ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Справа № 915/352/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Бритавської Ю.С.,

при секретарі судового засідання:
Пірон О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Олексієвець С.Ф.,
довіреність від 10.01.2014р.

від відповідача: Гожбур К.А.,
довіреність №1 від 10.05.2013р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні позовну заяву: Державного
підприємства «Експериментальне
виробництво інституту імпульсних
процесів і технологій Національної
академії наук України» (54018, м. Миколаїв,
пр. Жовтневий, 43А, )

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Родное» (54028, м.
Миколаїв, вул. Новозаводська, 9, )

про: стягнення 481613,97 грн., -

Суть спору: Державне підприємство
«Експериментальне виробництво
інституту імпульсних процесів і
технологій Національної академії наук
України» звернулось до господарського
суду Миколаївської області з позовом
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Родное» 613220 грн.
шкоди.

Позовні вимоги мотивовані завданням
відповідачем позивачу шкоди внаслідок
використання майна позивача, що за
доводами позивача встановлено в ході
ревізії Контрольно-ревізійного
відділу м. Миколаєва.

Ухвалою суду від 08.04.2014р. зупинено
провадження у справі №915/352/14 до
розгляду Вищим адміністративним судом
України справи №К/800/49253/13 (№2а-4114/1470).

Ухвалою суду від 30.05.2014р. провадження у
справі поновлено.

20.06.2014р. за вх.№11284/14 від позивача на
виконання вимог суду надійшли письмові
пояснення з урахуванням ухвали Вищого
адміністративного суду України від
08.05.2014р. у справі №К/800/49253/13.

23.06.2014р. за вх.№11408/14 від відповідача
надійшло клопотання про призначення
судової будівельно-технічної
експертизи.

Ухвалою суду від 09.07.2014р. у задоволенні
клопотання відповідача про
призначення по справі судової
будівельно-технічної експертизи
відмовлено; задоволено клопотання
сторін та продовжено строк розгляду
справи до 26.07.2014р.

17.07.2014р. за вх.№13308/14 до суду від
позивача надійшли письмові пояснення,
які за своєю правовою суттю є заявою
про зменшення розміру позовних вимог,
відповідно до яких позивач просить
стягнути з відповідача 481613,97 грн. шкоди.

Ухвалою суду від 17.07.2014р. на підставі ст.
86 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» позивачу з Державного
бюджету України повернуто 2632,13 грн.
судового збору.

На виконання вимог суду позивачем
надано до суду додаткові пояснення за
вх.№12445/14 від 07.07.2014р. та додаткові
пояснення 2 за вх.№13308/14 від 17.07.2014р., в
яких обґрунтовано суду предмет та
підстави позовних вимог, відповідно до
яких позивач на підставі ст.ст. 1166, 1212 ЦК
України просить суд стягнути з
відповідача (з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог) 481613,97
грн. майнової шкоди, яка виникла в
результаті вчинення відповідачем
цивільного правопорушення. Позивач
обґрунтовує заявлені позовні вимоги
Актом ревізії Контрольно-ревізійного
відділу в м. Миколаєві
Контрольно-ревізійного управління у
Миколаївській області від 29.03.2011р.
№01-24/13; Актом обстеження приміщення, що
за посиланням позивача є Додатком до
Довідки зустрічної звірки
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Миколаєві з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Родное»; Актом
перевірки Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області від 02.02.2011р. №5-Д.

