м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/5090/14 07.07.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Консюмерс-Скло-Зоря"до
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"провизнання договору
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: Філіп'єв А.О. -
представник за довіреністю;
від відповідача: не з'явились
Рішення прийняте 07.07.2014, у зв'язку з
оголошенням перерви 18.06.2014 на 07.07.2014.

У судовому засіданні 07.07.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Консюмерс-Скло-Зоря" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" про
визнання Договору купівлі-продажу
природного газу №___- ПР від 14.11.2013
укладеним.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.03.2014 порушено провадження у
справі №910/5090/14, розгляд справи
призначений на 23.04.2014.

23.04.2014 через відділ діловодства суду
від відповідача надійшов відзив на
позов, в якому він заперечив проти
задоволення позовних вимог та
зазначив, що електронне повідомлення
від 14.11.2013 має лише інформативний
характер і не може бути розцінене як
оферта - офіційна пропозиція
відповідача до укладення договору.
Крім того, відповідач зазначив, що не
ухиляється від укладення договору з
позивачем, але не в редакції
запропонованій ним, оскільки остання
суттєво змінює умови Типового договору
купівлі продажу природного газу, який
затверджений постановою НКРЕ від 05.07.2012
№849.

В судовому засіданні 23.04.2014, на підставі
ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до
19.05.2014.

Ухвалою від 19.0.52014 розгляд справи
відкладено на 04.06.2014 в порядку ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014, у зв'язку з перебуванням судді
Літвінової М.Є. на лікарняному, справу
передано на розгляд судді Мельнику В.І.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 справу №910/5090/14
прийнято до провадження судді Мельника
В.І., розгляд призначений на 18.06.2014.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
166.2014, у зв'язку з виходом судді
Літвінової М.Є. з лікарняного, справу
передано до провадження судді
Літвіновій М.Є.

Ухвалою від 16.06.2014 справу прийнято до
провадження судді Літвінової М.Є.,
розгляд справи призначено на 18.06.2014.

В судовому засіданні 18.06.2014 оголошено
перерву на 07.07.2014.

В судовому засіданні 07.07.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

З пояснень позивача та наявних
матеріалів справи вбачається, що
Приватне акціонерне товариство
"Консюмерс-Скло-Зоря" займається
діяльністю з виробництва скляної
продукції, згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та
використовує у своїй діяльності
природний газ.

Судом встановлено, що між позивачем -
ТОВ "Консюмерс-Скло-Зоря" (покупець за
договором) та ТОВ "Шелл енерджі юкрейн"
(продавець) 22.08.2013 укладений договір
купівлі-продажу (поставки) природного
газу, за умовами якого, протягом
періоду поставки, продавець
зобов'язаний продати та надати для
поставки в пункті поставки, а покупець -
купити, прийняти в пункті поставки та
оплатити природний газ відповідно до
умов Договору.

Згідно п.24.1 цього Договору, він набуває
чинності в дату набрання чинності та
зберігає чинність до закінчення
періоду поставки або до його
припинення відповідно до цього
Договору. У будь-якому разі цей договір
залишається чинним до повного
виконання обов'язків сторін за цим
Договором, що виникли до моменту його
припинення.

Доказів того, що вказаний договір
припинив свою дію позивач суду не
надав.

14.11.2013 на електронну адресу позивача
надійшов лист відповідача з проектом
договору купівлі-продажу природного
газу на 2014 рік, який останній не був
підписаний не скріплений його
печаткою.

Позивач розглянув проект цього
Договору та враховуючи, що в ньому не
було відображено відомостей, що між
позивачем та ТОВ "Шелл Енерджі Юкрейн"
укладено договір на постачання
природного газу, а також редакція
договору не відображала порядку
відновлення відповідачем постачання
природного газу позивачу у разі, якщо
ТОВ "Шелл Енерджі Юкрейн" не зможе
виконати свої зобов'язання із
постачання природного газу. Крім того,
позивач зазначив, що в запропонованій
редакції договору він винен був
щомісячно закуповувати у відповідача
весь обсяг природного газу, необхідний
для здійснення його господарської
діяльності, що суперечить статусу
відповідача як гарантованого
постачальника.

