ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р.
Справа № 909/467/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Давид Л.Л.

Суддів
Гриців В.М.

Данко Л.С.

при секретарі судового засідання
Грабовському В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 б/н від 05.05.2014р. (Вх. № ЛАГС
01-05/2309/14 від 19.05.2014р.)

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 28.04.2014р.

у справі № 909/467/13 (суддя - О.В. Малєєва)

за позовом Підприємця ОСОБА_2, м.
Коломия Івано-Франківської області

до Комунального підприємства
"Коломийський центральний
продовольчий ринок", м. Коломия
Івано-Франківської області

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Коломийської
міської ради Івано-Франківської
області, м. Коломия Івано-Франківської
області

про внесення змін до договору оренди
торговельного місця НОМЕР_4 від 30.04.2012
р.,

за зустрічним позовом Комунального
підприємства "Коломийський
центральний продовольчий ринок", м.
Коломия Івано-Франківської області,

до Підприємця ОСОБА_2, м. Коломия
Івано-Франківської області

про зобов'язання звільнити торгове
місце,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом:
ОСОБА_10 - представник (договір про
надання правової допомоги №002-гп/13 від
18.03.2013, посвідчення НОМЕР_3 від 24.03.2013);
ОСОБА_2 - паспорт НОМЕР_1 виданий
Коломийським МВ УМВС в
Івано-Франківській області від 27.02.1998
р., ОСОБА_4 - паспорт НОМЕР_2 виданий
Коломийським МВ УМВС в
Івано-Франківській області від 27.02.1998 р.

від відповідача за первісним позовом:
Сліпко В.М. - представник (довіреність №
б/н від 12.03.2014р.); Остафійчук В.М. -
представник (довіреність б/н від
12.03.2014р.);

від третьої особи: Торос В.Я. - головний
спеціаліст юридичного відділу
Коломийської міської ради (довіреність
№ 1109/0/01-37/24 від 22.11.2010р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 13
червня 2013 року у справі №909/467/13
відмовлено в задоволенні первісного
позову про внесення змін до Договору
оренди торговельного місця НОМЕР_4 від
30.04.2012 р. та задоволено зустрічний позов
Комунального підприємства
«Коломийський центральний
продовольчий ринок» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
зобов'язання звільнити торгове місце
на ринку. (а.с.123-125 т. 1).

Дане рішення залишено без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 22 жовтня 2013
року (а.с. 234-241 т.1).

Постановою Вищого господарського суду
України від 20 березня 2014 року (а.с.75-78 т.2)
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 22. 10. 2013р. та
рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 13.06.2013р.
у справі № 909/467/13 скасовано та справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції, в зв'язку з тим, що при
прийнятті оскаржуваних судових рішень
суди попередніх інстанцій залишили
поза увагою те, що до відносин оренди
комунального майна, яким є торговельне
місце на ринку, застосовуються норми як
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", так і норми
Цивільного та Господарського кодексів
України, з урахуванням особливостей,
встановлених Правилами торгівлі на
ринках.

Крім того, судам слід було мати на увазі
вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України і ч. 1 ст. 188 Господарського
кодексу України, якими визначено
підстави для зміни договорів, і
з'ясувати правові підстави для
внесення змін до спірного договору
оренди за заявленими первісними
вимогами.

До того ж, судам слід було звернути
увагу на вимоги ст. 654 Цивільного
кодексу України за якою зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 28
квітня 2014 року у справі № 909/467/13
відмовлено в задоволенні позову
підприємця ОСОБА_2 до Комунального
підприємства "Коломийський
центральний продовольчий ринок" про
внесення змін до договору оренди
торговельного місця НОМЕР_4 від 30.04.2012
року та задоволено зустрічний позов -
зобов'язано підприємця ОСОБА_2
повернути торговельне місце НОМЕР_4
площею 6,0 кв. м., що знаходиться на
території Комунального підприємства
"Коломийський центральний прдовольчий
ринок" (торгові ряди "Нові галі") по вул.
Стуса 32, в м. Коломия Івано-Франківської
області, яке підприємець ОСОБА_2
отримав згідно договору оренди
торговельного місця від 30.04.2012 р.,
шляхом звільнення данного
торговельного місця та його передачі
Комунальному підприємству
"Коломийський центральний
продовольчий ринок". Стягнуто з
підприємця ОСОБА_2 в користь
відповідача 1147 грн. сплаченого
судового збору.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що положення ч.1 ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", на які
посилається позивач були чинними на
час укладення договору, а тому
невідповідність умов договору
вказаним вимогам Закону мають бути
підставою для визнання договору
недійсним, а не для внесення змін до
договорів з посиланням на ч. 2 ст. 651
Цивільного кодексу України.

Можливість внесення змін в договір
відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, в
тому числі у випадках, встановлених
законом, пов'язується з обставинами,
які виникли після укладення договору.
Оскільки пунктом 5 прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
умов ведення бізнесу в Україні" № 1759-VI
від 15.12.2009 року не поширюється на спірні
правовідносини, а положення ч. 1 ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та коммунального майна" не регулюють
питання внесення змін в договір оренди
майна, то слід вважати, що позивачем не
доведено правових підстав внесення
змін в договір згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК
України, а тому первісний позов
задоволенню не підлягає.

Місцевий господарський суд також
дійшов до висновку про те, що
зустрічний позов підлягає до
задоволення з огладу на те, що строк дії
спірного договору закінчився 30.04.2013
року і в установленному законом
порядку пролонгований не був, а тому в
орендаря у відповідності до пунктів 16,
18 Договору виник обов'язок звільнити
торговельне місце та передати його
орендарю.

Не погодившись з прийнятим рішенням
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
оскаржив таке в апеляційному порядку (
вх. № Львіського апеляційного
господарського суду 01-05/2309/14 від 19.05.2014
року).

В апеляційній скарзі заперечуються
висновки місцевого господарського
суду про безпідставність вимог
позивача, з огляду на те, що правовою
підставою для внесення змін до
Договору оренди від 30 квітня 2012 року є
положення ч. 1 ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та коммунального
майна", які на думку апелянта є
імперативною нормою, а тому відносини
оренди комунального майна за межами
строку, передбаченого Договором від
30.04.2012 року виникають безпосередньо із
імперативної норми ч.1 ст. 17 названого
вище закону і не потребують будь-якої
іншої підстави для їх існування. При
цьому обов'язковість виконання
приписів ч. 1 ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та коммунального
майна" не поставлено законодавцем у
залежність від намірів орендодавця
використовувати орендоване майно для
власних потреб або від будь-яких інших
обставин, за винятком пропонування
орендарем - суб'єктом підприємництва,
меншого, ніж 5 років терміну
продовження договору оренди
державного або коммунального майна.

В данному випадку така виняткова
обставина мала місце, оскільки жодного
повідомлення чи письмової заяви щодо
оренди торговельного місця НОМЕР_4
торгових рядів "Нові галі" на строк
менший, ніж 5 років зі сторонни Фізичної
особи - підприємця до адміністрації КП
"Коломийський центральний
продовольчий ринок" не подавалось, що
не спростовано й судом першої
інстанції. Просить скасувати рішення
місцевого господарського суду та
прийняти нове рішення про відмову у
позові та задоволенні зустрічного
позову.

В доповненнях до апеляційної скарги
апелянт зазначає невірність висновку
місцевого господарського суду про те,
що невідповідність умов договору
вимогам Закону може бути підставою для
визнання договору недійсним, оскільки
це не стосується предметом позову.
Також, на думку апелянта, судом не взято
до уваги, що Цивільний кодекс України,
закріпивши принцип свободи договору,
разом з тим визначив, що свобода
договору не є обмеженою, оскільки
відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627
ЦК України, сторонни при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору, не можуть
діяти всупереч положенням цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства. Судом також не взято до
уваги, що в силу ст. 179, ч. 1 ст. 184, ч.1 ст. 190
ЦК України, торговельне місце є іншим
окремим індивідуально визначеним
майном та у відповідності з абзацом 4 ч.
1 ст. 4 Закону України "Про оренду
державного та коммунального майна" і є
об'єктом оренди за цим законом. Крім
того, виходячи з принципу правової
певності, який є одним з основних
елементів верховенства права, судом
безпідставно не враховано позицію
Вищого господарського суду України в
аналогічній справі, що призвело до
прийняття незаконного рішення, яке
підлягає скасуванню.

