ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа № 915/653/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді: Бритавської
Ю.С.,

при секретарі судового засідання:
Пірон О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Камінський А.С.,
довіреність від 31.12.2013р. №6

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Софіт-Люкс» (юридична адреса: 02094, м.
Київ, вул. Віскозна, 17, корп. 93-а; адреса
для листування: 04119, м. Київ, вул. С.
Хохлових, 8/а, каб. 304; )

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергогрупп» (54030, м.
Миколаїв, вул. Артилерійська, 19, )

про: стягнення 268387,90 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс»
звернулось до господарського суду
Миколаївської області з позовною
заявою про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енергогрупп» 268387,90 грн., з яких: 240518,98
грн. основного боргу, 6274,22 грн. пені,
13566,55 грн. 30% річних за користування
чужими коштами та 7488,15 грн. індексу
інфляції.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором поставки
№13-0104/68953 від 01.04.2013р. в частині повної
та своєчасної оплати за поставлений
товар.

27.05.2014р. за вх.№9513/14 позивач надав
витребувані судом документи.

08.07.2014р. за вх.№12544/14 від відповідача до
суду надійшло клопотання про
продовження строку розгляду справи та
відкладення її розгляду у зв'язку з
можливістю вирішення спору між
сторонами в приватному порядку та
досягнення між ними мирової угоди.

Ухвалою суду від 08.07.2014р. було
задоволено клопотання відповідача та
продовжено строк вирішення спору по
справі до 29.07.2014р.

16.07.2014р. за вх.№13240/14 від позивача
надійшов розрахунок суми позовних
вимог.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач у судові засідання не
з'явився, витребуваних судом
документів не надав, проти позову не
заперечив. При цьому відповідач
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, про що свідчать
відповідні повідомлення про вручення
поштових відправлень. За таких
обставин господарський суд визнав за
можливе розглянути позовну заяву за
відсутністю представника відповідача
у судовому засіданні в порядку ст. 75 ГПК
України - за наявними матеріалами
справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд встановив:

01.04.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс»
(Постачальник, позивач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Енергогрупп» (Покупець, відповідач)
укладений договір поставки №13-0104/68953,
за умовами якого Постачальник
зобов'язався передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- Покупцеві товар (товари) вказаний в
Замовленні, а Покупець зобов'язався
прийняти вказаний товар на підставі
видатково-прибуткових накладних
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з п.3.1 договору загальна
кількість товарів, що поставляються на
умовах даного договору, асортимент,
ціна за одиницю та загальна вартість
товару визначаються в Замовленнях,
рахунках-фактурах та
видатково-прибуткових накладних.

Відповідно до п.4.1 договору строк
поставки кожної узгодженої партії
товару становить 5 (п'ять) календарних
днів з дати узгодження партії поставки
в Замовленні.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що
ціна товару, який поставляється на
умовах даного договору, узгоджується
сторонами в Замовленні, відображається
в рахунках-фактурах та вказується у
видатково-прибутковій накладній.

За п.8.1 договору Покупець повинен
сплатити поставлений товар не пізніше
30 (тридцять) днів з дати поставки товару
Постачальником. Оплата здійснюється у
розмірі повної вартості поставленої
партії товару шляхом безготівкового
переказу на поточний рахунок
Постачальника, вказаний у реквізитах
Постачальника в цьому договорі.

У відповідності до п.8.5 договору в разі
прострочення Покупцем оплати товару
Постачальник має право вимагати, а
Покупець зобов'язаний сплатити
проценти за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 30% річних,
які нараховуються на суму
заборгованості Покупця за весь період
користування ним грошовими коштами,
які належать до сплати Постачальнику.

Пунктом 9.3 договору передбачено, що за
порушення грошових зобов'язань за цим
договором винна сторона сплачує
постраждалій стороні пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла у період припущення порушення
винною стороною, від суми невиконаного
грошового зобов'язання за кожний день
порушення виконання.

Згідно з п.11.1 договору цей договір
вступає в дію з дати його укладання
обома Сторонами і діє на протязі одного
року.

На виконання укладеного договору
позивачем поставлено відповідачу
товар, що підтверджується видатковими
накладними №10 від 09.01.2014р. на суму 14401,40
грн.; №22 від 13.01.2014р. на суму 261,95 грн.; №35
від 15.01.2014р. на суму 30975,54 грн.; №36 від
15.01.2014р. на суму 44481,20 грн.; №37 від 15.01.2014р.
на суму 16568,16 грн.; №49 від 16.01.2014р. на суму
1554,17 грн.; №66 від 17.01.2014р. на суму 19469,94
грн.; №67 від 17.01.2014р. на суму 92895,31 грн.;
№76 від 20.01.2014р. на суму 4896 грн.; №79 від
20.01.2014р. на суму 1131,08 грн.; №82 від 20.01.2014р.
на суму 4294 грн.; №85 від 21.01.2014р. на суму
1215 грн.; №115 від 22.01.2014р. на суму 2210 грн.;
№116 від 23.01.2014р. на суму 90,52 грн.; №120 від
23.01.2014р. на суму 1436 грн.; №140 від 28.01.2014р.
на суму 524 грн.; №148 від 28.01.2014р. на суму
1301,94 грн.; №160 від 30.01.2014р. на суму 2856,82
грн.; №166 від 31.01.2014р. на суму 1105 грн.;
довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей №25 від
09.01.2014р., №20/1 від 13.01.2014р., №20/2 від
23.01.2014р.

Відповідач своїх договірних
зобов'язань в частині своєчасної та
повної оплати поставленого товару не
виконав, розрахувавшись за поставлений
товар частково, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 240518,98 грн.

Наявний борг відповідачем не
сплачений, що і стало підставою для
звернення позивача до господарського
суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК
України, які кореспондуються з
вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Господарським судом встановлено
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки №13-0104/68953 від 01.04.2013р. в частині
повної та своєчасної оплати за
поставлений товар, внаслідок чого у
нього виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 240518,98 грн.

Жодних доказів погашення наявного
боргу відповідач до суду не надав. Так
само відповідачем не надано і відзиву
на позовну заяву, будь-яких заперечень
проти поставки йому товару тощо.

За таких обставин, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ
«Софіт-Люкс» про стягнення з
відповідача 240518,98 грн. основного боргу
є правомірними та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язань за договором
можуть забезпечуватися неустойкою
(штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК
України також передбачено, що одним із
наслідків порушення зобов'язання є
сплата неустойки, зокрема, пені, а в
силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки (пені) є грошова
сума, її розмір встановлюються
договором або актом цивільного
законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними
санкціями в цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання зобов'язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими грошовими коштами,
якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

У відповідності до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Господарський суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
стягнення 6274,22 грн. пені за неналежне
виконання договірних зобов'язань в
частині своєчасної та повної оплати
поставленого товару, 13566,55 грн. 30% річних
за користування чужими коштами та 7488,15
грн. індексу інфляції - є правомірними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі п.п. 8.5, 9.3
договору, вимог ст.ст. 536, 549-552, 625 ЦК
України, ст.ст. 230-232 ГК України.

При цьому господарський суд приймає до
уваги розрахунки пені, 30% річних та
індексу інфляції, надані позивачем до
суду в позовній заяві та розрахунку
суми позовних вимог за вх.№13240/14 від
16.07.2014р., вважає їх обґрунтованими, з
огляду на що приходить до висновку про
підставність та необхідність
задоволення позовних вимог ТОВ
«Софіт-Люкс» в частині стягнення з
відповідача 6274,22 грн. пені, 13566,55 грн. 30%
річних за користування чужими коштами
та 7488,15 грн. індексу інфляції.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог ТОВ «Софіт-Люкс» в повному
обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати позивача по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергогрупп» (54030, м.
Миколаїв, вул. Артилерійська, 19, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Софіт-Люкс» (юридична адреса: 02094, м.
Київ, вул. Віскозна, 17, корп. 93-а; адреса
для листування: 04119, м. Київ, вул. С.
Хохлових, 8/а, каб. 304; )
240518 (двісті сорок тисяч п'ятсот
вісімнадцять) грн. 98 коп. основного
боргу, 6274 (шість тисяч двісті сімдесят
чотири) грн. 22 коп. пені, 13566 (тринадцять
тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 55
коп. 30% річних за користування чужими
коштами, 7488 (сім тисяч чотириста
вісімдесят вісім) грн. 15 коп. індексу
інфляції та 5367 (п'ять тисяч триста
шістдесят сім) грн. 76 коп. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Повне рішення складено 18 липня 2014 року.

Суддя
Ю.С. Бритавська