КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р. Справа№ 5011-18/8313-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: не
з"явився

від відповідача-1 за первісним позовом:
не з"явився

від відповідача-2 за первісним позовом:
ОСОБА_2

від третьої особи за первісним позовом:
не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електронний світ
України»

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 19.05.2014р.

№ 5011-18/8313-2012 (суддя Т.Ю. Трофименко )

про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Господарського
суду м. Києва від 02.07.2013р. у справі №
5011-18/8313-2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електронний світ
України»

до Профспілки працівників Федерації
професійних спілок України, Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оператор
електронної реєстрації та звітності»

про усунення перешкод у користуванні
майном

за зустрічним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електронний світ
України»

про визнання недійсним договору оренди
№ 2/07/2011 та зобов»язання звільнити
незаконно займані приміщення АДРЕСА_3

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.05.2014р. № 5011-18/8313-2012 відмовлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України" у задоволенні заяви про
перегляд рішення Господарського суду
міста Києва від 02.07.2013 р. у справі №
5011-18/8313-2012 за нововиявленими
обставинами, рішення Господарського
суду міста Києва у справі №5011-18/8313-2012
від 02.07.2013 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України" звернулось до суду з
апеляційною скаргою, просить скасувати
ухвалу Господарського суду м. Києва від
19 травня 2014 року по справі №5011-18/8313-2012,
заяву TOB «Електронний світ України» про
перегляд Рішення Господарського суду
м. Києва від 02 липня 2013 року по справі
№5011-18/8313-2012 за нововиявленими
обставинами задовольнити, рішення
Господарського суду м. Києва від 02
липня 2013 року по справі №5011-18/8313-2012
скасувати та прийняти рішення, яким
первісні позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електронний світ України» до
Профспілки працівників Федерації
професійних спілок України , Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю «Оператор
електронної реєстрації та звітності»
про усунення перешкод у користуванні
майном задовольнити повністю. В
задоволенні зустрічних позовних вимог
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електронний світ
України» про визнання недійсним
договору оренди №2/07/2011 та зобов'язання
звільнити незаконно займані
приміщення АДРЕСА_3 відмовити повністю,
посилаючись на порушення місцевим
судом норм матеріального та
процесуального права та на неповне
з»ясування обставин справи, що
призвело до прийняття
необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що рішення місцевого
суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 не
підписував договір оренди № 2/07/2011 від
01.07.2011року. Однак, відповідно до
протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 23
листопада 2012 року зазначено: «Через
деякий час до офісу приїхав сам ОСОБА_2
та в присутності юристів нашої
компанії, а також представників ТОВ
«Оператор електронної Реєстрації та
звітності» ми підписали договір оренди
№ 2/07/2011 від 01.07.2011року. Також в
поясненнях від 11 липня 2012 року ОСОБА_5,
які знаходяться в матеріалах
кримінального провадження № 0000070
зазначено: «Вказаний трьохсторонній
договір оренди № 2/07/2011 від 01.07.2011року
був підписаний у присутності всіх
учасників підписання, підписи яких
стоять на ньому».

Крім того, відповідно до висновку № 37
судової почеркознавчої експертизи від
31.05.2013 року Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз встановити ким, ОСОБА_2, чи
іншою особою виконаний підпис від
імені ОСОБА_2, що міститься в графі
«Орендодавець» договору оренди №2/07/2011,
укладеного 01.07.2011р. між ФОП ОСОБА_2, ТОВ
«Електронний світ України» та ТОВ
«Оператор Електронної Реєстрації та
Звітності» - не надасться можливим,
оскільки як збіги частини загальних і
окремих ознак так і розбіжності
частини загальних і окремих ознак
підпису є суттєвими, однак не є
переважаючими одна перед іншою та не є
достатніми для будь-якого
категоричного чи ймовірного
позитивного або негативного висновку,
а лише дозволяють зробити висновок про
те, що встановити ким, ОСОБА_2, чи іншою
особою виконаний даний підпис від
імені ОСОБА_2 - не надається можливим.

