають у стягненні
санкцій, а не збитків.

Колегія суддів погоджується з
висновками господарського суду про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Згідно ч.1 ст.286 Господарського кодексу
України орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.
Частина 4 цієї статті визначає, що
строки внесення орендної плати
визначаються в договорі.

Відповідно до ст.173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема, із господарського договору
(ст.174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст.525,526,530 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України визначено, що учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

У відповідності до ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст.612 Цивільного кодексу
України).

Розрахунок позовних вимог колегією
суддів перевірено та встановлено його
обґрунтованість та правомірність
задоволення судом позовних вимог в
повному обсязі.

З урахуванням встановлених вище
обставин справи колегія суддів
відмовляє у задоволенні клопотання
відповідача від 28.05.2014р. про
призначення судової
економічно-бухгалтерської експертизи,
на вирішення якої відповідач просив
поставити наступні запитання:

« 1.Чи підтверджується первинними
бухгалтерськими документами надання
та отримання відповідачем сервісних
послуг за квітень-травень 2013р.
відповідно до договору суборенди?

2. Чи правильно обрахована та визначена
позивачем сума боргу за сервісні
послуги за квітень-травень 2013р.?

3. Чи наявні задвоєння сум до сплати, які
покладені на відповідача, в
рахунках-фактурах №КН4307 від 22.04.2013р. та
№КН4378 від 21.05.2013р.» (т.3, а.с.139-140).

Також не підлягає задоволенню
клопотання відповідача про
призначення судової почеркознавчої
експертизи документів, на вирішення
якої останній просив поставити
запитання: «Чи дійсно підпис ОСОБА_6 в
договорі суборенди №83-К від 11.04.2012р.,
додатку до договору суборенди №83-К від
11.04.2012р., акті приймання-передачі
приміщення від 26.05.2012р., укладених
згідно з договором суборенди №83-К від
11.04.2012р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Форум-Менеджмент
Груп" та товариством з обмеженою
відповідальністю "Мобілочка", належить
ОСОБА_6» (т.3, а.с.141-143).

Жодних належних доказів, що підпис на
договорі суборенди та інших документах
є підробленим суду не надано. Доводи
відповідача з приводу необхідності
встановлення особи, якою виконано
підпис на договорі та інших документах,
і чи належить зазначений підпис саме
директору товариства з обмеженою
відповідальністю «Мобілочка» ОСОБА_6,
підлягають оцінці судом в сукупності з
іншими доказами.

Встановлені під час розгляду справи
обставини щодо сплати коштів за
договором та вчинення дій по його
виконанню з боку відповідача свідчать
про визнання та схвалення товариством
з обмеженою відповідальністю
«Мобілочка» укладеного договору
суборенди №83-К від 11.04.2012р..

Приймаючи до уваги вищевикладене,
підстави для скасування рішення
господарського суду, які передбачені
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України,
відсутні.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарзі покладається на
скаржника відповідно до приписів
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 49, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мобілочка", м.Дніпропетровськ залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2014р.
у справі №904/7636/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
21.07.2014 року.

Головуючий суддя
А.Є. Прокопенко

Суддя
А.К.Дмитренко

Суддя
В.І. Крутовських