ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

"07" липня 2014 р.
Справа № 18/3022/11

Колегія суддів у складі: головуючого
судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана
Р.А., судді Лакізи В.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Корпорації «Співдружність КОМП»,
м.Харків,

на постанову господарського суду
Харківської області від 06.11.2012р.

у справі № 18/3022/11

за заявою Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк», м.Київ,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кременчуцький
автоскладальний завод», м. Кременчук,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду
Полтавської області від 06.11.2012р. у
справі №18/3022/11 (суддя Ореховська О.О.)
визнано банкрутом Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кременчуцький автоскладальний завод";
відкрито ліквідаційну процедуру та
призначено ліквідатором арбітражного
керуючого Тищенко Оксану Іванівну;
зобов'язано ліквідатора організувати
здійснення ліквідаційної процедури
для забезпечення задоволення визнаних
судом вимог кредиторів в порядку,
встановленому Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом";
зобов'язано ліквідатора в п'ятиденний
строк з дня прийняття даної постанови
опублікувати в офіційному органі преси
об'яву про визнання ТОВ "Кременчуцький
автоскладальний завод" банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

Корпорація «Співдружність Комп»
з постановою господарського суду
першої інстанції не погодилась та
звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову місцевого
господарського суду від 06.11.2012р. у
справі №18/3022/11 та направити справу на
новий розгляд до господарського суду
Полтавської області на стадію
розпорядження майном.

Одночасно в апеляційній скарзі
скаржник просить поновити пропущений
строк для подання апеляційної скарги,
оскільки йому не було відомо про
прийняття оскаржуваної постанови суду.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про відмову апелянту у прийнятті його
апеляційної скарги до провадження,
виходячи із наступного.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на судовий захист, апеляційне та
касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції
України встановлює серед основних
засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне оскарження судового
рішення названим Законом ставиться в
залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91 ГПК України
передбачено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, які не брали
участь у справі, якщо господарський
суд вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого
або апеляційного господарських судів
можуть подавати сторони та інші
учасники судового процесу, передбачені
цим Кодексом та Законом про
банкрутство (ч. 5 ст. 106 ГПК України).

За таких обставин, в силу особливостей
процедури банкрутства (ст. 4-1 ГПК
України), коло осіб, які мають право
оскаржити судові рішення у справі про
банкрутство, чинним законодавством
звужено до учасників такої справи
задля попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи, у хід процедури
банкрутства.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, чинній на момент порушення
провадження у справі, далі - Закон про
банкрутство) провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами.

Учасниками провадження у справі про
банкрутство згідно зі статтею 1 Закону
про банкрутство є сторони (кредитори,
боржник), арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор), власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, а також у випадках,
передбачених цим Законом, інші особи,
які беруть участь у провадженні у
справі про банкрутство, Фонд
державного майна України, державний
орган з питань банкрутства,
представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа акціонерів або учасників
товариств обмеженою чи додатковою
відповідальністю.

Сторони у справі про банкрутство -
кредитори (представник комітету
кредиторів), боржник (банкрут).

Кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

У разі подання заяви з грошовими
вимогами до боржника особа набуває
тільки частину прав кредитора, які
пов'язані з розглядом судом їх грошових
вимог (участь у такому судовому
засіданні; подання заяв, клопотань з
приводу її грошових вимог;
ознайомлення з матеріалами справи в
частині її грошових вимог, тощо).

Необхідно зазначити, що особа, яка має
грошові вимоги до банкрута, набуває
статусу учасника провадження у справі
про банкрутство, а саме: кредитора, лише
після заявлення та визнання цих вимог і
тільки після цього така особа має
процесуальне право на оскарження
судових рішень.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 04.07.2012р. у даній
справі затверджений реєстр вимог
кредиторів ТОВ «Кременчуцький
автоскладальний завод», до якого
включено кредиторські вимоги
наступних кредиторів: ПАТ "Сведбанк",
ПАТ "УкрСиббанк", ПАТ "Перший
український міжнародний банк",
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби;
Полтавського територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку; ПАТ
"Альфа-Банк"

Крім того суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що скаржник в
апеляційній скарзі зазначає, що він не
включений до реєстру вимог кредиторів
та не є учасником провадження у справі
про банкрутство.

З наведеного в сукупності
вбачається, що Корпорація
«Співдружність Комп» не набула статусу
учасника провадження у справі про
банкрутство, а отже не є учасником
провадження у справі про банкрутство
та не набула права на оскарження
постанови господарського суду
Полтавської області суду від 06.11.2012р. у
даній справі.

У пункті 5 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. N 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України»
зазначено, що якщо апеляційну скаргу
подано, зокрема, особою, яка не має
права її подавати то відповідні
обставини виключають перегляд судових
актів суду першої інстанції
апеляційним господарським судом. У
таких випадках останній повинен
відмовити у прийнятті апеляційної
скарги і винести з цього приводу
відповідну ухвалу: щодо апеляційних
скарг на рішення суду першої інстанції
- з посиланням на статті 97, 98 ГПК, а щодо
апеляційних скарг на ухвали суду - на
статті 91, 98 і 106 ГПК.

Виходячи з наведених вище обставин
справи та норм законодавства щодо
порядку визначення кредитором у справі
про банкрутство, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що на момент прийняття оскаржуваної
постанови суду першої інстанції та на
час звернення з апеляційною скаргою
Корпорація «Співдружність Комп» не
набула статусу учасника провадження у
справі про банкрутство, а отже вона не
має права апеляційного оскарження
прийнятої у справі постанови про
визнання боржника банкрутом
відповідно до положень статті 91 ГПК
України.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
відповідні обставини виключають
перегляд судового акту (постанови) суду
першої інстанції апеляційним
господарським судом, у зв'язку з чим у
прийнятті апеляційної скарги
Корпорації «Співдружність Комп» на
постанову господарського суду
Харківської області від 06.11.2012р. у
справі №18/3022/11 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 91, 97, 98, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті
апеляційної скарги Корпорації
«Співдружність Комп» на постанову
господарського суду Полтавської
області від 06.11.2012р. у справі №18/3022/11.

Додаток: тільки заявникові - апеляційна
скарга на 4 аркушах з додатком на 30
аркушах .

Головуючий суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Гетьман Р.А.

Суддя
Лакіза В.В.