Апелянт зазначає, що у зв'язку із
варіаційністю підписного почерку
ОСОБА_2 та враховуючи, що відповідно до
висновку № 837 судової почеркознавчої
експертизи Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 31.05.2013 року встановити
ОСОБА_2, чи іншою особою виконаний даний
підпис від імені ОСОБА_2 - не надається
можливим, а підпис від імені ОСОБА_2,
який міститься - на паперовій наклейці,
якою опечатано нитки та вузол прошивки
на зворотній стороні останнього аркушу
(верхній підпис) даного договору
виконаний ОСОБА_2 та відповідно до
висновку №10526/12-32/10527/12-33 від 30.11.2012р.
експерта Київського НДІ судових
експертиз - підпис від імені ОСОБА_2 в
графі «Орендодавець:» у рядку «ОСОБА_2.»
на лицьовій стороні дев'ятого аркуша та
праворуч від відтиску печатки TOB
«Електронний світ України» на
зворотній стороні дев'ятого аркуша у
договорі оренди № 2/07/2011 від 01 липня 2011
року, виконаний ОСОБА_2, що підтверджує
ту обставину, що договір оренди №2/07/2011
укладений 01.07.2011р. між ФОП ОСОБА_2, ТОВ
«Електронний світ України» та ТОВ
«Оператор Електронної Реєстрації та
Звітності», підписаний «Орендодавцем»
ОСОБА_2.

Крім того, в матеріалах справи
міститься оригінал договору оренди
№2/07/2011 від 01.07.2011 року та відповідно до
висновку № 837 судової почеркознавчої
експертизи від 31.05.2013 року Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз виконання підписів від імені
ОСОБА_2, які містяться: в графі
«Орендодавець» та на аркуші паперу,
яким заклеєний вузол нитки прошивки
аркушів оригінального примірника
договору оренди №2/07/2011 укладеного
01.07.2011р. між ФОП ОСОБА_2, ТОВ
«Електронний світ України» та TOB
Оператор Електронної Реєстрації та
Звітності», шляхом технічного монтажу -
не має.

Враховуючи обставини, які викладені в
Заяві про перегляд Рішення
Господарського суду м. Києва від 02
липня 2013 року по справі №5011-18/8313-2012 за
нововиявленими обставинами та той
факт, що до уваги судом повинен братися
саме оригінал договору оренди, де
технічного монтажу немає, а не копія
договору оренди, яка не повинна братися
до уваги судом та враховуючи висновки
експертиз слід прийти до висновку, що
Заява про перегляд Рішення
Господарського суду м. Києва від 02
липня 2013 року по справі №5011-18/8313-2012 за
нововиявленими обставинами підлягає
задоволенню.

Апелянт зазначає, що приймаючи рішення
суди виходили із того, що висновком №
838 судової експертизи технічного
дослідження документів від 03.06.2013 р.
встановлено, що зображення 1-8 аркушів
наданої на дослідження копії договору
оренди № 2/07/2011 не є автентичною копією
реквізитів 1-8 аркушів наданого на
дослідження оригіналу примірника
договору оренди; дев'ятий аркуш наданої
на дослідження копії договору оренди
виготовлений шляхом технічного
монтажу із використанням комп'ютерної
чи копіювально - розмножувальної
техніки, де оригіналами для даних
зображень послужили реквізити двох
різних документів, або двох різних
примірників одного документа.
Враховуючи викладене, судами
встановлено, що в матеріалах справи
відсутній Договір оренди, підписаний
зі сторони власника майна, а
відповідно, договір, який міститься в
матеріалах справи, є недійсним, адже
суперечить ч. 2 ст. 207 ЦК України. Однак,
в матеріалах справи міститься саме
оригінал договору оренди № 2/07/2011 від 01
липня 2011 року та відповідно до
висновку №837 судової почеркознавчої
експертизи від 31.05.2013 року Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз виконання підписів від імені
ОСОБА_2, які містяться: в графі
«Орендодавець» та на аркуші паперу,
яким заклеєний вузол нитки прошивки
аркушів оригінального примірника
договору оренди №2/07/2011 укладеного
01.07.2011р. між ФОП ОСОБА_2, ТОВ
«Електронний світ України» та TOB
Оператор Електронної Реєстрації та
Звітності» шляхом технічного монтажу -
не має.

Крім того, відповідачем за зустрічним
позовом на виконання умов договору
оренди було оплачено орендну плату в
розмірі 40 240 (сорок тисяч двісті сорок)
гривень 00 копійок, а в свою чергу
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
було прийняту дану оплату та вчинено
конклюдентні дії щодо схвалення
правочину. Також TOB «Електронний світ
України» сплачував комунальні платежі
за орендоване приміщення, а в свою
чергу Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 дані платежі не сплачувалися.