Керуючись вищезазначеним та листом
НКРЕ №7582/16/47-13 від 30.10.2013, 03.12.2013 позивач
направив відповідачу підписаний зі
свого боку проект договору на
купівлю-продаж природного газу на 2014
рік з протоколом розбіжностей від
01.08.2013.

У відповідь, відповідач листом №
26-6469/1.5-13 від 09.12.2013 повідомив, що
запропоновані позивачем проекти
договору з протоколом розбіжностей ним
не приймаються та не можуть бути
підписані в такій редакції.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач посилається на те, що
відповідно до п. 5.2.1 Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
Постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики від 13.09.2012 №1181, постачання
природного газу без укладення договору
з гарантованим постачальником не
допускається. Таким чином, позивач
зазначає, що відсутність договору на
постачання природного газу з
відповідачем як гарантованим
постачальником як кваліфікованим
споживачем загрожує господарській
діяльності позивача, а отже, порушує
його права.

З урахуванням зазначеного, позивач
просить суд визнати договір
купівлі-продажу природного газу №___ПР
від 14.11.2013 в редакції із врахуванням
протоколу розбіжностей від 03.12.2013 до
договору між позивачем та відповідачем
укладеним.

Також, просить суд зобов'язати
відповідача підписати та скріпити
печаткою вказаний договір та протокол
розбіжностей.

У відзиві на позов відповідач
заперечив проти задоволення позовних
вимог, оскільки вважає, що в
електронному листі надісланому
позивачу відсутні конкретні
пропозиції та вираження наміру укласти
такий договір, а також наміру вважати
себе зобов'язаною стороною. Відповідач
також зазначив, що електронна адреса з
якої був надісланий договір
купівлі-продажу природного газу, не є
офіційною електронною скринькою ПАТ
"Нафтогаз України", тому електронне
повідомлення від 14.11.2013 має лише
інформативний характер і не може бути
розцінене як оферта - офіційна
пропозиція відповідача до укладення
договору, оскільки такі проекти
договорів надсилались великій
кількості підприємств - споживачів
природного газу.

Лист позивача від 03.12.2013 із доданими
документами не може бути розцінений як
акцепт до укладення договору, оскільки
від відповідача не надходило належної
оферти.

Крім того, відповідач у відзиві
зазначив, що зміни умов договору
запропоновані позивачем суперечать
вимогам розділу 5 Постанови №1181 та
вимогам законодавства, оскільки не
конкретизують умови Типового договору,
а істотно їх змінюють.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Позивач повідомив суду, що 14.11.2013 на
електронну адресу позивача надійшов
лист наступного змісту: "Нафтогаз"
пропонує підписати договір…. , та
проект договору купівлі-продажу з
обов'язковими умовами для підписання
договору. Оформлені договори,
договірний відділ НАК "Нафтогаз
України", запропонував направляти за
адресою: НАК "Нафтогаз України".

Відповідач, у свою чергу, заперечив
проти того, що це повідомлення є
офертою.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України,
пропозицію укласти договір (оферту)
може зробити кожна із сторін
майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити
істотні умови договору і виражати
намір особи, яка її зробила, вважати
себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Пунктом 1 вказаної статті визначено, що
оферта має відповідати трьом ознакам:
по-перше, оферта направляється
конкретній особі; має містити перелік
істотних умов із визначеним, на рівні
пропозиції для погодження, змістом
кожної взятої окремо умови; виражати
намір особи, яка зробила пропозицію
вважати себе зобов'язаною у разі її
прийняття.

Слід також зазначити, що відповідно до
ст.ст. 5, 6 Закону України "Про електронні
документи та електронний
документообіг" електронний документ -
документ, інформація в якому
зафіксована у вигляді електронних
даних, включаючи обов'язкові реквізити
документа; обов'язковий реквізит
електронного документа - це
обов'язкові дані в електронному
документі, без яких він не може бути
підставою для його обліку і не матиме
юридичної сили.