КП "Коломийський центральний
продовольчий ринок" у відзиві на
апеляційну скаргу зазначає, що при
розгляді справи місцевим
господарським судом взято до уваги
Постанову Вищого господарського суду
України, в якій вказано, що слід мати на
увазі вимоги ч. ч. 1,2 ст. 651 ЦК України і ч.
1 ст. 188 Господарського кодексу України
та ст. 654 ЦК України. Так з рішення
місцевого господарського суду
вбачається, що суд проаналізував ст. 651
ЦК України та прийшов до вірного
висновку, що вимога позивача про
внесення змін до договору оренди
торговельного місця від 30.04.2012 року не
підпадає під умови вищеназваної
статті. У договорі про оренду
торговельного місця передбачено право
ініціювати внесення змін до договору
лише в разі погіршення стану об'єкту
оренди внаслідок невиконання або
неналежного виконання орендарем умов
договору. Тоді як в апеляційній скарзі
апелянт стверджує, що в п. п. 3, 5 Договору
оренди торговельного місця
передбачено право ініціативи внесення
змін до договору, однак не зазначає, що
таке право надано лише у разі
погіршення стану об'єкту оренди
внаслідок невиконання або неналежного
виконання орендарем умов договору.
Виходячи з наведенного, судом не
встановлено наявність обставин, з
якими закон чи договір пов'язує
можливість зміни договору в судовому
порядку.

Крім того, торговельне місце не є
індивідуально визначеним майном, а
тому не може бути об'єктом державного
та комунального майна, хоча за своєю
правовою природою прирівнюється до
договорів оренди.

Просить рішення місцевого суду
залишити без змін, апеляційну скаргу -
відхилити.

Коломийська міська рада
Івано-Франківської області в
поясненнях на апеляційну скаргу
вважає, що вимоги Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" не поширюються на оренду
торговельного місця на ринку. Порядок,
строки та інші умови договорів оренди
торговельних місць між адміністрацією
ринку і підприємцями визначаються
безпосередньо Правилами торгівлі на
ринках, які є спеціальною нормою.

Хибним є покликання Позивача на ту
обставину, що позначення торговельного
місця номером НОМЕР_4 надає йому
індивідуальну визначеність, оскільки
таке позначення не є інвентарним
номером, який надає йому право на
приватизацію відповідно до Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств" (малу
приватизацію), а є лише порядковим
номером, що не надає йому ознак
індивідуально визначеного майна.

Просить залишити без змін рішення
місцевого господарського суду.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по них докази в сукупності з
апеляційною скаргою, доповненнями до
неї та відзивом на апеляційну скаргу та
поясненнями Коломийської міської ради,
залухавши представників сторін в
судовому засіданні, судова колегія
з»ясувала, що місцевим господарським
судом вірно встановлено такі обставини
справи.

Рішенням Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 17.12.2003
року створено комунальне підприємство
(надалі КП) "Коломийський центральний
продовольчий ринок".

Згідно рішення Коломийської міської
ради Івано-Франківської області від
04.06.2004 року № 875 затверджено Перелік
майна підприємств, установ,
організацій, яке належить до
комунальної власності міста. До цього
Переліку майна віднесено КП
"Коломийський центральний
продовольчий ринок".

Згідно п. 1.1. Статуту Комунального
підприємства "Коломийський
центральний продовольчий ринок" (далі -
Ринок) Ринок створено згідно рішення
Коломийської міської ради від 17.12.2003 р.
№ 606, функціональними обов'язками якого
є надання послуг та створення для
продавців і покупців належних умов у
процесі купівлі-продажу за цінами, що
складаються залежно від попиту і
пропозицій; засновником Ринку - є
Коломийська міська рада; форма
власності Ринку - комунальна; ринок є
юридичною особою.

Предметом діяльності Ринку, є зокрема,
надання комунальних та побутових
послуг фізичним та юридичним особам по
торгівлі на ринку, організація
торгівлі на ринку (п.2.2. Статуту)

Наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Державної податкової
адміністрації України, Державного
комітету стандартизації, метрології та
сертифікації України НОМЕР_4/188/84/105 від
26.02.2002 р. затверджено Правила торгівлі
на ринках.

На виконання вимог даного Наказу,
рішенням Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 19.04.2012 р.
№ 1025-17/2012 затверджено Правила торгівлі
на ринках міста Коломия (надалі -
Правила), (Т-1, а.с.43-47).

Згідно цих Правил Ринок - об'єкт
торгівлі, на території якого суб'єкт
господарювання, що має право на
користування чи розпорядження
земельною ділянкою, на якій даний
об'єкт розташований, організовує та/або
забезпечує створення належних умов для
провадження торговельної діяльності.

Суб'єкт господарювання, що організовує
ринок - створений на відведеній за
рішенням органу місцевого
самоврядування земельній ділянці і
зареєстрований в установленому
порядку, функціональними обов'язками
якого є надання послуг та створення для
продавців і покупців належних умов у
процесі купівлі продажу товарів за
цінами, що складаються залежно від
попиту та пропозицій.

Згідно п. 3 розділу І Правил Ринок
незалежно від форми власності та
організаційно-правової форми
керується у своїй діяльності чинним
законодавством України.

Рішенням Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 23.02.2005 №
1404 на підставі Законів України "Про
місцеве самоврядування в Україні" та
"Про оренду державного та комунального
майна" відповідачу за первісним
позовом (позивачу за зустрічним
позовом) - балансоутримувачу КП
"Коломийський центральний
продовольчий ринок" надано дозвіл на
укладання договорів оренди з
орендарями приміщень по вул. Стуса, 32,
та на площі Ринок, 1, терміном на 1 рік
(а.с.48 т.1).

Згідно ч. 1 ст. 67 ГК України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

30.04.2012 р. між КП "Коломийський
центральний продовольчий ринок" в
особі директора Риндич Анни Василівни
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
укладено Договір оренди торговельного
місця, (надалі - Договір) (а.с.22-23 т.1).

Відповідно до п. 1 предметом Договору є
торговельне місце НОМЕР_4 загальною
площею 6,0 кв.метрів, що розташоване на
території комунального підприємства
торгові ряди "Нові галі" та надається
орендодавцем у тимчасове користування
орендареві для провадження
торговельної діяльності.

Торгові ряди "Нові галі" за адресою: пл.
Ринок, 1/22 у м. Коломия,
балансоутримувачем яких є КП
"Коломийський центральний
продовольчий ринок", належать до
комунальної власності міста Коломия
згідно Рішення Коломийської міської
ради Івано-Франківської області від
16.12.2009 р. (а.с.149 т.1).

За умовою пункту 12 Договору сторони
підписали Додаткову угоду до договору
від 31.08.2012 р., якою у зв'язку зі зміною
вартості послуг ринку, погодили
збільшену орендну плату в розмірі 610,00
грн. в місяць.

Відтак, відносини, що виникли між
сторонами за правовою природою є
договірними. Вищезазначений Договір
оренди торгового місця недійсним у
встановленому законодавством порядку
не визнавався.

Позивач за первісним позовом
посилається на те, що спеціальним
нормативно-правовим актом, яким
врегульовано майнові відносини між
орендодавцями та орендарями щодо
господарського використання майна, що
є у комунальній власності є Закон
України "Про оренду державного та
комунального майна" (Закон) та вважає,
що строк договору оренди не може бути
меншим, ніж 5 років, оскільки ним не
погоджувався менший термін договору,
отже до укладеного договору оренди
слід внести зміни.

Згідно п. 8.1. Правил торгівлі на ринках
міста Коломиї адміністрація Ринку має
право укладати письмові угоди, де
зазначаються, термін дії угод.