Окрім того, на вимогу суду надати
обґрунтований розрахунок заявленої до
стягнення суми, позивачем надано:
24.06.2014р. за вх.№11618/14 розрахунок
орендної плати у розмірі 613220 грн.; в
додатку до додаткових пояснень за
вх.№12445/14 від 07.07.2014р. розрахунок
донарахованої орендної плати за період
з 01.01.2008р. по 14.02.2011р. у розмірі 613220 грн.; в
додатку до додаткових пояснень 2 за
вх.№13308/14 від 17.07.2014р. розгорнутий
розрахунок заявленої до стягнення
суми, розрахованої у відповідності до
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р.
№786, у розмірі 481613,97 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги та просить суд стягнути з
відповідача 481613,97 грн. майнової шкоди,
яка виникла внаслідок використання
майна.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив та просить суд
відмовити у задоволенні позову, із
посиланням при цьому на не завдання ним
позивачу майнової шкоди у розумінні ст.
1166 ЦК України, стягнення якої становить
предмет позову по даній справі. При
цьому відповідач вказує, що стягнення з
нього недотриманих доходів, які
позивач вважає, що міг би отримати у
разі оренди відповідачем приміщень 4
поверху, загальної площею 964,61 кв.м., що
знаходяться в будівлі за адресою: м.
Миколаїв, пр-т Жовтневий, 43а, внаслідок
чого позивачем донарахована орендна
плата за період з 01.01.2008р. по 14.02.2011р.,
предмет позову по даній справі не
становить. За таких обставин на думку
позивача відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Письмової правової позиції, відзиву на
позов та витребуваної судом Довідки
зустрічної звірки
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Миколаєві від 31.01.2011р. відповідач до
суду не надав.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд встановив:

29.11.2006р. між Державним підприємством
«Експериментальне виробництво
інституту імпульсних процесів і
технологій Національної академії наук
України» (Орендодавець, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Родное» (Орендар,
відповідач) укладений договір оренди
нерухомого майна №1/2006-51, за умовами
якого Орендодавець передав, а Орендар
прийняв в строкове платне користування
окреме індивідуально визначене
нерухоме майно, а саме: приміщення в
чотирьох поверховому виробничому
корпусі №1 (інв.№4), площею 6912 кв.м,
розміщене за адресою: м. Миколаїв, пр.
Жовтневий, 43-А, що знаходиться на
балансі Орендодавця. Майно передано в
оренду з метою розміщення
виставково-торгівельного центру.
Третій та четвертий поверхи
виробничого корпусу під розміщення
другої черги
торгівельно-розважального центру
передаються в оренду через дванадцять
місяців після підписання акту
прийому-передачі першої черги
орендованого майна.

Згідно з п.5.1 договору за оренду майна
Орендар сплачує Орендодавцю орендну
плату, яка визначається в
установленому законом порядку і
становить без ПДВ за базовий місяць
розрахунку (останній місяць, по якому є
інформація про індекс інфляції): перший
поверх - 9882,56 грн. за місяць (5 грн. за 1
кв.м.); другий поверх - 18529,79 грн. за
місяць (9,38 грн. за 1 кв.м.), а всього 28412,35
грн. за місяць, а з урахуванням ПДВ -
34094,82 грн. за місяць. Після підписання
акту прийому-передачі другої черги
майна орендна плата за третій поверх
буде становити 18529,79 грн. (9,38 грн. за 1
кв.м.), за четвертий поверх - 12346,94 грн. (12,5
грн. за 1 кв.м.) за місяць. Вся орендна
плата за все орендоване майно буде
становити 59289,08 грн. за місяць, а з
урахуванням ПДВ 71146,90 грн. за місяць.

У відповідності до п.5.5 договору строк
оплати за другу чергу оренди (п.1.1)
наступає після підписання акту
прийому-передачі другої черги
орендованого приміщення, але не
пізніше ніж через 12 місяців після
підписання акту прийому-передачі
першої черги орендованого приміщення.

За п.6.2 договору термін дії договору
розпочинається з моменту підписання
акту прийому-передачі першої черги
орендованого приміщення і діє до
31.12.2013р.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що Контрольно-ревізійним
відділом в м. Миколаєві було проведено
планову виїзну ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
«Експериментальне виробництво
інституту імпульсних процесів і
технологій Національної академії наук
України» за період з 01.10.2009р. по 28.11.2011р.,
за результатами якої складено Акт від
29.03.2011р. №01-24/13 та виставлено позивачу
Вимогу від 21.04.2011р. №01-14/316 про усунення
порушень, які були виявлені в ході
ревізії.

Відповідно до п.11.5 Акту ревізії від
29.03.2011р. №01-24/13 контрольним обстеженням,
проведеним комісійно 31.01.2011р., виявлено
невідповідність площ, що передані
позивачем за договором №1/2006-51 в
строкову оренду тим, що фактично
використовуються ТОВ «Родное» в ході
реконструкції Виробничого корпусу в
супермаркет, а саме: вказано про
безоплатне використання відповідачем
приміщень ІV поверху орендованої
будівлі, площею 964,61 кв.м. Перевіркою
встановлено недоотримання позивачем
доходів від безоплатного використання
вільних площ у загальній сумі 613220,40
грн., вказано, що донарахування
орендної плати було проведено з 01.01.2008р.
по 31.12.2010р.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем були оскаржені п.п. 2,3,4,5
Вимоги Контрольно-ревізійного відділу
в м. Миколаєві від 21.04.2011р. №01-14/316 до
Миколаївського окружного
адміністративного суду.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.01.2012р. у
справі №2а4114/11/1470 позов Державного
підприємства «Експериментальне
виробництво інституту імпульсних
процесів і технологій Національної
академії наук України» задоволено;
визнано протиправними та такими, що не
підлягають виконанню п.п. 2,3,4,5 Вимоги
про усунення порушень
Контрольно-ревізійного управління в
Миколаївській області від 21.04.2011р.
№01-14/316, виявлених за результатами
ревізії з 01.10.2009р. по 28.02.2011р.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.08.2013р. у
справі №2-а-4114/11/1470 постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.01.2012р. у
справі №2а4114/11/1470 скасовано, прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позову Державного підприємства
«Експериментальне виробництво
інституту імпульсних процесів і
технологій Національної академії наук
України» про визнання протиправними
п.п. 2,3,4,5 вимоги від 21.04.2011р. №01-14/316
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08.05.2014р. №К/800/49253/13
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.08.2013р.
залишено без змін.

Вважаючи, що внаслідок використання
відповідачем майна позивачу завдано
майнову шкоду у розмірі 613220,40 грн.,
посилаючись на вищевказаний Акт
ревізії від 29.03.2011р. №01-24/13, позивач
звернувся до господарського суду з
відповідним позовом та подальшою
заявою про зменшення позовних вимог до
481613,97 грн.

На підтвердження заявлених позовних
вимог позивачем також надано до суду
Акт обстеження приміщення, що за
посиланням позивача є Додатком до
Довідки зустрічної звірки
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Миколаєві з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Родное»; Акт
перевірки Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області від 02.02.2011р. №5-Д.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

Вимогами ст. 22 ГПК України встановлено,
що сторони користуються рівними
процесуальними правами. Сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. До початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви. Відповідач має право
визнати позов повністю або частково, а
також має право до початку розгляду
господарським судом справи по суті
подати зустрічний позов. Господарський
суд не приймає відмови від позову,
зменшення розміру позовних вимог,
визнання позову відповідачем, якщо ці
дії суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Пленум Вищого господарського суду
України у п.3.12 постанови від 26.12.2011р. №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (з наступними
змінами і доповненнями) роз'яснив, що
«під предметом позову розуміється
певна матеріально-правова вимога
позивача до відповідача, стосовно якої
позивач просить прийняти судове
рішення. Підставу позову становлять
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги щодо захисту права та
охоронюваного законом інтересу. Відтак
зміна предмета позову означає зміну
вимоги, з якою позивач звернувся до
відповідача, а зміна підстав позову - це
зміна обставин, на яких ґрунтується
вимога позивача.».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить стягнути з відповідача
(з урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог) 481613,97 грн.
майнової шкоди у розумінні ст. 1166 ЦК
України, яка виникла в результаті
вчинення відповідачем цивільного
правопорушення.

Позовні вимоги ДП «Експериментальне
виробництво інституту імпульсних
процесів і технологій Національної
академії наук України» під час
розгляду справи залишались незмінними,
заяв позивача про зміну предмету
позову матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач не скористався
передбаченим ст. 22 ГПК України правом
на зміну предмету позову до початку
розгляду господарським судом справи по
суті.

За таких обставин, оскільки
господарський суд не вправі змінювати
предмет позову, що згідно зі ст. 22 ГПК
України є виключним правом позивача, та
розглядати позовні вимоги, які не були
заявлені позивачем, в даному випадку
відсутні підстави для розгляду
позовних вимог про стягнення з
відповідача збитків у вигляді
недоотриманого позивачем доходу, який
на думку позивача, він міг би реально
одержати за звичайних обставин у разі
включення до складу орендованих
відповідачем за договором оренди
нерухомого майна від 29.11.2006р. №1/2006-51
об'єктів - приміщень ІV поверху
орендованої будівлі, площею 964,61 кв.м.
(упущеної вигоди).

Аналогічна правова позиція викладена і
у постановах Вищого господарського
суду України від 06.04.2011р. у справі №2/471,
від 05.07.2007р. у справі №31/97, від 20.11.2012р. у
справі №17/5007/42/12, від 17.05.2011р. у справі
№40/448, від 21.09.2010р. у справі №К30/269-09, від
20.09.2012р. у справі №20-4/025-03, від у справі
№917/1815/13, від 04.03.2013р. у справі №5009/3194/12.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 1166 ЦК України визначені
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок непереборної сили,
відшкодовується у випадках,
встановлених законом. Шкода, завдана
правомірними діями, відшкодовується у
випадках, встановлених цим Кодексом та
іншим законом.

Статтею 1192 ЦК України передбачені
способи відшкодування шкоди, завданої
майну потерпілого.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

По суті заявлених позовних вимог по
даній справі позивач просить стягнути
з відповідача вартість недоотриманого
ним доходу, який на думку позивача, він
міг би реально одержати за звичайних
обставин у разі включення до складу
орендованих відповідачем за договором
об'єктів - приміщень ІV поверху
орендованої будівлі, площею 964,61 кв.м.
(упущену вигоду).

Таким чином, в даному випадку по своїй
правовій природі кошти, нараховані
позивачем відповідачу, є збитками у
розумінні ст. 22 ЦК України, а не
майновою шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК
України.

В якості основної підстави позовних
вимог по даній справі позивач визначає
обставини, встановлені в Акті ревізії
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Миколаєві Контрольно-ревізійного
управління у Миколаївській області від
29.03.2011р. №01-24/13, яким також вказано саме
на недотримання позивачем доходів від
оренди майна.

Між тим, як вище встановлено
господарським судом, предметом позову
по даній справі є стягнення з
відповідача майнової шкоди, а не
завданих збитків, позивач не
скористався передбаченим ст. 22 ГПК
України правом на зміну предмету
позову до початку розгляду
господарським судом справи по суті,
господарський суд не вправі самостійно
змінювати предмет позову, оскільки
згідно зі ст. 22 ГПК України це є
виключним правом позивача.

З огляду на наведене та враховуючи, що
фактів, які могли б бути підставою для
стягнення з відповідача майнової
шкоди, при розгляді даної справи не
встановлено, господарський суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Іншого позивачем не доведено.

За таких обставин позовні вимоги ДП
«Експериментальне виробництво
інституту імпульсних процесів і
технологій Національної академії наук
України» є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного
підприємства «Експериментальне
виробництво інституту імпульсних
процесів і технологій Національної
академії наук України» відмовити.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Повне рішення складено 18 липня 2014 року.

Суддя
Ю.С. Бритавська