ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 р.
Справа № 914/1472/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Заступника Львівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Західного
регіону України в інтересах держави -
Міністерства оборони України в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції у спірних відносинах в особі
Яворівської квартирно-експлуатаційної
частини району, м.Яворів Львівської
області

до відповідача Українсько-Литовського
спільного підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рейн-Галичина",
м.Львів

про стягнення 3 385,51 грн.

За участю представників сторін:

від прокуратури Старик Н.В. -
посвідчення №023551

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Заступником
Львівського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України в інтересах
держави - Міністерства оборони України
в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції у спірних
відносинах в особі Яворівської
квартирно-експлуатаційної частини
району до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рейн-Галичина" про стягнення 3 385,51 грн.

Ухвалою суду від 25.04.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 21.05.2014р. Ухвалою
суду від 21.05.2014р. розгляд справи
відкладено на 11.06.2014р. Ухвалою суду від
11.06.2014р. продовжено строк розгляду
спору та відкладено розгляд справи на
25.06.2014р. Ухвалою суду від 25.06.2014р.
розгляд справи відкладено на 08.07.2014р.

Представник прокуратури на виконання
вимог ухвал суду подав клопотання
(вх.№29799/14 від 08.07.2014р.) про долучення до
матеріалів справи доказів надсилання
на адресу відповідача (79053, м.Львів,
вул.В.Великого, 18, офіс 816) копії
позовної заяви з додатками.
Представник прокуратури позовні
вимоги підтримав повністю, просив
позов задоволити з підстав викладених
у позовній заяві.

Позивач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, причин неявки представника
не повідомив.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвал суду не
виконав, причин неявки представника та
невиконання вимог ухвал суду не
повідомив. Станом на 08.07.2014р. від
відповідача не повернулось поштове
повідомлення про вручення йому ухвали
суду від 25.06.2014р. або поштовий конверт
без вручення його адресату. Дана ухвала
надсилалась відповідачу на адресу
зазначену у Витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а саме: 79053,
м.Львів, вул.В.Великого, будинок 18, офіс
816. Також слід зазначити, що відповідачу
надсилались ухвала про порушення
провадження у справі та ухвали про
відкладення розгляду справи від
21.05.2014р. та від 11.06.2014р. на адресу
зазначену прокурором у позовній заяві,
а саме: 79053, м.Львів, вул.В.Великого, 6/258.
За вказаною адресою відповідачем було
отримано ухвалу суду про відкладення
розгляду справи від 11.06.2014р., про що
свідчить повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, яке міститься в
матеріалах справи. Решта ухвал, які
відправлялись за вказаною адресою
повернулись на адресу суду без
вручення їх адресату з відміткою
поштового відділення «за закінченням
терміну зберігання».

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України,
суддя, прийнявши позовну заяву, не
пізніше трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від
26.12.2011р. № 18 із внесеними змінами та
доповненнями «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Отже, суд виконав умови Господарського
процесуального кодексу України щодо
належного повідомлення відповідача
про час і місце розгляду справи. До
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Інші адреси відповідача, крім
вказаної у позовній заяві та у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом суду невідомо.

Станом на 08.07.2014р. від відповідача
відзив, заяви, клопотання, в тому числі
про відкладення розгляду справи не
надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст. 75
ГПК України при відсутності
представника відповідача за наявними у
ній матеріалами яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши пояснення
представника прокуратури, суд,-

встановив:

07.07.2011р. між Яворівською
квартирно-експлуатаційною частиною
району (надалі - постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рейн-Галичина"
(надалі - споживач) укладено договір №11
про відшкодування електричної енергії,
відповідно до умов якого постачальник
постачає, а споживач оплачує спожиту
електричну енергію для
електропостачання будівництва 60-ти
квартирного житлового будинку у
м.Яворів по вул.І.Хрестителя, шифр 17/90,
площа 360 м.кв.

Відповідно до п.2.1. договору
постачальник зобов'язується постачати
електроенергію споживачу за тарифами,
які розраховуються в порядку
установленому НКРЕ.

Згідно із п.3.1. договору покази
розрахункових засобів обліку споживач
знімає візуально 19 числа кожного
місяця та подає до постачальної
організації.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що
обсяг фактично спожитої
електроенергії за розрахунковий
період визначається згідно показів
приладу з урахуванням втрат в
електромережах і підстанціях або
розрахунковим шляхом у випадках
передбачених ПКЕЕ.

Обсяг електроенергії, спожитої
споживачем підтверджується
двохстороннім актом (п.3.3. договору).

Відповідно до п.5.2. договору
розрахунковим вважається період з 20
числа попереднього місяця до 19 числа
поточного місяця (включно) та
прирівнюється до календарного.

Згідно із п.5.. договору рахунки на
оплату платежів виписуються
постачальником та надаються споживачу.
Тривалість періоду для оплати
отриманих рахунків не має перевищувати
5 операційних днів з дня отримання
рахунку.

Як зазначає прокурор, позивач виконав
умови договору поставивши відповідачу
електроенергію на умовах визначених
договором. Однак відповідач неналежним
чином не виконував умови договору,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем за
період листопада 2013р. по березень 2014р. в
розмірі 3 385,51 грн.

Як зазначено у позовній заяві, позивач
звертався до відповідача із вимогою
про погашення заборгованості, однак
вказана вимога була залишена
відповідачем без відповіді.

Таким чином Заступник Львівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Західного
регіону України звернувся до
господарського суду Львівської
області в інтересах держави -
Міністерства оборони України в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції у спірних відносинах в особі
Яворівської квартирно-експлуатаційної
частини району та просить стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рейн-Галичина" на
користь Яворівської
квартирно-експлуатаційної частини
району заборгованість в розмірі 3 385,51
грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника прокуратури,
оцінивши зібрані докази, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем 07.07.2011р.
укладено договір №11 про відшкодування
електричної енергії, відповідно до
умов якого постачальник постачає, а
споживач оплачує спожиту електричну
енергію для електропостачання
будівництва 60-ти квартирного житлового
будинку у м.Яворів по вул.І.Хрестителя,
шифр 17/90, площа 360 м.кв.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач належним чином виконував умови
договору, однак із поданих прокурором
доказів та, як вбачається із поданого
розрахунку позовних вимог, у
відповідача виникла заборгованість за
поставлену йому електричну енергію в
розмірі 3 385,51 грн. Відповідачем не
спростовано позовних вимог прокурора,
відзив на позов не надано, докази
сплати відповідачем заборгованості в
розмірі 3 385,51 грн. в матеріалах справи
відсутні.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога прокурора про стягнення з
відповідача на користь позивача 3 385,51
грн. основного боргу є обґрунтованою,
підтверджена матеріалами справи, не
спростована відповідачем та підлягає
задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Оскільки позов підлягає задоволенню в
повному обсязі, то суд, керуючись ст.49
ГПК України, дійшов висновку стягнути з
відповідача в дохід Державного бюджету
України 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Українсько-Литовського
спільного підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рейн-Галичина" (79053,
м.Львів, вул.В.Великого, будинок 18, офіс
816, ) на користь
Яворівської квартирно-експлуатаційної
частини району (81000, Львівська область,
м.Яворів, вул.Львівська, 19, ) заборгованість в розмірі 3 385,51
грн.

3. Стягнути з Українсько-Литовського
спільного підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рейн-Галичина" (79053,
м.Львів, вул.В.Великого, будинок 18, офіс
816, ) в дохід Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
1 827,00 грн.

4. Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 14.07.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.