Електронний підпис є обов'язковим
реквізитом електронного документа,
який використовується для
ідентифікації автора та/або
підписувача електронного документа
іншими суб'єктами електронного
документообігу.

Враховуючи вищенаведені положення, суд
зазначає, що в порядку ст. 33 ГПК України,
сторонами не надано доказів щодо
наявності на них електронного підпису,
як обов'язкого реквізиту електронного
документа.

Отже, враховуючи вищенаведене,
відсутні підстави вважати надісланий
на адресу позивача лист від 14.11.2013
пропозицією до укладення договору
купівлі-продажу природного газу на 2014
рік.

Крім того слід зазначити наступне:

Відносини, які виникають між
газопостачальними, газорозподільними,
газотранспортними підприємствами та
споживачами природного газу (крім
населення), регулюють Правила
користування природним газом для
юридичних осіб, які затверджені
постановою Національною комісією, яка
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики №1181 від 13.09.2012 "Про
затвердження правил користування
природним газом для юридичних осіб"
(далі - Постанова №1181). Дія цих Правил
поширюється на юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України №705 від 25.07.2012 "Про
визнання гарантованих постачальників
природного газу (далі - Постанова №705),
гарантованим постачальником
природного газу для промислових
споживачів, річний обсяг споживання
природного газу яких перевищує 3 млн.
куб. метрів, та підприємств, що
здійснюють виробництво теплової
енергії, є Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", що в
установленому порядку отримала
ліцензію на постачання природного
газу, газу (метану) вугільних родовищ за
регульованим тарифом.

Згідно абзацу 4 п. 1.5 Постанови №1181,
гарантовані постачальники на
території здійснення ліцензованої
діяльності, затвердженій Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики (далі
НКРЕ), не мають права відмовити
споживачу (субспоживачу), об'єкти якого
розташовані на цій території та для
яких відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 25 липня 2012 року N
705 "Про визначення гарантованих
постачальників природного газу" цей
постачальник визначений гарантованим,
в укладенні договору на постачання
природного газу за умови дотримання
споживачем вимог законодавства
України, зокрема цих Правил та інших
нормативних документів.

Пунктом 1.6 Постанови №1181 встановлено,
що договір на постачання газу між
споживачем (субспоживачем) та
постачальником за нерегульованим
тарифом укладається відповідно до
вимог чинного законодавства України.

Порядок укладання договору на
постачання газу між споживачем
(субспоживачем) та постачальником за
нерегульованим тарифом укладається
відповідно до вимог чинного
законодавства, встановлені в п. 5.2
Постанови №1181.

Крім того, постановою НКРЕ "Про
затвердження Типового договору на
купівлю-продаж природного газу (між
власниками та постачальниками
природного газу)" від 05.07.2012 №849,
затверджений Типовий договір
купівлі-продажу природного газу (далі -
типовий договір).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 179 ГК України
при укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.

Дослідивши наданий позивачем протокол
розбіжностей від 03.12.2013 до договору
№____ПР купівлі-продажу природного газу,
суд погодився з твердженням
відповідача та дійшов висновку, що
запропоновані позивачем зміни умов
договору суперечать вимогам Розділу 5
Постанови №1181 та вимогам
законодавства, оскільки не
конкретизують умови Типового договору,
а істотно їх змінюють.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, врахувавши все
вищевикладене в сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
визнання укладеним договору
купівлі-продажу природного газу №___-ПР
від 14.11.2013 в редакції із врахуванням
протоколу розбіжностей від 03.12.2013,
визнані судом необгрунтованими, а тому
задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що вимога позивача
викладена у п 2 прохальної частини
позовної заяви є похідною від першої
вимоги, в задоволенні якої суд
відмовив, тому в задоволенні другої
вимоги також слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного

тексту рішення: 14.07.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова