ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року Справа №
904/849/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В.
(доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Герасименко І.М.

при секретарі Ревкова Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача: за участю представника
позивача: Пасічник І.В., представник,
довіреність №18/9218 від 06.12.13, ;

від відповідача: представник у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги державного підприємства
"Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
17.04.14р. у справі №904/849/14

за позовом державного підприємства
"Східний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Жовті Води

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Співдружність
Інвест Плюс", м. Кривий Ріг

про стягнення суми збитків в розмірі 5
008,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 17.04.2014р.
у справі № 904/849/14 (суддя Мельниченко
І.Ф.) в задоволені позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаним
рішенням, позивач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.04.2014р. скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Посилається на те, що господарський
суд, ухвалюючи рішення у справі, не
прийняв до уваги, що довідка ревізії
фінансово-господарської діяльності є
доказом неналежного виконання
відповідачем умов договорів, укладених
з позивачем, внаслідок чого зайво
витрачено державних коштів в сумі 5008,
57грн., що в контексті ст. 224 ГК України є
збитками, які підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав, у судове засідання не
з'явився, але направив на адресу суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника відповідача.
Враховуючи те, що коло представників у
судовому засіданні не обмежено та те,
що залучені до справи докази
дозволяють визначитися відносно
законності оскаржуваного рішення,
колегія суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності представника відповідача,
якого належним чином повідомлено про
час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 07.07.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що між
державним підприємством „Східний
гірничо-збагачувальний комбінат"
(позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Співдружність
Інвест Плюс" (відповідач) укладено
договори № 05/11/85вх від 05.05.2011 року, № 141
від 23.02.2011 року, № 142 від 23.02.2011 року, № 143
від 23.02.2011 року, № 144 від 23.02.2011 року, № 145
від 23.02.2011 року (далі - Договори).

Відповідно до п. 1.1. вищезазначених
договорів, виконавець взяв на себе
зобов'язання здійснити наступні
ремонтні роботи:

- роботи з технічного обслуговування та
ремонту силових агрегатів імпортної
техніки на Інгульській шахті;

- роботи кривошипно-шатунного
механізму двигуна DEUTZ F8L413W машини Wagner №4
AVO 07X336;

- роботи гільзопоршневої групи двигуна
DEUTZ F8L413W машини Wagner №3 AVO 07Х336;

- роботи газорозподільного механізму
двигуна DEUTZ F8L413W машини Wagner №1 AVO 05S C53;

- роботи головки блоку двигуна DEUTZ F8L413W
машини Wagner № 5 AVO 09X047;

- роботи масляної системи двигуна DEUTZ
F8L413W машини Wagner №2 AVO 07X224/

Згідно п. 10.1. Договорів, строк дії
договорів складає до 31 грудня 2011 року.

В п.п. 2.1. Договорів сторони передбачили,
що загальна вартість робіт складає:

- за договором № 05/11/85 вх - 60 000 грн., у
тому числі ПДВ 20% - 10 000 грн. та
визначається шляхом сумування
вартості робіт, згідно додатків які є
невід'ємною частиною договору;

- за договором № 142 - 99 242, 40 грн.,
згідно калькуляції з них: вартість
ремонтних робіт складає 16 824 грн.,
вартість запасних частин, необхідних
для проведення ремонтних робіт складає
82 418, 40 грн.

- за договором № 143 - 82 225, 20 грн.,
згідно калькуляції з них: вартість
ремонтних робіт складає 15 336 грн.,
вартість запасних частин необхідних
для проведення ремонтних робіт складає
66 889, 20 грн.;

- за договором № 144 - 77 715, 60 грн., згідно
калькуляції з них: вартість ремонтних
робіт складає 10 591, 20 грн., вартість
запасних частин необхідних для
проведення ремонтних робіт складає 67
124, 40 грн.;

- за договором № 145 - 34 965, 60 грн., згідно
калькуляції з них: вартість ремонтних
робіт складає 2 377, 20 грн., вартість
запасних частин необхідних для
проведення ремонтних робіт складає 32
588, 40 грн.

Згідно п.п. 2.2., 3.2. Договорів, кінцевий
розрахунок за виконані роботи
здійснюється на підставі підписаних
актів виконаних робіт.

Виконуючи умови зазначених вище
договорів, відповідачем виконані, а
позивачем прийняті без зауважень та
оплачені роботи на загальну суму 401 625, 60
грн.

Факт відсутності заборгованості
відповідача підтверджується актом
звірки розрахунків від 21.02.2014 року. ( а.с.
249)

02.08.2013р. Дніпродзержинською об`єднаною
державною фінансовою інспекцією
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
підприємства позивача за період з
01.01.2011 року по 30.04.2013 року.

За наслідками перевірки
Дніпродзержинської об`єднаної
державної фінансової інспекції
складена довідка № 830-21/25з від 15.07.2013
року, якою встановлено
необґрунтоване завищення вартості
робіт на загальну суму 5 008, 57 грн.

Даними довідки ревізії встановлено, що
відповідачем укладено договір № 1072010С7
з субпідрядною організацією ТОВ „ТДС
Спецтехніка", вартість робіт за яким
склала 103 212, 01 грн., в той час як
відповідачем пред'явлено до сплати
позивачу 106 518 грн. Тобто, відповідачем
завищена вартість робіт на суму 3 305, 90
грн.

Крім того, відповідачем в порушення п.
2.1. Договорів, ремонтні роботи
здійснювались не на ремонтній базі
останнього, що призвело до
неправомірного списання палива на
перевезення обладнання в сумі 1 702, 67
грн.

Позивач вважає, що вказані в довідці
суми є збитками, що і стало підставою
для звернення з позовом до суду про
стягнення 5008,57грн. збитків.

За змістом статей 33 і 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог.

Відповідно до приписів ст. 526
Цивільного кодексу України та тотожних
умов ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства; за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору. Як
вбачається з матеріалів справи та
правомірно встановлено судом першої
інстанції між сторонами зобов'язання
виникли на підставі договорів № 05/11/85вх
від 05.05.2011 року, № 141 від 23.02.2011 року, № 142
від 23.02.2011 року, № 143 від 23.02.2011 року, № 144
від 23.02.2011 року, № 145 від 23.02.2011 року.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Приписами ст. 11 ЦК України
передбачено, що за своєю правовою
природою договір є правочином.
Водночас, договір є й основною
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 626 Цивільного
кодексу України, договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
зобов'язанням другої сторони
(замовника), а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 Цивільного
кодексу України, у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення.

Частиною 2 статті 632 Цивільного кодексу
України, передбачена можливість зміни
ціни після укладення договору у
випадках і на умовах , встановлених
договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 224 ГК України також
встановлено, що учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди (збитків) потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою; 4)
вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Згідно з п.4 ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

За ст.22 Цивільного кодексу України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки)..

Згідно з частиною першою ст. 225 ГК
України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське правопорушення
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо)
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною.

При цьому колегія суддів звертає увагу,
що у договірних відносинах
протиправність поведінки, як то
випливає з п.4 ч.1 ст.611, ч.1 ст.623 ЦК
України, ст.218 ГК України, проявляється
у невідповідності поведінки умовам
договору чи порушенні правил
здійснення господарської діяльності.

Таким чином, у даному випадку для
відповідальності відповідача
необхідно встановити винне (умисне або
необережне) порушення відповідачем
умов договору, внаслідок чого позивачу
завдано шкоди в розмірі 5 008, 57 грн.

Позивач, не надав доказів, які б
підтверджували наявність у нього
збитків в сумі 5 008, 57 грн., вину
відповідача у виникненні збитків у
позивача, причинно-наслідкового
зв`язку між діями відповідача та
збитками, що виникли у позивача.

Місцевий господарський суд дійшов до
вірного висновку про те, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню,
оскільки відносини сторін базуються на
укладених між ними договорах. Договори
не містять заборони щодо залучення
відповідачем для виконання робіт
субпідрядних організацій.

Встановлені вище факти
спростовують доводи апеляційної
скарги про те, що позивачу внаслідок
неналежного виконання відповідачем
умов договору були спричинені збитки. А
тому довідці № 830-21/25з від 15.07.2013 року,
складеній Державною фінансовою
інспекцією в Дніпропетровській
області, господарський суд дав
правильну оцінку, відповідно до ст. 43
ГПК України. Виконання зобов'язань за
договором відповідачем своєчасно
підтверджується актом звірки
розрахунків від 21.02.2014 року та не
заперечується позивачем.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки не
впливають на вирішення справи по суті.

За таких обставин суд повно та
обґрунтовано дійшов до висновку щодо
відмови в задоволені позовних вимог.

Таким чином, рішення
господарського суду Дніпропетровської
області відповідає чинним нормам
матеріального та процесуального
законодавства, встановленим фактичним
обставинам справи, а доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного
підприємства "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.04.14р. у
справі №904/849/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Головуючий
Л.О. Чимбар

Суддя
І.М. Герасименко

Суддя
С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі
10.07.2014 року.