ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.07.14р. Справа № 904/1322/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства
"Новомосковськтеплоенерго", м.
Новомосковськ Дніпропетровської
області

про стягнення 2 328 209,23 грн

Головуючий колегії Мілєва І.В.

Судді Мартинюк С.В., Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Єгоров В.С., довіреність №
14-137 від 13.05.2014р.;

від відповідача: Копилова Г.Г.,
довіреність №01 від 08.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Комунального підприємства
"Новомосковськтеплоенерго" про
стягнення 4 970 187,88 грн., з яких: 3 991 060,57
грн., - основний борг, 587 178,75 грн. - пеня, 121
574,32 грн. - 3% річних, 279 374,24 грн. - 7% штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№12/41-ТЕ-3 купівлі-продажу природного
газу від 02.08.2012р. в частині оплати
поставленого природного газу.

Ухвалою суду від 05.03.2014р. порушено
провадження по справі та призначено
судове засідання на 26.03.2014р.

26.03.2014р. розгляд справи відкладено на
14.04.2014р.

Ухвалою суду від 26.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 14.04.2014р., зобов'язано
позивача подати до наступного судового
засідання акти приймання-передачі
природного газу по договору № 12/41-ТЕ-3
від 02.08.2012р., які підтверджують
заборгованість на загальну суму 3 991
060,57 грн.

14.04.2014р. відповідач подав до суду відзив
на позовну заяву, в якому визнав
заборгованість перед позивачем у
розмірі 3 991 060,57грн. та 3% річних, просив
зменшити розмір пені та штрафу,
вказавши на скрутний стан
підприємства.

14.04.2014р. розгляд справи відкладено на
23.04.2014р., повторно зобов'язано позивача
подати до наступного судового
засідання акти приймання-передачі
природного газу по договору № 12/41-ТЕ-3
від 02.08.2012р., які підтверджують
заборгованість на загальну суму 3 991
060,57 грн.

23.04.2014р. розгляд справи відкладено на
20.05.2014р., втретє зобов'язано позивача
подати до наступного судового
засідання акти приймання-передачі
природного газу по договору № 12/41-ТЕ-3
від 02.08.2012р., які підтверджують
заборгованість на загальну суму 3 991
060,57 грн.

08.05.2014р. відповідач подав до суду заяву,
в якій просив зменшити розмір штрафу та
пені або звільнити від їх сплати.

Ухвалою суду від 08.05.2014р. розгляд справи
відкладено на 20.05.2014р., вчетверте
зобов'язано позивача подати до
наступного судового засідання акти
приймання-передачі природного газу по
договору № 12/41-ТЕ-3 від 02.08.2012р., які
підтверджують заборгованість на
загальну суму 3 991 060,57 грн.

20.05.2014р. задоволено клопотання
представника позивача щодо
призначення колегіального розгляду
справи. Призначено розгляд справи №
904/1322/14 колегіально. Ухвалою від 20.05.2014р.
справу прийнято до провадження
колегією: головуючий колегії Мілєва
І.В, судді - Мартинюк С.В., Ніколенко М.О.,
судове засідання призначено на 11.06.2014р.

11.06.2014р. у судовому засіданні оголошено
перерву до 09.07.2014р.

20.06.2014р. позивач подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог, в якій просив
стягнути з відповідача на свою користь
2 328 209,23 грн., з яких 1 334 004,88 грн. -
основний борг, 310 600,95 грн. - пеня, 157088,18
грн. - 3% річних, 335 306,70 грн. - 7% штрафу, 191
208,52 грн. - інфляційні втрати.

У судове засідання з'явилися
представники сторін.

09.07.2014р. відповідач подав заяву про
визнання позовних вимог в частині
стягнення основного боргу в розмірі 1 334
004,88грн.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2012р. між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України"
(Продавець) та Дочірнім підприємством
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" -
"Новомосковськтеплоенерго" (Покупець)
був укладений договір №12/41-ТЕ-3
купівлі-продажу природного газу (далі -
договір).

Продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у 2012 році природний
газ, ввезений на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ (надалі-газ), на
умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Газ, що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (п. 1.2
договору).

