ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2014 р.Справа № 924/1265/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради м. Старокостянтинів

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз", м.
Хмельницький

про стягнення 408723,68 грн., з яких 30916,83
грн. інфляційних втрат, 166915,45 грн. 3%
річних, 210891,40 грн. пені

за участю представників сторін:

від позивача: Остапенко В.М. - за
довіреністю №-14-109 від 18.04.2014 р.

від відповідача: Доманський В.А. - за
довіреністю №-22 від 05.01.2014 р.

Божук А.А.- за довіреністю №22 від
05.01.2014р.

від третьої особи: Волощук П.Ю.- за
довіреністю №2198/18 від 11.06.2014р.

Рішення приймається 02.07.2014р., оскільки в
судовому засіданні оголошувалась
перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч.2
ст.85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

суть спору: позивач звернувся до суду
із позовом про стягнення з відповідача
408 723,68 грн., з яких 30916,83 грн. інфляційних
втрат, 166915,45 грн. - 3% річних, 210891,40 грн.
пені, які нараховані в зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором на постачання
та розподіл природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011 року, що
укладений між ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" та
комунальним підприємством "Тепловик".

При цьому зазначає, що відповідно до
договору про відступлення права вимоги
№2858 від 31.10.2012 р. ПАТ по газопостачанню
та газифікації "Хмельницькгаз"
передало ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" право
вимоги до комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради м. Старокостянтинів за
договором №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011
року.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 16.12.2013 р. по
справі №924/1265/13, яке залишене без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 року у
задоволенні позову публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
м. Київ до комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради м. Старокостянтинів про
стягнення 408 723,68 грн., з яких 30916,83 грн.
інфляційних витрат, 166 915,45 грн. - 3%
річних, 210891,40 грн. - пені було
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.04.2014р. постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 р. та
рішення господарського суду
Хмельницької області від 16.12.2013 р. у
справі №924/1265/13 скасовано. Справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Хмельницької
області в іншому складі суду.

Повноважний представник позивача
наполягає на задоволені позовних
вимог, посилаючись на докази подані в
обґрунтування позову.

З приводу заяви відповідача (від
04.11.2013р.) про застосування строку
позовної давності щодо стягнення пені,
посилаючись на ст. 264 ЦК України,
зазначає, що відповідачем був
підписаний акт звірки розрахунків від
15.10.2012р. по договору №2001-ТКЕ/Н-(14)-(280), що
є визнанням заборгованості та
відповідно перериванням перебігу
позовної давності. З врахуванням
зазначеного, робить висновок, що
оскільки позивач звернувся з позовною
заявою 29.09.2013р., строк позовної давності
розпочався заново з 15.10.2012р., отже він є
не пропущеним.

Вважає безпідставними твердження
відповідача про припинення зобов'язань
шляхом здійснення новація договору
№2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) від 01.10.2011р. в зв'язку з
укладенням договору №437/517 від 04.12.2012р.,
оскільки враховуючи положення ст. 604 ЦК
України, договір №437/517 від 04.12.2012р. не
підпадає під їх регулювання, так як
укладений іншими сторонами, крім того
не містив умов щодо припинення
зобов'язань за договором
№2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) від 01.10.2011р.

Відповідач у відзиві на позов від
02.06.2014р., заяві від 04.11.2013р. та повноважні
представники в судовому засіданні
звертають увагу на те, що від дня, коли
зобов'язання порушено по всіх актах
приймання-передачі природного газу,
пройшло більше одного року, а тому,
відповідно до ст. 258 ЦК України, просить
суд застосувати сплив позовної
давності за позовом в частині
стягнення пені в сумі 210 891,40 грн.

Посилаючись на договір №437/517з від
04.12.2012р., укладений між КП по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради, НАК "Нафтогаз України",
головним управлінням
Держказначейської служби України в
Хмельницькій області, Головним
фінансовим управлінням Хмельницької
облдержадмінстрації про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялась,
транспортувалась та постачалась
населенню, ст. 604 ЦК України, стверджує,
що сторони замінили первісне
зобов'язання про оплату природного
газу новим зобов'язанням про оплату
газу за рахунок коштів субвенції з
державного бюджету, тому зобов'язання
за договором №2011-ТКЕ/Н -14-(280) від
01.10.2011р.припинились в силу ч. 2 ст. 604 ЦК
України ( новація).

