ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" липня 2014 р.Справа № 922/2422/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання
Івахненко І.Г.

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства банк
"Меркурій" про забезпечення позову по
справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства банк "Меркурій", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій-Прогрес", м.
Харків про стягнення 21300778,72 грн. за
участю представників:

позивача - Гендеровська Ю.О. за
довіреністю № 52 від 16.06.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство банк
"Меркурій" (позивач) звернулося до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій-Прогрес"
(відповідач) про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором № 02/1-25К-71
невідновлювальної кредитної лінії в
національній валюті України від 29.08.2012
р. у розмірі 21300778,72 грн.

В обґрунтування позову позивач
вказував, що відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, систематично порушує графік
повернення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитними коштами, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість відповідача перед
позивачем, яка станом на 21.05.2014 р.
складає 21300778,72 грн.

Позивач, через канцелярію
господарського суду 02.07.2014 р. за вх.№
22602, надав заяву про забезпечення
позову, яка судом долучена до
матеріалів справи.

Згідно заяви про забезпечення позову
позивач просив суд:

- вжити заходи забезпечення позову, а
саме: накласти арешт в межах суми боргу
21300778,72 грн., на нерухоме і рухоме майно,
яке належить ТОВ «Меркурій-Прогрес» на
праві власності, в тому числі на
грошові кошти на усіх рахунках,
належних йому у всіх банках України;

- заборонити ТОВ «Меркурій-Прогрес» у
термін, починаючи з дати винесення
ухвали по забезпеченню позову до
розгляду його по суті та набрання
судовим рішенням законної сили,
розпоряджатися безпосередньо або
через своїх представників на будь-яких
підставах, у будь-якій формі належним
йому на праві власності майном.

При цьому в обґрунтування заяви про
забезпечення позову представник
позивача вказував, що відповідач, в
порушення умов кредитного договору,
порушує умови кредитного договору, не
сплачує проценти за користування
кредитом. Пояснень щодо причин
невиконання зобов'язань по кредитному
договору та плану заходів щодо
погашення наявної заборгованості,
відповідач позивачу не надав. Такі дії
відповідача свідчать про можливість
непогашення кредиту взагалі.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заяву про
забезпечення позову.

Представник відповідача, через
канцелярію господарського суду 14.07.2014
р. за вх.№ 23960, надав відзив на позовну
заяву, який судом долучений до
матеріалів справи. Згідно відзиву
представник відповідача просив суд,
зокрема, у задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовити.

Господарський суд, розглянувши заяву
позивача про забезпечення позову,
керуючись вимогами ст.ст. 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, а також враховуючи положення
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", зазначає наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України заходи
до забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою
сторони, прокурора, або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України, позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові суми, що належить
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмету спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Види забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами.

Види забезпечення позову можуть
використовуватися господарським судом
лише в межах предмета позову та не
повинні порушувати прав інших
акціонерів (учасників) господарського
товариства.

Не допускається забезпечення позову
заходами, не передбаченими цим
Кодексом.

Суд зазначає, що у вирішенні питання
про забезпечення позову господарський
суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника
щодо необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення
в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання
або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після

пред'явлення вимоги чи подання позову
до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається
його відповідністю вимогам, на
забезпечення яких він вживається.
Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням
співвідношення прав (інтересу), про
захист яких просить заявник, з вартістю
майна, на яке вимагається накладення
арешту, або майнових наслідків
заборони відповідачеві вчиняти певні
дії.

Предметом даної справи є вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на свою користь суми у розмірі 21300778,72
грн. на підставі договору № 02/1-25К-71
невідновлювальної кредитної лінії в
національній валюті України від 29.08.2012
р., відповідно до умов якого
відповідачу були надані кредитні кошти
у розмірі 19432500,00 грн. (додаткова угода №
7 від 28.02.2013 р. до договору № 02/1-25К-71
невідновлювальної кредитної лінії в
національній валюті України від 29.08.2012
р.) на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового використання.

В підтвердження факту надання
позивачем відповідачу кредиту у
розмірі 19432500,00 грн. позивач посилається
на платіжне доручення № 18483 від 29.08.2012
р., платіжне доручення № 4862 від 28.02.2013 р.,
платіжне доручення № 27415 від 30.11.2013 р.

Однак, доказів оплати відповідачем
позивачу кредиту та нарахованих за ним
відповідних сум в матеріалах справи не
міститься.

Разом з цим господарський суд зазначає,
що ціна позову по справі є значною, а
вжиття відповідних заходів до
забезпечення позову не є суттєвим
обмеженням для відповідача, оскільки
жодним чином не буде заважати веденню
ним власної господарської діяльності.

З огляду на вищевикладене
господарський суд приходить до
висновку, що невжиття заходів до
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду по даній справі.

Приймаючи до уваги те, що при вжитті
заходів до забезпечення позову
необхідно враховувати наявність
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, та те, що у позовному
провадженні піддані арешту кошти
слід обмежувати розміром суми позову
та можливих судових витрат,
господарський суд прийшов до висновку,
що заява позивача про забезпечення
позову підлягає частковому
задоволенню в частині накладення
арешту на грошові кошти Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Меркурій-Прогрес", що знаходяться на
його рахунках в межах ціни позову -
21300778,72 грн.

В решті заяви про забезпечення позову
необхідно відмовити оскільки
відсутній зв'язок між конкретним
заходом до забезпечення позову, а саме
накладанням арешту на майно
відповідача та предметом позову по
справі, та тим, що в матеріалах справи
відсутні докази здійснення
відповідачем дій з приводу відчуження
його майна, направлених на не виконання
рішення суду по справі у майбутньому.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного
товариства банк "Меркурій" про
забезпечення позову задовольнити
частково.

Вжити заходи до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на грошові
кошти Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій-Прогрес"
(61001, м. Харків, Червонозаводський район,
майдан Повстання, 7/8, поверх 13,
ідентифікаційний код 33413354) в межах ціни
позову - 21300778,72 грн., що знаходяться на
його рахунках.

В решті заяви відмовити.

Ухвала набирає чинності з дати її
винесення та підлягає негайному
виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
рік до 15.07.2015 року.

Стягувачем за даною ухвалою є Публічне
акціонерне товариство банк "Меркурій"
(61002, м. Харків, Київський район, вул.
Петровського, 23, ідентифікаційний код
14360386).

Боржником за даною ухвалою є
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меркурій-Прогрес"
(61001, м. Харків, Червонозаводський район,
майдан Повстання, 7/8, поверх 13,
ідентифікаційний код 33413354).

Питання про скасування забезпечення
позову вирішується господарським
судом, що розглядає справу, крім того,
оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя Д.О. Доленчук