Пунктом 16 Договору сторонами погоджено
строк дії договору, а саме: договір
укладено строком на 12 місяців та діє з
01.05.12 р.до 30.04.13 р. включно.

Згідно п.18 Договору по закінченні
терміну дії договору орендар
зобов'язаний звільнити торгове місце
та передати його орендодавцю в
належному санітарно-технічному стані.
Орендар вправі звернутися до
орендодавця з пропозицією щодо
пролонгації Договору.

При перегляді рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку, судова колегія керувалась ст.
129 Конституції Укрїни, яка визначає
основними засадами судочинства,
зокрема, рівність усіх учасників
судового процессу перед законом і
судом, змагальність сторін та свободу в
наданні ними суду своїх доказів і
доведенні перед судом їх
переконливості.

Клопотань про витребування доказів в
порядку ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України від
сторін не надходило, а тому справа
розглядається за наявними в ній
доказами.

Право адміністрації ринку укладати
письмові угоди з продавцями про
надання торговельних місць на
визначений термін передбачено пунктом
20 Правил торгівлі на ринках,
затверджених наказом Міністерства
економіки та з питань Європейської
інтеграції України, Міністерства
внутрішніх справ України, Державної
податкової адміністрації України,
Державного комітету стандартизації,
метрології та сертифікації України від
26 лютого 2012 року НОМЕР_4/188/84/105.

Згідно п. 20 цих Правил адміністрація
ринку при наданні продавцям
торговельних місць на визначений
термін укладає з ними письмову угоду, в
якій рекомендується зазначити термін
дії угоди, асортимент (вид) товарів, що
реалізуються, розташування
торговельного місця, умови оренди
торговельного місця, розмір та порядок
оплати за оренду майна, перелік послуг,
які надає ринок, та їх вартість.

Таким чином, безпосередньо Правила
торгівлі на ринках передбачають
можливість укладення між
адміністрацією ринку і підприємцями,
що займаються торговельною діяльністю,
договорів оренди (найму) торгових площ.

Статтею 761 ЦК України передбачено право
передання майна у найм власника речі
або особи, якій належать майнові права,
та особи, уповноваженої на укладення
договору найму.

Підприємство "Коломийський
центральний продовольчий ринок" та
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 30
квітня 2012 року уклали договір оренди
торгового місця.

Цей договір містить усі істотні умови
договорів оренди (найму) - предмет
(торгове місце НОМЕР_4 загальною площею
6,0 кв. м.), плата (560,00 грн. за місяць),
строк дії договору (12 місяців, з 1 травня
2012 р. до 30 квітня 2013 р. включно), та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України
предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживча річ).

Визначення торговельного місця
наведено в Наказі «Про затвердження
Порядку розрахунку цін на послуги та
оренду торгових приміщень (площ) та їх
обслуговування на ринках з продажу
продовольчих та непродовольчих
товарів від 30.06.2009 р. №638/109, виданого
Міністерством економіки , Державним
комітетом з регуляторної політики та
підприємництва, як торговельна площа
встановлених розмірів для здійснення
продажу товарів та /або надання послуг
згідно з планом території ринку
окремим суб»єктом господарювання чи
фізичною особою.

Згідно свідоцтва про право власності
від 28.11.2005 року (Т-2, а.с.103), Виконавчий
комітет Коломийської міської ради є
власником торгових рядів загальною
площею 365,7 кв. м., які перебувають у
комунальній власності і які є
індивідуально визначеним майном в
розумінні вимог ст. 4 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна".

У відповідності до вимог ст. 319 ЦК
України власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Рішенням №1404 від 23.02.2005 р. (Т-1, а.с.48)
тридцять сьома сесія IV скликання
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області надала
право балансоутримувачу КП
«Коломийський центральний
продовольчий ринок» укладати договори
оренди з орендарями приміщень по вул.
Стуса, 32 та на пл. Ринок 1 терміном на 1
рік.