Також звертає увагу на відсутність
вини відповідача щодо несвоєчасної
оплати вартості отриманого газу.

ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" у письмових поясненнях
від 02.06.2014р. зазначив, що станом на
31.10.2012р. за договором №2011-ТКЕ/Н -14-(280) від
01.10.2011р., укладеного між ПАТ
"Хмельницькгаз" та КП "Тепловик"
заборгованість відповідача перед ПАТ
"Хмельницькгаз" становила 6972098,81 грн.,
яка відповідно до договору про
відступлення права вимоги від 31.10.2012
року, укладеного між ПАТ
"Хмельницькгаз" (первісний кредитор) та
ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (новий
кредитор) від 31.10.2012р. була відступлена
ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Вважає, що відповідач ухиляється перед
новим кредитором у виконанні взятих
зобов'язань за укладеним договором про
відступлення права вимоги, а тому
просить суд задовольнити позовні
вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Між ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз"
(Виконавець) та комунальним
підприємством "Тепловик" (Замовник)
01.10.2011 року укладено договір
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 на постачання та
розподіл природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, предметом
якого є постачання та розподіл
природного газу виключно для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (п. 1.1
договору).

Згідно з п. 2.1 договору Виконавець
забезпечує безперервне постачання та
розподіл природного газу, якісні
показники якого відповідають
державним стандартам та іншим
нормативним документам та здійснює в
період з 01.10.2011 року по 31.12.2012 року
постачання та розподіл природною газу
замовнику в об'ємі 13384 тис. куб. м., що
підтверджується відповідними
документами за умови забезпечення
проектного тиску з газорозподільчих
станцій Газотранспортної організації.

У розділі 5 договору сторони визначили
ціну на газ. Зокрема, вартість
природного газу складає 725,686 грн. за 1000
м. куб. природного газу, крім того ПДВ -
145,137 грн.; тариф на розподіл 1000 м. куб.
газу розподільчими газовими мережами
становить 289,90 грн., крім того ПДВ 57,98
грн. Тариф на розподіл 1000 м. куб. газу
магістральними газопроводами
становить 12,40 грн., крім того ПДВ
складає 2,48 грн. Тариф на постачання 1000
м. куб. природного газу розподільчими
газовими мережами становить 48,50 грн.,
крім того ПДВ 9,70 грн. 2% цільова надбавка
від вартості природного газу - 14,514 грн.,
крім того ПДВ - 2,903 грн. Всього до оплати
1091,00 грн. за 1000 м. куб. поставленого та
розподіленого природного газу, крім
того ПДВ - 218,20 грн.

Загальна сума цього договору
складається із сум вартості місячних
поставок газу. Ціна на газ і послуги по
розподілу і постачанню та порядок
розрахунків, що вказані в даному
договорі, визначені на день його
укладання і можуть змінюватися за
рішеннями компетентних державних
органів України. У разі зміни ціни,
тарифу чи порядку розрахунків, нові
ціни, тариф, вартість чи порядок
розрахунків є обов'язковими для сторін
за даним договором у терміни визначені
рішенням компетентного державного
органу України.

Відповідно до п. 6. 1 договору оплата
вартості газу, послуг з розподілу,
постачання та цільової надбавки
здійснюється замовником грошовими
коштами наступним чином: до 10-го числа
місяця поставки - 33%; до 20-го числа
місяця поставки - 33%; до 30-го (31-го) числа
місяця поставки - 34%. Остаточний
розрахунок за фактично спожитий газ та
надані послуги з його розподілу і
постачання здійснюється замовником до
5 числа, місяця наступного за звітним.

За несвоєчасну оплату послуг наданих
виконавцем по постачанню та розподілу
газу у строки, зазначені у пункті 6.1
даного договору, замовник сплачує на
користь виконавця, крім суми
заборгованості, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України за кожен
день простроченого платежу (п. 7.1
договору).

Договір підписаний сторонами і
скріплений їхніми печатками.

03.01.2012 р. між ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз"
(Виконавець) та комунальним
підприємством "Тепловик" (Замовник)
було підписано додаткову угоду до
договору №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 на постачання
та розподіл природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, згідно якої
сторони домовились викласти умови
договору в іншій редакції. Назва
договору: "Договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом для вироблення теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями".

Згідно з п. 1.1 цієї угоди постачальник
постачає природний газ (далі - газ) для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями в обсягах і
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором.

Договірні обсяги постачання газу
споживачу наводяться в додатку №2 до
договору (п. 2.1 додаткової угоди).

Згідно з п. 4.3 додаткової угоди з 1 січня
2012 року вартість природного газу
складає 731,765 грн. за 1000 куб. м.
природного газу, крім того ПДВ - 146,353
грн. Тариф на розподіл 1000 куб. м. газу
розподільчими газовими мережами
становить 289,90 грн., крім того ПДВ - 57,98
грн. Тариф на розподіл 1000 куб. м. газу
магістральними газопропадами
становить 15,70 грн., крім того ПДВ
складає 3,14 грн. Тариф на постачання 1000
куб. м. природного газу розподільчими
газовими мережами становить 39,00 грн.,
крім того ПДВ - 7,80 грн. 2% цільова
надбавка від вартості природного газу -
14,635 грн., крім того ПДВ - 2,927 грн. Всього
до оплати 1091,00 грн. за 1000 куб. м.
поставленого та розподіленого
природного газу, крім того ПДВ - 218,20 грн.

Згідно з п. 4.7 додаткової угоди оплата
вартості послуг з постачання газу
здійснюється споживачем грошовими
коштами щодекадно, а саме: до 10 числа
місяця поставки - 33%, до 20 числа місяця
поставки - 33%, до 30-го (31-го) числа - 34%;
остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ та надані послуги з його
розподілу і постачання здійснюється
споживачем до 5 числа місяця наступного
за звітним.

Споживач самостійно розраховує суму
платежу, виходячи з ціни газу на
наступний розрахунковий період та
відповідної величини договірного
обсягу газу, заявленого їм наступний
розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці. У випадку
недоплати вартості послуг з постачання
газу за розрахунковий період споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 5 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Оплата вартості послуг з постачання
газу за договором здійснюється
споживачем виключно грошовими коштами,
що перераховуються на поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
постачальника. В платіжних дорученнях
споживач повинен обов'язково зазначати
номер договору, дату його підписання та
призначення платежу, із зазначенням
періоду, за який здійснюється оплата (п.
4.8 додаткової угоди).

Згідно з п. 6.2.2 додаткової угоди у разі
порушення споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 договору, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення.

Цей Договір набирає чинності з 01.10.2011
року та укладається на строк до 31.12.2012
року. Договір вважається продовженим
на аналогічний період, якщо за місяць
до закінчення терміну дії договору
жодною із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов.

Додаткова угода підписана сторонами і
скріплена їхніми печатками.

08.08.2012р. між ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз"
(Постачальник) та комунальним
підприємством "Тепловик" (Споживач)
було підписано додаткову угоду №2 до
договору №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 на постачання
та розподіл природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, згідно якої
сторони домовились внести в договір
зміни, зокрема: вважати договір
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011 р. таким, що
припинив дію в частині передачі
природного газу з 01.09.2012 р.; зобов'язання
сторін стосовно взаємних розрахунків
за договором діють до повного
виконання сторонами цих зобов'язань.

Відповідно до актів прийому - передачі,
які наявні в матеріалах справи,
відповідачу було поставлено за
договором №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 газу на
загальну суму 11382282,99 грн., за який
сплачено 4410184,18 грн., що
підтверджується, реєстром платежів, що
надійшли на рахунок ПАТ "Хмельницькгаз"
від Старокостянтинівського КП
"Тепловик" за період з 01.10.2011р. по 01.10.2012р.
наданих Головним управлінням
Державної казначейської служби
України в Хмельницькій області,
оборотною відомістю по комунальному
підприємству по експлуатації
теплового господарства "Тепловик" за
період з 01.10.2011 р. по 15.10.2012 р. та не
заперечується сторонами.

Згідно акту звірки, підписаного
сторонами і скріпленого їхніми
печатками, станом на 15.10.2012 р.
заборгованість КП "Тепловик" перед ПАТ
по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" по договору
№2011-ТКЕ/Н-14-280 від 01.10.2011 р. складає 6972098,81
грн.

