ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.14р. Справа № 904/3606/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Киїів

до Комунального підприємства
"Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград

про стягнення 2 753 774,36 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Станішевський І.С.,
довіреність №14-69 від 22.03.2013 року,
представник;

Від відповідача: Шевчук А.В.,
довіреність від 01.02.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ звернулось
до господарського суду із позовом про
стягнення з Комунального підприємства
"Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград
2357650, 59 грн. заборгованості за природний
газ поставлений на підставі договору
№13/2323-БО-3 від 21.12.2012 року купівлі -
продажу природного газу протягом 01
січня по 31 грудня 2013 року; пені у
розмірі 289 599, 62 грн. інфляційних втрат у
розмірі 44 269, 84 грн. та 3% річних у розмірі
62 254, 32 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором №13/2323-БО-3 від 21.12.2012 року
купівлі - продажу природного газу.

Ухвалою господарського суду від 28.05.2014
року порушено провадження у справі,
розгляд справи призначено на 18.06.2014
року.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2014
року розгляд справи відкладено на
09.07.2014 року, у зв'язку з необхідністю
витребування додаткових документів.

У судовому засіданні 09.07.2014 року
представник позивача подав
заперечення № б/н від 08.07.2014 року на
зменшення належних до стягнення
штрафних санкцій за неналежне
виконання умов договору, в яких
останній просить суд задовольнити
позовні у повному обсязі. Пояснення в
яких Відповідач просить суд зменшити
розмір штрафних санкцій або відмовити
у їх задоволення, посилаючись на важкий
фінансовий стан підприємства, Позивач
вважає їх необґрунтованими, а є лише
засобом для уникнення
відповідальності за невиконання
зобов'язань за Договором купівлі -
продажу природного газу.

Відповідач у свою чергу, подав відзив
на позовну заяву (а.с. 81) в яких останній
не погоджується з позовними вимогами у
зв'язку з тим, що КП
"Павлоградтеплоенерго" на даний час є
збитковим підприємством, але
незважаючи на це, підприємство все ж
таки сплатило більшу частину
заборгованості за природний газ
відповідно до даного договору.
Відповідач посилаючись на норми ст. 233
Господарського кодексу України
просить суд зробити перерахунок суми
штрафних санкцій та перерахунок суми
судових витрат пропорційно
задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні 09.07.2014 року
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
присутнім сторонам оголошено перерву
до 15.07.2014 року.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 15.07.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, оцінивши
надані до матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(далі - Позивач/Продавець) та
Комунальним підприємством
"Павлоградтеплоенерго" (далі -
Відповідач/Покупець) було укладено
Договір №13/2323-БО-3 купівлі-продажу
природного газу (далі - Договір),
відповідно до п. 1.1 якого Продавець
зобов'язався передати у власність
Покупцю у 2013 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити цей природний газ
(надалі - газ) на умовах цього Договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами
(п.1.2 Договору).

Згідно п.2.1 Договору Продавець передає
Покупцеві з 01.01.13 року по 31.12.13 року газ
обсягом до 5 989, 395 тис.куб.м., у тому числі
по місяцях кварталів (тис.куб.м.):

- січень 1325,677;

- лютий 1152,491;

- березень 1008,546;

І квартал 3486,714;

- квітень 158,547;

ІІ квартал 158,547;

- жовтень 221,040;

- листопад 918,221;

- грудень 1204,873;

ІV квартал 2344,134.

Обсяги газу, що планується передати за
цим договором (далі - плановий обсяг),
можуть змінюватись сторонами протягом
місяця продажу в установленому порядку
(п.2.1.1 Договору).

Продавець передає покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі Покупця. Право власності на
газ переходить від Продавця до Покупця
в пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
Покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність пов'язану з
правом власності на газ (п.3.1 Договору).

Згідно п.3.3 Договору,
приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показників комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п.5.1 Договору ціна
(граничний рівень ціни) на газ та
послуги з його транспортування
установлюються Національною комісією
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ).

Ціна за 1000 куб.м. природного газу
становить 3 509,00 грн. без урахуванням
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того: -
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%; податок на додану вартість - 20 %. Крім
того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 305, 60
грн., крім того ПДВ - 20% - 61, 12 грн., всього
з ПДВ - 366, 72 грн. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 3 884, 78 грн., крім того
ПДВ - 20% - 776, 96 грн., всього з ПДВ - 4661, 74
грн. (п.5.2 Договору).

Згідно п.5.5 Договору загальна вартість
цього Договору на дату його укладення
становить 23 267 481, 91 грн., крім того ПДВ - 4
653 496, 38 грн., разом з ПДВ - 27 920 978, 29 грн.

Договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, діє в
частині реалізації газу до 31.12.13 року, а
в частині проведення розрахунків - до
їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

На виконання умов Договору Продавець
поставив протягом січня - квітня 2013р. та
жовтня - грудня 2013р., а Покупець прийняв
природний газ на загальну суму 56 175 373, 54
грн., що підтверджується Актами
приймання-передачі природного газу
(а.с. 23-29):

- від 21.10.13р. (за січень 2013р.) на суму 5 960
528, 28 грн.;

- від 21.10.13р. (за лютий 2013р.) на суму 4 658 519,
41 грн.;

- від 21.10.13р. (за березень 2013р.) на суму 4 611
976, 64 грн.;

- від 21.10.13р. (за квітень 2013р.) на суму 31 462,
06 грн.;

- від 31.10.13р. (за жовтень 2013р.) на суму 2 260
634,03 грн.;

- від 30.11.14р. (за листопад 2013р.) на суму 3
072887,49 грн.;

- від 31.12.14р. (за грудень 2013р.) на суму 5 277
536, 79 грн.

Відповідно до п.6.1 Договору оплата за
газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Комунальне підприємство
"Павлоградтеплоенерго" своєчасно не
здійснило розрахунки за природний газ,
у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість за Договором №13/2323- БО-3
від 21.12.2012 року в сумі 2 357 650, 59 грн., що і є
причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п.1 ст.193
Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного
кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача
суму основного боргу за поставлений
природний газ у розмірі 2 357 650, 59 грн.

З огляду на положення п.6.1 Договору,
строк оплати поставленого природного
газу є таким, що настав. Відповідач
доказів оплати природного газу в сумі 2
357 650, 59 грн., не надав.

За викладеного, є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
основного боргу в сумі 2 357 650, 59 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону
Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 3% річних за період з 14.02.13
року по 27.03.14 року в сумі 62 254, 32 грн. та
збитки від інфляції за період листопад
2013 року по лютий 2014 року в сумі 44 269, 84
грн. (розрахунок - а.с. 9-15).

Перевіривши розрахунок позивача
(а.с.9-15), судом встановлено, що вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
3% річних за період з 14.02.13 року по 27.03.14
року в сумі 62 254, 32 грн. та збитки від
інфляції за період листопад 2013 року по
лютий 2014 року в сумі 44 269, 84 грн. є
обґрунтованими, оскільки прострочення
виконання зобов'язання має місце, тому
позовні вимоги в даній частині
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу
України виконання господарських
зобов'язань забезпечується заходами
захисту прав та відповідальності
учасників господарських відносин,
передбаченими цим Кодексом та іншими
законами. До відносин щодо
забезпечення виконання зобов'язань
учасників господарських відносин
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми не своєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст. 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.2 Договору у разі
невиконання Покупцем умов пункту 6.1
цього Договору Продавець має право не
здійснювати поставку газу Покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору,
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

За несвоєчасну оплату природного газу
позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню за період з 14.02.13 оку
по 27.03.14 року у сумі 289 599, 62 грн.
(розрахунок - а.с. 9-15).

У відзиві на позов (а.с. 81) Відповідач
визнав заборгованість у сумі 2 357 650, 59
грн., але просить суд зробити
перерахунок суми штрафних санкцій та
перерахунок суми судових витрат
пропорційно задоволених позовних
вимог. В обґрунтування вимог щодо
перерахунку суми штрафних санкцій
Відповідач зазначає, що основною
причиною порушення зобов'язань є
велика дебіторська заборгованість у
сумі 69 027,9 тис. грн. та на даний час
підприємство є збитковим.

Суд не вбачає підстав для задоволення
клопотання відповідача щодо
перерахунку суми штрафних санкцій з
огляду на наступне.

Статтею 83 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд,
приймаючи рішення, має право, зокрема,
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно до статті 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій.

Пунктом 4.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 року "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" встановлено, що
сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом),
так само як й інфляційні нарахування,
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

Оскільки 3 % річних та інфляційні втрати
не є неустойкою (штрафною санкцією),
тому у суду відсутнє право
застосовувати ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України.

Посилання Відповідача на те, що на
даний час підприємство є збитковим та
має велику дебіторську заборгованість
у сумі 69 027,9 тис. грн., суд зазначає, що ці
обставини є звичайними обставинами при
веденні господарської діяльності
Відповідачем, яку він здійснює. Таким
чином, господарський суд вважає, що
Відповідач не надав достатніх доказів
підтвердження виняткових обставин.

Згідно зі статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи встановлені обставини
справи та вищезазначені норми закону,
господарський суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
Відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43-45, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства
"Павлоградтеплоенерго" (51413,
Дніпропетровська область, місто
Павлоград, вулиця Промислова, 13а, р/р
4240 у АТ "А-банк" м. Павлоград, МФО
307770, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (01001, місто Київ,
вулиця Б. Хмельницького, 6, ) 2 357 650, 59 грн. заборгованості за
природний газ, 289 599, 62 грн. - пені, 44 269, 84
грн. - інфляційних втрат, 62 254, 32 грн. - 3%
річних, та судовий збір у розмірі 55 075, 49
грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти

днів з дня його оголошення, а у разі
якщо в судовому засідання було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 16.07.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин