ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2014 р. Справа
№ 924/876/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом приватного підприємства
"Євротеплосервіс" м. Хмельницький

до відділу освіти, молоді та спорту
Теофіпольської районної державної
адміністрації Хмельницької області,
смт. Теофіполь

про стягнення 12666,20 грн., з яких 10636,78 грн.
боргу, 466,85 грн. 3% річних, 1170,04 грн.
інфляційних втрат, 392,53 грн. пені

за участю представників сторін:

від позивача: Пасічник В.С. - за
довіреністю від 07.05.2014 р.

від відповідача: Ткачук Н.М. - за
дорученням №11 від 09.07.2014 р.

У судовому засіданні відповідно до ст.
85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

встановив: позивач у позові просить суд
стягнути з відповідача 13397,95 грн., з яких
10636,78 грн. боргу за виконання
проектно-кошторисної документації
згідно договору №20121101 від 10.12.2012 р., 466,85
грн. - 3% річних, 1170,04 грн. інфляційних
втрат, 1124,28 грн. пені, посилаючись на
неналежне виконання договору № 201211-1
від 10.12.2012 року на виконання
проектно-кошторисної документації, ст.
ст. 193, 324 ГК України та ст. ст. 525, 526, 611, 625,
629, 837, 887, 889 ЦК України.

Ухвалою суду від 09.07.2014 р. замінено
відповідача у справі № 924/876/14 - відділ
освіти Теофіпольської районної
державної адміністрації Хмельницької
області смт. Теофіполь, вул. Леніна, 25
(код 02146877) на його правонаступника -
відділ освіти, молоді та спорту
Теофіпольської районної державної
адміністрації Хмельницької області,
смт. Теофіполь, вул. Леніна, 25 (код 38237313).

Повноважний представник позивача в
судовому засіданні в порядку ст. 22 ГПК
України подав письмову заяву про
зменшення позовних вимог в частині
стягнення пені. Просить суд стягнути з
відповідача 392,53 грн. пені за період з
01.01.2013 р. по 30.06.2013 р. Оскільки подана
заява не суперечить вимогам чинного
законодавства і узгоджується з
приписами ст. 22 ГПК України вона
приймається судом.

Відповідачем надано письмові
пояснення щодо позовних вимог, в яких
зазначає, що заборгованість виникла з
причини нестабільного фінансування
районним Управлінням Держказначейства
бюджету відділу освіти, молоді та
спорту, при цьому заборгованість
визнає.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Між ПП "Євротеплосервіс" (виконавець) та
відділом освіти Теофіпольської
районної державної адміністрації
Хмельницької області
(правонаступником якого є відділ
освіти, молоді та спорту
Теофіпольської районної державної
адміністрації Хмельницької області,
смт. Теофіполь згідно Положення про
відділ освіти молоді та спорту
Теофіпольської районної державної
адміністрації Хмельницької області,
затвердженого розпорядженням голови
Теофіпольської райдержадмінстрації
від 31.01.2013р. №28/2013-р)
(замовник)10.12.2012р. було укладено договір
№ 201211-1 на виконання
проектно-кошторисної документації,
згідно п. 1.1 якого виконавець бере на
себе зобов'язання виготовити
проектно-кошторисну документацію по
реконструкції теплової мережі для
опалення приміщень Волице-Полівської
загальноосвітньої школи 1-3 ступенів та
дитячого садочка в с. Волиця Польова
Теофіпольського району Хмельницької
обл., а замовник - прийняти та оплатити
виконані роботи відповідно до умов
даного Договору.

Згідно з п. 2.1 договору вартість
проектно-кошторисної документації по
реконструкції теплової мережі для
опалення приміщень Волице-Полівської
загальноосвітньої школи 1 -3 ступенів та
дитячого садочка, складає 10 636,78 грн., в
тому числі ПДВ (20%) - 1772,80 грн.. Замовник
перераховує кошти виконавцю в
національні валюті гривні на
розрахунковий рахунок вказаний в
договорі.

Сторони у п. 2.2. договору погодили, що
оплата за виготовлену документацію
проводиться наступним чином: попередня
оплата в розмірі 30 % загальної суми
договору, що складає 3 109,13 грн. в т.ч. ПДВ
20% - 518,19 грн., остаточний розрахунок -
згідно актів прийому-передачі
виконаних робіт не пізніше 3-х
банківських днів з дня їх підписання
сторонами.

За невиконання чи неналежне виконання
обов'язків по даному договору сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством України, із
застосуванням штрафних санкцій, у
розмірі облікової ставки НБУ від
вартості простроченого зобов'язання за
кожен день прострочення (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору
передбачено, що у випадку неповернення
виконавцю на протязі 5 календарних днів
з дня відправки виконавцем замовнику
актів передачі-прийому
проектно-кошторисної документації,
документація вважається прийнятою.

Договір підписаний сторонами та
скріплений печатками сторін.

Згідно акту здачі-приймання робіт від 26
грудня 2012 р. позивач передав, а
відповідач прийняв роботи по
виготовленню проектно-кошторисну
документацію на суму 10636,78 грн.

Сторонами складено, підписано та
скріплено печатками акт звіряння
взаємних розрахунків за період з
06.07.2012р. по 01.11.2013 р., в якому відображено,
що заборгованість відповідача перед
позивачем складає: 10636,78 грн. за актом
згідно договору № 201211-1 від 10.12.2012 р. та
24040,66 грн. за актом згідно договору №
201207-1 від 02.07.2012 р.

Позивач звернувся до відповідача з
претензією від 15.01.2014 р. про сплату
заборгованості в розмірі 10636, 78 грн., яка
залишена без відповіді та задоволення.

В зв'язку з невиконання відповідачем
договірних зобов'язань щодо оплати
наданих послуг, позивач звернувся до
суді з позовом (враховуючи зменшення
позовних вимог) про стягнення з
відповідача 10636,78 грн. боргу, 466,85 грн. - 3%
річних, 1170,04 грн. інфляційних втрат, 392,53
грн. пені.

Аналізуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, судом до
уваги приймається наступне:

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України
та 174 Господарського кодексу України
унормовано, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено
свободу договору, тобто, відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України
та ст. 173 ГК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами 10.12.2012р. було укладено
договір №201211-1 на виконання
проектно-кошторисної документації, за
умовами якого позивач взяв на себе
зобов'язання виготовити
проектно-кошторисну документацію по
реконструкції теплової мережі для
опалення приміщень Волице-Полівської
загальноосвітньої школи 1-3 ступенів та
дитячого садочка в с. Волиця Польова
Теофіпольського району Хмельницької
обл., а замовник - прийняти та оплатити
виконані роботи.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Відповідно до ч. 1. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на виконання умов договору №
201211-1 від 10.12.2012р. було виконано роботи
по виготовленню проектно-кошторисної
документації загальною вартістю 10636,78
грн. Натомість відповідач свої
договірні зобов'язання щодо оплати
виконаних робіт не провів, утворивши
заборгованість в розмірі 10636,78 грн., що
не заперечується відповідачем. Доказів
про сплату 10636,78 грн. суд не подано.

За таких обставин позовні вимоги в
частині стягнення 10636,78 грн. суми
основного боргу визнаються
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3%
річних у розмірі 466,85 грн. за період з
01.01.2013 р. по 18.06.2014 р. та інфляційні
втрати у розмірі 1170,04 грн. за період
січень 2013 р. - травень 2014 р.

Проаналізувавши подані позивачем
розрахунки 3% річних та інфляційних
нарахувань, суд приходить до висновку,
що позивачем обґрунтовано, в межах
можливих нарахувань заявлено до
стягнення 466,85 грн. -3% річних та 1170,04 грн.
інфляційних втрат. Тому позовні вимоги
в цій частині необхідно задовольнити.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України у разі порушення
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Сторонами в п. 4.1 договору №201211-1 від
10.12.2012 р. передбачено, що за невиконання
чи неналежне виконання обов'язків по
даному договору сторони несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством України, із
застосуванням штрафних санкцій, у
розмірі облікової ставки НБУ від
вартості простроченого зобов'язання за
кожен день прострочення.

На підставі п. 4.1 договору, за
прострочення відповідачем оплати
робіт, позивачем заявлена до стягнення
пеня у розмірі 392,53 грн. згідно поданого
розрахунку.

Проаналізувавши поданий розрахунок,
суд вважає, що нарахування пені в сумі
392,53 грн. здійснено в межах можливих
нарахувань, тому підлягають
задоволенню.

Доказів, які б спростовували позовні
вимоги суду не подано.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
положення ст. 33 ГПК України відповідно
до яких кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх з вимог і
заперечень, позовні вимоги заявлені
правомірно, обґрунтовані матеріалами
справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 22, 33, 43, 44, 49, 82, 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного підприємства
"Євротеплосервіс" м. Хмельницький до
відділу освіти, молоді та спорту
Теофіпольської районної державної
адміністрації Хмельницької області,
смт. Теофіполь про стягнення 12666,20 грн.,
з яких 10636,78 грн. боргу, 466,85 грн. 3% річних,
1170,04 грн. інфляційних втрат, 392,53 грн.
пені задовольнити.

Стягнути з відділу освіти, молоді та
спорту Теофіпольської районної
державної адміністрації Хмельницької
області, смт. Теофіполь, вул. Леніна, 25
(код 38237313) на користь приватного
підприємства "Євротеплосервіс" м.
Хмельницький, вул. Свободи 22, кв. 124 (код
32929205) 10636,78 грн. (десять тисяч шістсот
тридцять шість гривень 78 коп.) боргу,
1170,04 грн. (одна тисяча сто сімдесят грн.
04 коп.) втрат від інфляції, 466,85 грн.
(чотириста шістдесят шість гривень 85
коп.) три відсотки річних, 392,53 грн.
(триста дев'яносто дві гривні 53 коп.)
пені, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.)
відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 16.07.2014 р.

Суддя
В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу
(м. Хмельницький, вул. Свободи 22, кв. 124); 3
- відповідачу (смт. Теофіполь, вул.
Леніна 25).