31.10.2012 р. між ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" ( первісний
кредитор) та ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
( новий кредитор) укладено договір №2858
про відступлення права вимоги, згідно
якого до ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" перейшло
право вимоги за договором
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011 р. у сумі 6972098,81
грн.

Згідно з п.1.2 договору крім передачі
права вимоги оплати спожитого
природного газу за зобов'язанням,
зазначеним в п. 1.1 договору, до нового
кредитора переходять права вимоги
стягнення всіх штрафних санкцій,
інфляційних витрат та відсотків,
пов'язаних з невиконанням або
неналежним виконанням боржником своїх
зобов'язань за зазначеним вище
договором.

За умовами п. 2.2 договору про
відступлення права вимоги, право
вимоги вважається переданим після
фактичної передачі документів,
зазначених в п. 2.1 цього договору.
Передача документів оформлюється
актом приймання-передачі із
зазначенням переліку переданих
документів.

Згідно з п. 2.3 договору про відступлення
права вимоги, первісний кредитор
зобов'язаний протягом 5 днів з
моменту підписання договору
відступлення права вимоги письмово
повідомити боржника про відступлення
права вимоги боргу.

На виконання п. 2.2 зазначеного договору
між сторонами підписаний акт
приймання-передачі документів від
31.10.2012 р.

Договір та акт підписані сторонами і
скріплені їхніми печатками.

ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" повідомило відповідача
про відступлення права вимоги листом
№2905/9 від 05.11.2012р., про що свідчить
повідомлення про вручення поштової
кореспонденції від 29.11.2012 р.

04.12.2012 року між територіальним органом
Державного казначейства в
Хмельницькій області, фінансовим
управлінням Хмельницької
облдержадміністріції, Комунальним
підприємством по експлуатації
теплового господарства "Тепловик"
Старокостянтинівської міської ради,
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" був підписаний
договір №437/517з "Про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування".

Згідно платіжного доручення №11 від
07.12.2012 р. ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" було
перераховано 6972098,81 грн. для погашення
заборгованості за газ.

Позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення з відповідача 30916, 83 грн.
інфляційних втрат, 1666915, 45 грн. -3% річних,
201891, 40 грн. пені.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом береться до уваги
таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175
Господарського кодексу України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу
України та ст.174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

З положень ст.509 ЦК України та ст.173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами ст.627 ЦК України встановлено
свободу договору, тобто, відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Між ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" та
комунальним підприємством "Тепловик"
укладено договір № 2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від
01.10.2011р., враховуючи додаткову угоду №1
від 03.01.2012р., за умовами якого
постачальник зобов'язується постачати
природний газ для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями, а
споживач зобов'язується оплатити
природний газ в обсязі та на умовах,
визначених договором.

Згідно ст. 265 ГК України, ст. 712 ЦК
України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст. 712 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи на
підставі договору №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від
01.10.2011р. упродовж жовтня 2011 року - серпня
2012 року ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" поставив
природний газ на загальну суму 11382282,99
грн., що підтверджується відповідними
актами прийому-передачі природного
газу.

Відповідно до умов п. 6.1 договору
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011р., а в
подальшому п. 4.7 договору в редакції
додаткової угоди № 1 від 03.01.2012р.
визначено, що оплата вартості послуг з
постачання газу здійснюється
Споживачем грошовими коштами, а саме:
до 10 числа місяця поставки - 33 %, до 20
числа місяця поставки - 33%, до 30-го (31-го)
числа - 34 %. Остаточний розрахунок за
фактично спожитий газ та надані
послуги з його розподілу і постачання
здійснюється Споживачем до 5 числа
місяця наступного за звітним.

Однак, оплата за газ була здійснена
несвоєчасно та не в повному обсязі.
Станом на 15.10.2012р. заборгованість за
договором № №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011р.
складала 6972098,81 грн., що відображено в
акті звірки від 15.10.2012р.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Відповідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Отже, відповідач допустив порушення
умов договору № №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від
01.10.2011р.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові (ч.
1 ст. 513 ЦК України).

Приписами ст. 514 ЦК України передбачено,
що до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням (ст.
516 ЦК України).