В судове засідання представники
позивача за первісним позовом,
відповідача-1 за первісним позовом,
третьої особи за первісним позовом не
з»явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки суд не повідомлено.
Оскільки сторони не скористались
своїми правами, передбаченими статтею
22 ГПК України, та виходячи з того, що
явка сторін не визнавалася
обов»язковою судом апеляційної
інстанції, а участь в засіданні суду (як
і інші права, передбачені статті 22 ГПК
України) є правом, а не обов»язком
сторін, враховуючи строки розгляду
справи, Київський апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги по суті в судовому засіданні
10.07.2014 року за відсутності
представників позивача за первісним
позовом, відповідача-1 за первісним
позовом, третьої особи за первісним
позовом за наявними матеріалами
справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, вислухавши пояснення
представника відповідача-2 за
первісним позовом, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України" звернулось до Господарського
суду м. Києва з позовом про
зобов'язання Профспілки працівників
Федерації професійних спілок України
не чинити перешкод у користуванні
орендованими приміщеннями, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею
275, 43 кв. м.; зобов'язати Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 не чинити
позивачеві перешкод у користуванні
орендованими приміщеннями, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 по
АДРЕСА_3 площею 275, 43 кв. м. до закінчення
строку договору оренди від 01.07.2011 року
№ 2/07/2011, а саме до 30 червня 2014 року.

Позивач у заяві про уточнення позовних
вимог просив суд визнати право
користування за ТОВ "Електронний світ
України" приміщенням, яке є предметом
оренди за договором оренди від 01.07.2011
року № 2/07/2011, укладеним між Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Електронний світ України" та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2, а саме
приміщенням, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, площею 275,43 кв. м.;
припинити відповідачеві-1 чинити
позивачу перешкоди у користуванні
орендованим приміщенням, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею
275,43 кв. м., а саме заборонити Профспілці
працівників Федерації професійних
спілок України самовільно, без
письмового дозволу позивача, заходити
та знаходитися на території
орендованого приміщення, заборонити
Профспілці працівників Федерації
професійних спілок України відключати
та будь-яким іншим чином заважати
роботі електропостачання та
водопостачання орендованого
приміщення, заборонити Профспілці
працівників Федерації професійних
спілок України демонтувати
сигналізацію, засоби
відеоспостереження та інші
комунікації орендованого приміщення,
заборонити Профспілці працівників
Федерації професійних спілок України
вчиняти інші дії, які порушують права
позивача, як користувача приміщенням
відповідно до договору оренди від
01.07.2011 року № 2/07/2011; зобов'язати Фізичну
особу - підприємця ОСОБА_2 не чинити
позивачеві перешкод у користуванні
орендованим приміщенням, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею
275,43 кв. м. до закінчення строку договору
оренди від 01.07.2011 року № 2/07/2011, а саме до
30 травня 2014 року, а саме припинити
Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2
чинити перешкоди працівникам та
відвідувачам ТОВ "Електронний світ
України" у вільному доступі до
орендованих приміщень, припинити
відключати та будь-яким іншим чином
заважати роботі електропостачання та
водопостачання орендованого
приміщення, заборонити Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2 демонтувати
сигналізацію, засоби
відеоспостереження та інші
комунікації орендованого приміщення,
припинити Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2 вчиняти інші дії, які порушують
права позивача, як користувача
приміщенням відповідно до договору
оренди від 01.07.2011 року № 2/07/2011 до
закінчення дії договору оренди.

Позивач за зустрічним позовом у
позовній заяві просив суд визнати
недійсним договір оренди № 2/07/2011,
укладений між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Електронний світ України" від 01.07.2011
року, та зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Електронний світ України" звільнити
незаконно займані приміщення АДРЕСА_2 і
належать ОСОБА_2 на праві власності.