Укладаючи договір оренди
торговельного місця з підприємцем
ОСОБА_2, КП «Коломийський центральний
продовольчий ринок» діяв в межах
наданих йому повноважень, визначивши
умови оренди майна в договорі від 30.04.12
р. , в тому числі зазначивши і термін, на
який передається майно в оренду - 1 рік.

Апелянт вказує на невідповідність умов
договору щодо його дії вимогам ч. 1 ст. 17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» (із змінами ,
внесеними згідно із Законом №1759-VI від
15.12.2009 р.).

З даного приводу судова колегія
зазначає, що на момент вчинення
спірного правочину, сторони знали
(повинні були знати) про можливість
укладення договору на більший термін
(як це визначено в названому вище
законі), однак не скористались таким
правом.

З врахуванням наведеного, судова
колегія погоджується з висновком
місцевого господарського суду про те,
що пункт 5 прикінцевих положень Закону
України "Про внесення змін до деяких
законів України щодо спрощення умов
ведення бізнесу в Україні" № 1759-VI від
15.12.2009 року не поширюється на спірні
правовідносини, а положення ч.1 ст. 17 ЗУ
"Про оренду державного та комунального
майна" не регулюють питання внесення
змін в договір оренди майна.

Згідно з п. 5 Перехідних положень ЗУ "Про
внесення змін до деяких Законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні", який набрав
чинності 30.12.2009 року, дія його
розповсюджується на договори оренди
державного та комунального майна для
суб'єктів малого підприємництва,
укладених до набрання чинності цим
Законом, тобто до 30.12.2009 року.

Договір оренди торговельного місця,
який є предметом розгляду у даній
справі, укладено сторонами 30 квітня 2012
року. Таким чином, погоджуючи умови
договору, сторони самостійно
встановили термін його дії менший, ніж
дозволено Законом України "Про
внесення змін до деяких Законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні".

Загальними засобами цивільного
законодавства є, зокрема, свобода
договору (ст. 3 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд, чим,
власне, і скористались сторони при
укладенні спірного Договору.

Судова колегія погоджується з думкою
апелянта про те, що згідно положень
названого вище Закону, підприємець
ОСОБА_2 дійсно мав конституційне право
укласти договір оренди торговельного
місця на більший термін.

Згідно ст. 42 ГК України, підприємництво
- це самостійна, ініціативна,
систематична, на власний ризик
господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Стаття 204 ЦК України встановлює
презумпцію правомірності правочину.
Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Таким чином, укладаючи Договір оренди
торговельного місця НОМЕР_4 від 30
квітня 2012 року, сторони дійшли згоди по
всіх його істотних умовах, в тому числі
і щодо строку дії. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України).

Щодо Постанови Вищого господарського
суду України від 20.03.2014 року, судова
колегія зазначає, що місцевим
господарським судом виконано вказівки
останньої та вірно вказано про
відсутність правових підстав внесення
змін в договір оренди згідно ч. 2 ст. 651
ЦК України, оскільки у відповідності до
ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В спірному випадку, Позивач виявив
одностороннє волевиявлення на зміну
умов договору, Відповідач проти такої
зміни заперечив.

Частиною 2 ст.651 ЦК України встановлено,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору іншою стороною та у
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стосовно договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Виходячи з наведенного, місцевий
господарський суд прийшов до
правильного висновку про те, що вимога
позивача про внесення змін до договору
оренди торговельного місця від 30
квітня 2012 року не підпадає під умови ст.
651 ЦК України, яка кореспондується з
вимогами ст.188 ГК України.

Апелянт в апеляційній скарзі заначає
про можливість ініціювати внесення
змін до договору, однак, як вбачається з
пункту 5 Договору, таке можливе лише в
разі погіршення стану об'єкта оренди
внаслідок невиконання або неналежного
виконання орендодавцем умов договору.
Однак, доказів в обгрунтування
існування таких підстав Позивачем не
надано ні місцевому господарському
суду, ні суду апеляційної інстанції.