Згідно матеріалів справи 31.10.2012 року
між Публічним акціонерним товариством
по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" ( первісний кредитор) та
Публічним акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (новий кредитор) було
укладено договір №2858 про відступлення
права вимоги, згідно з п. 1.1 якого
первісний кредитор передає, а новий
кредитор приймає на себе право вимоги
до боржника первісного кредитора
Комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради за договором на
постачання природного газу №
2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) від 01.10.2011р. у сумі 6 972098, 81
грн.. Крім передачі права вимоги оплати
спожитого природного газу за
зобов'язанням, зазначеним в п. 1.1
договору, до нового кредитора
переходять права вимоги стягнення всіх
штрафних санкцій, інфляційних витрат
та відсотків, пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням боржником
своїх зобов'язань за зазначеним вище
договором (п. 1.2 договору).

05.11.2012р. ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" надіслало
на адресу відповідача повідомлення №
2905/9 про укладення договору №2858 від
31.10.2012р. про відступлення права вимоги
за договором 2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) від 01.10.2011р.

Згідно платіжного доручення №11 від
07.12.2012 р. ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" отримало
6972098,81 грн. за договором №2011-ТКЕ/Н-(14)-280
від 01.10.2011р. на виконання договору
№437/517з від 04.12.2012 р.

Отже, станом на день подачі позовної
заяви заборгованість за договором
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011р., право вимоги
по якому перейшло до позивача, була
відсутня, що не заперечується
сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3 %
річних в розмірі 166915, 45 грн. згідно
поданого розрахунку.

Як вбачається із розрахунку, позивачем
здійснено нарахування 3 % річних по
кожному періоду наявності
заборгованості з урахуванням розміру
боргу за вказаний період. Однак, при
проведенні розрахунку позивачем
безпідставно віднесено до днів
прострочки заборгованості дні, в які
здійснювалася її часткова сплата.

Так, згідно п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ
від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" моментом
виконання грошового зобов'язання є
дата зарахування коштів на рахунок
кредитора або видачі їх йому готівкою.

День фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення
інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9
вищевказаної постанови).

Зважаючи на викладене, сума
заборгованості зменшується у день її
часткової сплати, і нарахування 3%
річних на неї не проводиться.

Провівши перерахунок 3 % річних, судом
встановлено, що позивачем правомірно
заявлено до стягнення 166196,54 грн. Тому, з
врахуванням вищенаведеного, позивачем
безпідставно нараховано 3%
річних в розмірі 718, 91 грн. на суму
заборгованості за дні фактичної її
сплати.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 30916, 83 грн. інфляційних
втрат згідно поданого розрахунку.
Проаналізувавши поданий розрахунок,
суд зазначає, що позивачем здійснено
інфляційні нарахування в тому числі і
на суми заборгованості за період, що
становить менше одного місяця. Зокрема
неправомірним є нарахування
інфляційних втрат за грудень 2011р. на
борг в розмірі 71214, 15 грн., оскільки
останній проіснував до 23.12.2014, за січень
2011р., на суму боргу в розмірі 657420, 81 грн.,
оскільки останній проіснував до
26.01.2012р. тобто менше одного місяця.
Неправомірним є і нарахування
інфляційних втрат за січень 2012р. на
суму боргу 1655777,97 грн., оскільки борг в
такій сумі проіснував до 26.01.2012р.і
зменшився до 1585708, 44 грн. Тому в даному
випадку обґрунтованим буде
нарахування інфляційних втат за
січень, литий 2012р на суму боргу - 1585708, 44
грн. ( відповідно 23171, 42 грн. із 1585708, 44
грн.*1002, 2% - індекс інфляції за січень
20102р., 1585708, 44 грн.*1002, 2% -індекс інфляції
за лютий 20102р.).Аналогічно
необгрунтованим є нарахування
інфляційних втрат за березень 2012р. на
борг в розмірі 871313, 84 грн., оскільки ця
сума заборгованості проіснувала з
14.03.2012р. по 27.03.2012р. і зменшилась до 179470,51
грн, тому нарахування повинно
здійснюватись на сум боргу, яка
існувала на кінець місяця. Решта
розрахунків інфляційних втрат
проведена належним чином.

При цьому судом враховується, що індекс
інфляції - це показник, що характеризує
динаміку загального рівня цін на
товари та послуги, які купуються
населенням для невиробничого
споживання, і його найменший період
визначення складає місяць.

Зважаючи на викладене, судом проведено
перерахунок та встановлено, що
позивачем правомірно заявлено до
стягнення лише 25643, 55 грн. інфляційних
втрат за визначені періоди.. У
стягненні інфляційних втрат в сумі 5254,25
грн. слід відмовити.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України,
п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити штрафні санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Згідно з п. 7.1 договору, в подальшому
відповідно п. 6.2.2. додаткової угоди від
03.01.2012р. у разі порушення споживачем
строків оплати, із споживача
стягується пеня в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

В зв'язку із несвоєчасною оплатою
природного газу, позивач нарахував
відповідачу пеню в розмірі 210891,40 грн.
згідно поданого розрахунку:

Проаналізувавши поданий розрахунком,
суд зазначає, що позивач правильно
провів нарахування пені.

Однак, відповідач просить суд
застосувати позовну давність до
заявлених вимог щодо стягнення пені
відповідно до ст. 258 ЦК України.

Позовна давність, за визначенням
статті 256 ЦК України - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки ( штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку (ч. 6 ст. 261 ЦК
України).

Позивач, посилаючись на ст. 264 ЦК
України та акт звірки від 15.01.2012р., яким
сторони погодили наявність боргу в
розмірі 6972098,81 грн. станом на 15.10.2012р.,
зазначає про переривання строку
позовної давності щодо стягнення пені.

Суд критично оцінює ці доводи позивача.
При цьому, судом враховується, що
згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. (ч.1 ст.264 ЦК України). Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

В п.4.4.1 постанови пленуму ВГСУ №10 від
29.05.2013р. "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
зазначено, що до дій, що свідчать про
визнання боргу або іншого обов'язку,
можуть належати, зокрема, підписання
уповноваженою на це посадовою особою
боржника разом з кредитором акта
звірки взаєморозрахунків, який
підтверджує наявність заборгованості
в сумі, щодо якої виник спір.

Визнання боржником основного боргу, в
тому числі і його сплата, саме по собі
не є доказом визнання ним також і
додаткових вимог кредитора (зокрема,
неустойки, процентів за користування
коштами), а так само й вимог щодо
відшкодування збитків і, відтак, не
може вважатися перериванням перебігу
позовної давності за зазначеними
вимогами.

Отже, підписання сторонами акту звірки
розрахунків станом на 15.10.2012р., в якому
відповідач визнав наявність боргу за
поставлений газ в сумі 6972098,81 грн. не
може бути доказом визнання
відповідачем вимог щодо стягнення
неустойки, а отже слугувати підставою
для переривання перебігу позовної
давності щодо стягнення пені.

Враховуючи вищевикладене та те, що
позивач заявив до стягнення пеню
нараховану за періоди з 06.07.2012р по
05.09.2012р.; 06.07.2012р.по 05.10.2012р.; 06.07.2012р. по
05.11.2012р; 06.07.2012р. по 05.12.2012р; 06.07.2012р. по
07.12.2012р. ; 06.08.2012р. по 07.12.2012 р; 06.09.2012р. по
07.12.2012р., позов подано до суду 27.09.2013р. (
вх. від 01.10.2013р.), суд доходить висновку,
що позивачем пропущено однорічний
строк позовної давності встановлений
для стягнення пені згідно ст. 258 ЦК
України.

Згідно зі ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

З огляду на вищевикладене в
задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача 210891,40 грн. пені
необхідно відмовити.

Щодо тверджень відповідача, що договір
№437/517з "Про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування" є новацією стосовно
зобов'язання за договором
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 поставки природного
газу за регульованим тарифом для
вироблення теплової енергії для потреб
установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання і зобов'язання за
договором №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 є припиненими
у зв'язку з укладенням договору №437/517з (
ст. 604 ЦК України) суд оцінює критично з
огляду на таке.

З аналізу ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
теплопостачання" , ст. 23 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2012
рік", Постанови Кабінету Міністрів
України від 11.06.2012р. №517 затверджено
Порядок та умови надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування вбачається, що
законодавством передбачено
перерахування субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, а також встановлено порядок
та умови надання такої субвенції.

Частиною 2 ст. 604 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація).

З приписів наведеної законодавчої
норми вбачається, що новація можлива
лише тоді, коли сторонами первісного і
нового зобов'язання є ті ж самі особи.