Рішенням Господарського суду м.Києва
від 02.07.2014р. № 5011-18/8313-2012 у задоволенні
первісного позову відмовлено повністю,
зустрічний позов задоволено повністю,
визнано недійсним договір оренди №
2/07/2011 від 01.07.2011 року, укладений між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Оператор
електронної реєстрації та звітності";
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України" звільнити незаконно займані
приміщення АДРЕСА_1

На підставі рішення суду з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Електронний світ України" підлягає
стягненню на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 1 073 грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

16.01.2014 р. до канцелярії суду надійшла
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Електронний Світ
України" про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
02.07.2013 р. у справі № 5011-18/8313-2012 за
нововиявленими обставинами.

Заявник просить суд рішення
Господарського суду м. Києва від 02
липня 2013 року по справі №5011-18/8313-2012
скасувати та прийняти нове рішення,
яким первісні позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електронний світ
України» до Профспілки працівників
Федерації професійних спілок України,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Оператор
електронної реєстрації та звітності»
про усунення перешкод у користуванні
майном задовольнити повністю. В
задоволенні зустрічних позовних вимог
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електронний світ
України» про визнання недійсним
договору оренди №2/07/2011 та зобов'язання
звільнити незаконно займані
приміщення АДРЕСА_3 відмовити повністю,
посилаючись на порушення місцевим
судом норм матеріального та
процесуального права та на неповне
з»ясування обставин справи, що
призвело до прийняття
необґрунтованого рішення.

В обґрунтування заяви Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Електронний світ України" посилаєтсья
на те, що 17.12.2013 р. заявником були
виявлені нововиявлені обставини, що
мають істотне значення для справи і, на
думку заявника, є підставою для
перегляду зазначеного судового
рішення, що підтверджується
клопотанням про ознайомлення з
матеріалами кримінального провадження
0000070 від 17 грудня 2013 року та листом
Голосіївського районного управління
ГУ МВС в м. Києва №53/16-16 від 09 січня 2014
року. Відповідно до Протоколу допиту
свідка ОСОБА_5 від 23 листопада 2012 року
зазначено: "Через деякий час до офісу
приїхав сам ОСОБА_2 та в присутності
юристів нашої компанії, а також
представників ТОВ "Оператор
електронної Реєстрації та звітності"
ми підписали договір оренди № 2/07/2011 від
01.07.2011 року.

Крім того, в поясненнях від 11 липня 2012
року ОСОБА_5, які знаходяться в
матеріалах кримінального провадження
№0000070 зазначено: "Вказаний
трьохсторонній договір оренди № 2/07/2011
від 01.07.2011 року був підписаний у
присутності всіх учасників підписання,
підписи яких стоять на ньому".

Про наявність вищезазначених
обставини заявник не знав і не міг
знати, оскільки дізнався тільки 17.12.2013р.
після ознайомлення із матеріалами
кримінального провадження №
0000070.

На думку заявника, дані обставини є
новиявлиними та мають істотне для
розгляду справи, оскільки спростовують
твердження ОСОБА_2, що він не підписував
договір оренди № 2/07/2011 від 01.07.2011 року,
оскільки в Протоколі допиту свідка від
23 листопада 2012 року та в поясненнях від
11 липня 2012 року зазначено, що договір
оренди № 2/07/2011 від 01.07.2011 року
підписувався в присутності всіх
учасників підписання та підписи яких
стоять на ньому всіх сторін договору.

Відповідно до ст.112 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявлеиими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправильний
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого

правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане».

Підставою для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами може бути
скасування рішення чи вироку суду, які
у відповідності з частинами третьою і
четвертою ст. 35 ГПК України обов»язкові
для господарського суду щодо фактів
або певних подій і покладені ним в
основу судового рішення.

Згідно з п. п. 1 - 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 17
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" статтею 112
ГПК визначено вичерпний перелік
підстав для перегляду судових рішень
за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою
процесуальною формою судового процесу,
яка визначається юридичною природою
цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є,
одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду
справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи,

- по-третє, істотність даних обставин
для розгляду справи (тобто коли
врахування їх судом мало б наслідком
прийняття іншого судового рішення, ніж
те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Прийняття та розгляд заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами не означає
обов'язкового скасування чи зміни
рішення, що переглядається. Результат
перегляду повинен випливати з оцінки
доказів, зібраних у справі, і
встановлення господарським судом на
основі цієї оцінки наявності або
відсутності нововиявлених обставин,
визначення їх істотності для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Заявник як на нововиявлену обставину
посилається на те, що відповідно до
Протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 23
листопада 2012 року зазначено: "Через
деякий час до офісу приїхав сам ОСОБА_2
та в присутності юристів нашої
компанії, а також представників ТОВ
"Оператор електронної Реєстрації та
звітності" ми підписали договір оренди
№ 2/07/2011 від 01.07.2011 року.