Судова колегія також погоджується з
доводами Апелянта, викладеними в
доповненні до апеляційної скарги щодо
застосування статті 6 параграфу 1
"Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод" та рішення
Європейського суду з прав людини від 25
липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99
"Совтрансавто-Холдинг" проти України"
щодо визначення основним елементом
верховенства права принципу правової
певності, який передбачає серед іншого
і те, що у будь-якому спорі рішення суду,
яке вступило в законну силу не може
бути поставлено під сумнів".

Однак, покликаючись на правову позицію
Вищого господарського суду України,
закріплену в постанові від 26 березня 2014
року по справі № 923/11453/13, апелянт вважає
обставини названої справи ідентичними
з даною справою № 909/467/13.

У справі № 923/1453/13, на яку покликається
Апелянт, мова іде про оренду нерухомого
майна площею 22,4 кв. м., розміщеного на
другому поверсі будівлі, належній
комунальному закладу "Херсонський
обласний онкологічний диспансер", а
предметом спору у даній справі - є
торговельне місце площею 6,0 кв. м. на
ринку "Нові галі", а тому дані справи
різняться як предметом спору, так і
правовим регулюванням взаємовідносин
сторін.

За таких обставин, судова колегія не
вбачає преюдиційності рішень у справі
№ 923/1453/13 для вирішення даної справи,
так само, як і преюдиційності рішення у
справі № 5011-1/5571-2012 (про передачу в
оренду підземного пішоходного
переходу пл. Майдан Незалежності в
м.Київ), як вірно зазначено в рішенні
місцевого господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 763 ЦК
України , договір укладається на строк,
встановлений договором.

Договір оренди припиняється у разі
спливу строку, на який він був
укладений (ст. 291 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму, наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймачеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено
в договорі.

Строк дії Договору оренди
торговельного місця, укладеного
сторонами, закінчився 30.04.2013 року.
Орендодавець висловив свої
заперечення стосовно продовження дії
строку вищеназваного спірного
договору з позивачем (повідомлення №366
від 01.05.2013 року (Т-1, а.с.49), № 367 від 30.04.2013
року (Т-1, а.с.51)). Однак, останній
проігнорував такі, про що свідчить
складений відповідачем акт № 6 від
03.05.2013 року (Т-1, а.с.52).

Враховуючи наведене, судова колегія
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про
безпідставність використання
торговельної площі Відповідача
Позивачем після закінчення терміну дії
договору оренди торговельного місця
від 30.04.2012 р.

Слід звернути увагу, на те, що дійсно
пунктом 18 названого вище Договору
передбачено право орендаря звернутися
до орендодавця з пропозицією щодо
пролонгації Договору. Натомість, СПД
ОСОБА_2 звернувся з вимогою про
внесення змін до Договору, що не є
ідентичними поняттями.

Цей же 18-тий пункт Договору передбачає
обов'язок Орендаря після закінчення
терміну дії договору звільнити торгове
місце та передати його орендарю в
належному санітарно-технічному стані.
Однак, позивач дану умову договору не
виконав, а тому вимоги зустрічного
позову про зобов'язання звільнити
торгове місце вірно задоволені
місцевим господарським судом в силу
вимог ст. ст. 526, 785 ЦК України

Виходячи з наведеного, та враховуючи,
що доводами апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовано, обставини,
які відповідно до статті 104 ГПК України
є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції, в порядку
статтей 33,34 ГПК України, апелянтом не
доведено, а оскаржуване судове рішення
прийняте у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права,
фактичними обставинами та матеріалами
справи, апеляційний господарський суд
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу
залишено без задоволення, витрати по
сплаті судового збору за перегляд
рішення місцевого господарського суду
в апеляційному порядку, у
відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
відносяться на скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України , -

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 28.04.2014 р.
у справі № 909/467/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 б/н від 05.05.2014р.
(Вх. № ЛАГС 01-05/2309/14 від 19.05.2014р.) - без
задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Справу № 909/467/13 повернути
Господарському суду
Івано-Франківської області.

повний текст постанови підписано 17.07.2014
р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Гриців В.М.

Суддя
Данко Л.С.