Однак, договір №437/517з від 04.12.2012р. "Про
організацію взаєморозрахунків з
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування" не є новацією стосовно
зобов'язання за договором
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 поставки природного
газу за регульованим тарифом був
укладений між Головним управлінням
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області,
головним фінансовим управлінням
Хмельницької облдержадмінстрації, КП
по експлуатації теплового
господарства "Тепловик" та Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Укладаючи договір №437/517з від 04.12.2012р.
про організацію взаєморозрахунків,
його сторони не припинили первісні
зобов'язання за договором
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011р. на
постачання та розподіл природного газу
для вироблення теплової енергії, а лише
організували взаєморозрахунки із
заборгованості за природний газ, в той
час, як новація є угодою тих самих
сторін про те, що первісне зобов'язання
припиняється, а між його учасниками
виникає нове зобов'язальне
правовідношення, якому властиві такі
ознаки, як наявність взаємної згоди
сторін щодо припинення дії
попереднього зобов'язання та щодо умов
нового зобов'язання; наявність умови
про припинення попереднього
зобов'язання, припинення всіх
додаткових зобов'язань; виникнення між
тими ж особами нового зобов'язання, яке,
як правило, містить умову про інший
предмет чи спосіб виконання, що в
даному випадку відсутнє.

Отже договір №437/517з від 04.12.2012р. про
організацію взаєморозрахунків не є
новацію щодо договору №2011-ТКЕ/Н-(14)-280
від 01.10.2011р. в розумінні ч. 2 ст. 604 ЦК
України.

Також судом критично оцінюються доводи
відповідача з приводу відсутності його
вини у простроченні виконання
зобов'язання із оплати газу, у зв'язку з
особливістю регулювання відносин у
сфері постачання та реалізації
енергоносіїв, яка передбачає надання
субвенцій з Державного бюджету для
погашення різниці у тарифах на теплову
енергію, зважаючи на приписи ч.2 ст. 617 ЦК
України, ч.2 ст. 218 ГК України та рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18.10.2005р., за яким
відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність і не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання (аналогічна позиція
викладена у постановах ВГСУ по справі
№917/1924/13 від 23.04.2014р., № 910/16351/13 від
09.04.2014р.)

При цьому також враховуються положення
п. 1.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", згідно яких за
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
через відсутність у нього необхідних
коштів, оскільки згадане правило
обумовлено замінністю грошей як їх
юридичною властивістю. Тому у випадках
порушення грошового зобов'язання суди
не повинні приймати доводи боржника з
посилання на неможливість виконання
грошового зобов'язання через
відсутність необхідних коштів (стаття
607 ЦК України) або на відсутність вини
(статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК
України).

Враховуючи вищенаведене, положення ст.
33 ГПК України, в силу яких кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, а
саме в частині стягнення з відповідача
3% річних в розмірі 166915,45 грн.,
інфляційних нарахувань в сумі 25643,55
грн.

В решті позову про стягнення 5273, 28 грн.
інфляційних втрат, 718, 91 грн. 3% річних та
210891,40 грн. пені необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 32, 33, 34, 44, 49, 82, 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м. Київ
до комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради м. Старокостянтинів за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз", м.
Хмельницький про стягнення 408723,68 грн., з
яких 30916,83 грн. інфляційних втрат, 166915,45
грн. 3% річних, 210891,40 грн. пені
задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
по експлуатації теплового
господарства "Тепловик"
Старокостянтинівської міської ради м.
Старокостянтинів, вул. Ессенська, 2 блок
4 (код 14151464) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 (код
20077720) 166196,54 грн. (сто шістдесят шість
тисяч сто дев'яносто шість гривень 54
коп.) 3% річних, 25643,55 грн. (двадцять п'ять
тисяч шістсот сорок три грн. 55 коп.)
інфляційних втрат, 3836, 80 грн. (три тисячі
вісімсот тридцять шість тисяч 80 коп.)
витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 04.07. 2014р.

Суддя
В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим. : 1 - до справи, 2 -
позивачу, (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького 6), 3 - відповідачу. (31101,
вул. Ессенська 2, блок 4, м.
Старокостянтинів), 4 - третій особі (29019,
м. Хмельницький, Проспект Миру 41) ------
всім р/л.