Продавець передає покупцеві з 01 січня
2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом
до 5790,488 тис. куб. м. (п'ять мільйонів
сімсот дев'яносто тисяч чотириста
вісімдесят вісім куб.м.) (п.2.1 договору).

Приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3
договору).

Оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за поставлений природний газ
здійснюється до 14-го числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу (п.
6.1 договору).

У разі невиконання покупцем умов
пункту 6.1 цього договору продавець має
право не здійснювати поставку газу
покупцю або обмежити поставку
пропорційно до кількості несплачених
обсягів з наступною поставкою цих
обсягів при умові їх оплати та
наявності технічної можливості. У разі
невиконання покупцем пункту 6.1 умов
цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцяти) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу (п. 7.2 договору).

Договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, поширює дію
на відносини, що фактично склалися між
сторонами з 01.08.2012р. і діє в частині
поставки газу до 31.12.2012р., а в частині
розрахунків - до їх повного здійснення
(п. 11.1 договору).

31.01.2013р. між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України"
(Продавець) та Комунальним
підприємством
"Новомосковськтеплоенерго" було
укладено додаткову угоду №2 до
договору купівлі-продажу природного
газу №12/41-ТЕ-3 від 02.08.2012 р., відповідно
до якої, сторони, у зв'язку з тим, що
Дочірнє підприємство Обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго"
-"Новомосковськтеплоенерго" було
перейменовано у Комунальне
підприємство
"Новомосковськтеплоенерго"комунальног
о підприємства "Дніпротеплоенерго
Дніпропетровської обласної ради" по
тексту договоруслова "Дочірнє
підприємство Обласного комунального
підприємства
"Дніпротеплоенерго"-"Новомосковськтепл
оенерго" замінили словами
"Комунальнепідприємство
"Новомосковськтеплоенерго"" (а.с. 18).

На виконання умов договору та
додаткових угод до нього продавець
протягом жовтня- грудня 2012 року
поставив покупцю природний газ на
загальну суму 4 870 095,72грн., що
підтверджується підписаними
уповноваженими представниками сторін
за договором актами прийому-передачі
природного газу, а саме:

- від 31.10.2012р. за жовтень 2012р. на суму 1
353,71грн. (а.с.19);

- від 30.11.2012р. за листопад 2012р. на суму 3
122,45грн. (а.с.20);

- від 31.12.2012р. за грудень 2012р. на суму 5
371,66грн. (а.с.21);

- від 30.05.2014р. за жовтень 2012р. на суму 648
010,80 грн. (а.с. 96);

- від 30.05.2014р. за листопад 2012р. на суму 1 556
018,24 грн. (а.с. 97);

- від 30.05.2014р. за грудень 2012р. на суму 2 656
218,86 грн. (а.с. 98).

Позивач зазначає, що у порушення умов
договору покупець частково оплатив
поставлений природний газ, тобто не
виконав взятого на себе зобов'язання з
повної та своєчасної оплати
поставленого природного газу.

За договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується (ч.1
ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (ч. 1 ст.
193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530
Цивільного кодексу України).

20.06.2014р. позивач подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог, в якій просив
стягнути з відповідача на свою користь
1 334 004,88 грн. основного боргу.

Згідно розрахунку наданого позивачем,
який відповідачем не заперечується,
відповідач сплатив 3 536 098,84грн. Тобто, на
час розгляду справи заборгованість
відповідача перед позивачем становить
1 334 004,88 грн.

09.07.2014р. відповідач подав заяву, визнав
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу в розмірі 1 334 004,88 грн.

Право відповідача визнати позов
повністю або частково передбачено ст. 22
Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи. У разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Дії відповідача не суперечать
законодавству, не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб. З огляду на викладене,
господарський суд приймає визнання
відповідачем позову в частині
стягнення основного боргу.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача на свою користь пеню у
розмірі 310 600,95 грн. та 7% штрафу за
несвоєчасну оплату поставленого
природного газу у розмірі 335 306,70 грн.

08.05.2014р. відповідач подав до суду заяву,
в якій просив зменшити розмір штрафу та
пені або звільнити від їх сплати.
09.07.2014р. відповідач подав до суду заяву,
в якій просив зменшити розмір штрафу та
пені.

Контррозрахунку штрафу та пені
відповідачем не подано, в судовому
засіданні представник відповідача
пояснив, що погоджується з проведеними
позивачем нарахуваннями, однак просить
зменшити розмір штрафу та пені.

Виконання зобов'язання (основного
обов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки
(п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу
України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549
Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн. Розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського
Кодексу України).

Відповідно до п.7.2 договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцяти) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу

Пункт 3 ч.1 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України надає
господарському суду право, приймаючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені) (п.3.17.4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Так, частиною 1 ст. 233 Господарського
кодексу України закріплено, що суд має
право зменшити розмір санкцій, якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно з п.3 ст. 551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного
виконання або невиконання
зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

З наведеного вбачається, що
господарському суду надано право на
зменшення розміру пені у взаємозв'язку
(сукупністю) з нормою права
матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру пені,
однак право на звільнення від сплати
пені господарському суду
Господарським процесуальним кодексом
не надано.

З огляду на викладене, клопотання
відповідача стосовно звільнення від
сплати пені, штрафу задоволенню не
підлягає.

Відповідно до наданих відповідачем
довідок та звітів станом на 01.04.2014р.
дебіторська заборгованість
Комунального підприємства теплових
мереж "Новомосковськтеплоенерго" за
теплову енергію становить, в тому
числі: населення - 10624,4тис.грн., бюджет -
4624,4тис.грн., інші суб'єкти
господарювання - 1134,0тис.грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
всі обставини справи, взявши до уваги
ступінь виконання зобов'язання
боржником та причини неналежного
виконання зобов'язання, суд вважає за
можливе зменшити розмір стягуваних
пені та штрафу на 50% та стягнути 155 300,48
грн. - пені, 167 653,35грн.- 7% штрафу.

Також позивач нарахував та просить
стягнути з відповідача 3% річних у
розмірі 157 088,18 грн., інфляційні втрати у
розмірі 191 208,52грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Контррозрахунку 3% річних та
інфляційних втрат відповідачем не
подано, в судовому засіданні
представник відповідача пояснив, що
погоджується з проведеними позивачем
нарахуваннями.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на
те, що має місце прострочення виконання
зобов'язання, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню на
загальну суму 2 005 255,41грн., з яких: 1 334 004,88
грн. - основний борг, 155 300,48 грн. - пеня, 167
653,35грн.- 7% штрафу, 157 088,18 грн. - 3% річних,
191 208,52грн. - інфляційні втрати.

У разі коли господарський суд на
підставі п. 3 ст. 83 ГПК зменшує розмір
неустойки (штрафу, пені), витрати
позивача, пов'язані зі сплатою судового
збору, відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено (п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України").

У разі ж зменшення розміру позовних
вимог зайво сплачена сума судового
збору підлягає поверненню (п. 2.8
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України").
20.06.2014р. позивач подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог, в якій просив
стягнути з відповідача на свою користь
2 328 209,23 грн. При зверненні з позовом до
суду позивач згідно з платіжним
дорученням №2000437 від 24.01.2014р. сплатив
судовий збір в розмірі 73080,00грн. За
викладеного, з державного бюджету
України підлягає поверненню позивачу
надмірно сплачений судовий збір в
розмірі 26 515,82 грн. (73080,00-46 564,18).

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача в
розмірі 46 564,18грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
теплових мереж
"Новомосковськтеплоенерго" (51200,
Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Микити Головка, буд.
17, ідентифікаційний код 03342190) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) 2 005 255,41грн.,
з яких: 1 334 004,88 грн. - основний борг, 155
300,48 грн. - пеня, 167 653,35грн.- 7% штрафу, 157
088,18 грн. - 3% річних, 191 208,52грн. -
інфляційні втрати, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
теплових мереж
"Новомосковськтеплоенерго" (51200,
Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Микити Головка, буд.
17, ідентифікаційний код 03342190) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) витрати по
сплаті судового збору у розмірі 46
564,18грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повернути Публічному акціонерному
товариству "Національна акціонерна
компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) із
державного бюджету України судовий
збір розмірі 26 515,82 грн., перерахований
згідно з платіжним дорученням №2000437
від 24.01.2014р., яке знаходиться в
матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.07.2014

Головуючий колегії Суддя Суддя І.В.
Мілєва С.В.Мартинюк М.О.Ніколенко