Також в поясненнях від 11 липня 2012 року
ОСОБА_5, які знаходяться в матеріалах
кримінального провадження 0000070
зазначено: "Вказаний трьохсторонній
договір оренди № 2/07/2011 від 01.07.2011 року
був підписаний у присутності всіх
учасників підписання, підписи яких
стоять на ньому", а тому такий факт є
нововиявленими обставинами в
розумінні ст. 112 ГПК України.

Як вбачається з п. 8.7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 17, законом не передбачено
здійснення перегляду судового рішення
за нововиявленими обставинами у
повному обсязі; отже, господарський суд
вправі переглянути судове рішення за
нововиявленими обставинами лише в тих
межах, в яких ці обставини впливають на
суть рішення.

Також, слід враховувати, що як на тому
наголошено в п. 5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 17
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" не може
вважатися нововиявленою обставина, яка
ґрунтується на переоцінці тих доказів,
які вже оцінювалися господарським
судом у процесі розгляду справи.
Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами. Не
можуть визнаватися нововиявленими
обставини, на які посилався учасник
судового процесу в своїх поясненнях в
суді будь-якої з інстанцій, або які
могли бути встановлені судом в разі
виконання вимог процесуального закону,
зокрема, статті 38 ГПК.

Крім того, істотність нововиявлених
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте) є
обов'язковою умовою.

Як зазначено у п. 8.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 17, ГПК України не надає
господарському суду права повертати
заяву про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами, якщо суд
вважає, що таких обставин немає. У цих
випадках, з'ясувавши за результатами
розгляду відповідної заяви в порядку
статті 114 ГПК відсутність
нововиявлених обставин, господарський
суд виносить ухвалу про залишення
судового рішення без змін.

На підставі вищевикладеного колегія
приходить до висновку про те, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України" звертаючись до суду з заявою
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами не надало
суду обставин, які не були відомі
господарському суду під час вирішення
справи по суті, і які не могли бути
поданими суду для прийняття рішення.

Заява позивача не містить
нововиявлених обставин, в розумінні
вказаних вище норм законодавства, а
тому колегія не знаходить підстав для
задоволення заяви про перегляд рішення
Господарського суду м.Києва від
02.07.2013р. у справі № 5011-18/8313-2012 за
нововиявленими обставинами.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представником
ТОВ «Електронний світ України» через
відділ документального забезпечення
суду було подано клопотання про
призначення судової почеркознавчої
експертизи, яке колегією було
відхилено виходячи з наступного.

Судова експертиза повинна
призначатися лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення даних, що входять до
предмету доказування, тобто у разі,
коли висновок експерта не можуть
замінити інші засоби доказування (п. 1
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 27.11.2006
р. № 01-8/2651 "Про деякі питання
призначення судових експертиз").

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ч.5 ст. 42 ГПК України висновок
судового експерта для господарського
суду не є обов»язковим і оцінюється
господарським судом за правилами,
встановленими ст. 43 цього Кодексу.

Враховуючи наявність в матеріалах
справи висновку судово-почеркознавчої
експертизи № 837 від 31.05.2013р. Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз та висновку № 10526/12-32/10527/12-33
від 31.11.2012р. Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, колегія вважає клопотання
відповідача про призначення
експертизи по справі № 5011-18/8313-2012 таким,
що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному та повному і
об»єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи
апелянта, викладені у апеляційній
скарзі, оскільки вони не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують правильність
висновків місцевого господарського
суду.

Оцінюючи вищенаведені обставини,
колегія приходить до висновку, що
оскаржувана ухвала Господарського
суду м.Києва обґрунтована, відповідає
обставинам справи і чинному
законодавству, а отже підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106, 112-114
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електронний світ України» на ухвалу
Господарського суду м. Києва від
19.05.2014р. № 5011-18/8313-2012 залишити без
задоволення.

Ухвалу Господарського суду м. Києва
від 19.05.2014р. № 5011-18/8313-2012 залишити без
змін.

Матеріали справи № 5011-18/8313-2012
повернути до Господарського суду м.
Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх