ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Справа № 909/1264/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи
В.І.суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди
Д.С.розглянувши матеріали касаційної
скарги за участю представників :
Фермерського господарства "Прометей"
від позивача: не з'явились від
відповідача: Книщук П.С.; Давимук В.Я.на
рішенняГосподарського суду Івано -
Франківської області від 21.01.2014 рокута
постановуЛьвівського апеляційного
господарського суду від 19.03.2014 рокуу
справі№ 909/1264/13за позовомПриватного
підприємства "Агро -ТЕК"доФермерського
господарства "Прометей"простягнення
заборгованості за неналежне виконання
умов договору

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Агро -ТЕК" (далі
позивач) звернулось з позовом до
Фермерського господарства "Прометей"
(далі відповідач) про стягнення 100 040
грн. основного боргу; 29 697 грн. - штрафу; 2
556 грн. - 3% річних; 12 099 грн. - пені та 7 200
грн. - витрат за надання правової
допомоги.

Позивач обґрунтовував свої вимоги
неналежним виконанням відповідачем
договору поставки № 179 (позивач -
постачальник, відповідач - покупець)
від 15.09.2011 року (далі Договір) - а.с. 20-22.

Рішенням господарського суду Івано -
Франківської області від 21.01.2014 року
позовні вимоги задоволені частково, а
саме: з відповідача підлягає стягненню
29 697 грн. - штрафу; 3 018 грн. - річних; 11 646
грн. - пені; 7 200 грн. - витрат за надання
правової допомоги.

Провадження у справі, в частині
стягнення з відповідача 100 040 грн. - було
припинено, за клопотанням позивача (а.с.
41) в якому він просив припинити
провадження, в частині стягнення
основного боргу, в зв'язку з
відсутністю предмету спору, оскільки
відповідачем, основний борг було
сплачено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 19.03.2014 року
апеляційну скаргу відповідача було
залишено без задоволення, а рішення
прийняте у справі без змін.

Суди прийшли до висновку про те, що
відповідачем були порушені
зобов'язання щодо оплати продукції за
Договором.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими рішеннями, відповідач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати прийняті у
справі рішення, в частині стягнення
неустойки, економічних санкцій, витрат
за надання правової допомоги та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову (в цій частині)
відмовити повністю.

В своїй касаційній скарзі відповідач
звертає увагу на наступні обставини:
судом не враховано те, що відповідачем
добровільно повністю погашено суму
основного боргу. Позивачем не
заявлялись та не розраховувалися
збитки в зв'язку з невиконанням
зобов'язання відповідачем. Відповідач
вважає, що судом необґрунтовано не
застосовані приписи ст. 233 ГК України,
ст. 551 ЦК України та ст. 83 ГПК України.
Сума неустойки є надто великою, не
співрозмірною, в порівнянні з
добровільно сплаченою сумою боргу,
також не спірозмірним є стягнення
витрат у розмірі 7 200 грн. за надання
правової допомоги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників відповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Між сторонами у справі було укладено
Договір, згідно до якого позивач
повинен поставити відповідачу добавки
до кормів.

Загальна сума Договору, орієнтовно
становить 300 000 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата
кожної партії товару здійснюється
шляхом попередньої оплати повної її
вартості.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що в
разі поставки постачальником партії
товару без здійснення покупцем
попередньої оплати, оплата такої
партії товару здійснюється покупцем в
термін до 5-ти банківських днів від дати
поставки партії товару.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що
невиконання покупцем зобов'язань по
розрахунках за отриману продукцію на
протязі 30 -ти календарних днів надає
постачальнику (позивач) право
застосувати до покупця фінансові та
штрафні санкції передбачені Договором.

Пунктом 6.1 Договору передбачено. що у
випадку несвоєчасної оплати товару
згідно п. 5.2 покупець сплачує пеню за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, в розмірі подвійної ставки
НБУ від неоплаченої суми за кожний день
затримки оплати.

У випадку прострочення покупцем
виконання грошового зобов'язання він
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь термін прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми
(п.6.2).

На умовах п.5.4 Договору, а також у
випадку незадоволення умов претензій,
у визначений діючим законодавством
термін, постачальник отримує право
застосувати до покупця штрафні санкції
в розмірі 25% від суми основного боргу,
на момент закінчення однієї з цих дат.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідачем неналежно виконувалися
умови Договору, а основну
заборгованість ним було погашено після
звернення позивача з позовною заявою
до суду (31.10.2013 року згідно поштового
штемпелю - а.с. 47).

До матеріалів справи (а.с. 39 - 46) залучена
копія Договору № 211013 від 21.10.2013 року,
який укладений між позивачем та
адвокатом про надання правової
допомоги, копія адвокатського
свідоцтва та видатковий касовий ордер
від 30.10.21013 року, який свідчить про те, що
позивач поніс витрати на надання
правової допомоги у розмірі 7 200 грн.

Арифметичний розрахунок позовних
вимог, в частині стягнення штрафних та
економічних санкцій відповідачем, в
касаційній скарзі, не оспорюється.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що
до складу судових витрат відноситься
оплата послуг адвоката.

Враховуючи те, що основна
заборгованість погашена відповідачем
після звернення позивача до суду, судом
обґрунтовано покладено на відповідача
витрати пов'язані з наданням правової
допомоги адвокатом позивачу.

Пунктом 3 ст. 83 ГПК України передбачено
право господарського суду при
прийнятті рішення зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що суди при
розгляді справи, вірно прийшли до
висновку про відсутність виняткового
випадку, при якому можливо зменшення
неустойки, яка підлягає стягнення з
відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що п.3
ст. 83 ГПК України передбачено право
суду, а не обов'язок щодо зменшення
неустойки, судова колегія приходить до
висновку про те, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, а прийняті у
справі рішення повинні бути залишені
без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні касаційної скарги
Фермерського господарства "Прометей"
відмовити.

2. Рішення Господарського суду Івано -
Франківської області від 21.01.2014 року та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 19.03.2014 року
прийняті у справі № 909/1264/13 залишити без
змін.

Головуючий
В.І.Дерепа

Судді
С.В.Бондар

Д.С. Кривда