ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2014 р.Справа № 916/2019/14

За позовом: Прокурор м. Іллічівська
Одеської області; в особі, якою є
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області;

До відповідача: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1

про розірвання договору оренди,
зобов'язання повернути нерухоме майно
та стягнення 3682,38 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від прокуратури: Незовибатько О.В. за
посвідченням.

Від позивача: Петрова О.С. по
довіреності №4 від 08.01.2014р.

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Прокурор м. Іллічівська
Одеської області звернувся до суду в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про розірвання договору оренди,
зобов'язання повернути нерухоме майно
та стягнення 3682,38 грн..

Відповідач в судове засідання не
з'являвся, відзив на позов та
витребувані судом документи не надав,
про поважність причин відсутності не
повідомив, своє право на захист не
використав, у зв'язку з чим справа
розглядається по наявним в ній
матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні за участю прокурора
та представника позивача оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

Між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 16.12.2009 було укладено договір
оренди нерухомого майна, що належить до
Державної власності, за яким
Орендодавець - регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Одеській області - передає, а орендар -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 -
приймає строкове платне користування
державне нерухоме майно, а саме:
нежитлове приміщення (магазин) площею
33,7 кв.м. та бетонну площадку та прилеглу
до магазину площею 29,0 кв.м., загальною
площею 62,7 кв.м., розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, що перебуває на балансі
Державного підприємства «Іллічівський
морський торговельний порт».
Зазначений договір укладено строком на
2 роки 11 місяців, який відповідно до п.10.4
договору продовжено на той самий строк.

Згідно п. 3.1. зазначеного Договору
визначено, що орендна плата становить
без урахування ПДВ за базовий місяць
1005,00 грн.

Між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 01.08.2010 було укладено договір про
внесення зміни до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
Державної власності від 16.12.2009, згідно
якого п.3.1. викладений в такій редакції:
«Орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 та п. 19
Порядку проведення конкурсу на право
оренди державного майна, який
затверджено наказом ФДМУ від 16.05.2007 р. №
768 і становить без урахування ПДВ за
травень 2010 року: 2262,43 грн.».

Між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 12.12.2011 було укладено договір
про внесення зміни до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
Державної власності від 16.12.2009, згідно
якого п.3.1. викладений в такій редакції:
«Орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМУ від 04.10.1995р. № 786 та п. 19
Порядку проведення конкурсу на право
оренди державного майна, який
затверджено наказом ФДМУ від 16.05.2007 р. №
768 і становить без урахування ПДВ за
листопад 2011 року: 1108,47 грн. Орендна
плата за місяць оренди грудень 2011 р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за місяць оренди
листопад 2011 р. на індекс інфляції за
грудень 2011 р. включно».

Між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 01.06.2012 було укладено договір про
внесення зміни до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
Державної власності від 16.12.2009, згідно
якого п.3.1. викладений в такій редакції:
«Орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 та п. 19
Порядку проведення конкурсу на право
оренди державного майна, який
затверджено наказом ФДМУ від 16.05.2007 р. №
768 і становить без урахування ПДВ за
квітень 2012 року: 2509,03 грн.».

Між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 01.10.2012
було укладено договір про внесення
зміни до договору оренди нерухомого
майна, що належить до Державної
власності від 16.12.2009, згідно якого п.3.1.
викладений в такій редакції: «Орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 та п. 19
Порядку проведення конкурсу на право
оренди державного майна, який
затверджено наказом ФДМУ від 16.05.2007 р. №
768 і становить без урахування ПДВ за
серпень 2012 року: 1102,91 грн.».

Між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 02.07.2013 було укладено договір про
внесення зміни до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
Державної власності від 16.12.2009, згідно
якого п.3.1. викладений в такій редакції:
«Орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 і
становить без урахування ПДВ за
травень 2013 року: 2248,59 грн. Орендна плата
за місяць оренди червень 2013 р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за місяць травень 2013 р.
на індекс інфляції червня 2013 р.».

Між регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 01.09.2013 було
укладено договір про внесення зміни до
договору оренди нерухомого майна, що
належить до Державної власності від
16.12.2009, згідно якого п.3.1. викладений в
такій редакції: «Орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995
№ 786 і становить без урахування ПДВ за
серпень 2013 року: 995,17 грн. Орендна плата
за місяць оренди вересень 2013 р.
визначається шляхом коригування
орендної плати за місяць серпень 2013 р.
на індекс інфляції вересня 2013 р.».

Відповідно до умов п. 5.3. Договору
оренди Орендар зобов'язався своєчасно
і в повному обсязі сплачувати орендну
плату, але в порушення вищевказаних
вимог орендна плата сплачувалася
Орендарем не своєчасно та не в повному
обсязі.

Відповідно до підпункту «г» п. 9.4.
Договору, Орендодавець має право
вимагати розірвання договору оренди та
(або) відшкодування збитків у разі, якщо
Орендар не сплачує або несвоєчасно
сплачує орендну плату.

Згідно рішення Конституційного суду
України від 08.04.1999 року за № 3-рп99,
«інтереси держави» є оціночним
поняттям, прокурор або його заступник у
кожному випадку самостійно визначає, в
чому саме полягає порушення інтересів
держави в конкретних правовідносинах,
які підлягають вирішенню в судовому
порядку.

Інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатися
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій
чи з інтересами господарських
товариств з частковою державною
власністю у статутному фонді. Проте
держава може вбачати свої інтереси не
тільки в їх діяльності, але й у
діяльності приватних підприємств,
товариств.

Інтереси держави відрізняються від
інтересів інших учасників суспільних
відносин. В основі перших завжди є
потреба у здійсненні
загальнодержавних (політичних,
економічних, соціальних та інш.) дій,
програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної
цілісності України, гарантування її
державної, економічної безпеки, захист
прав усіх суб'єктів права власності та
господарювання.

Відповідно до пункту 2 статті 121
Конституції України, на прокуратуру
України покладено представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках зазначених законом.
Також, такі випадки передбачені ст. 36-1
Закону України «Про прокуратуру».

Стаття 2 ГПК України у випадках,
встановлених законом, передбачає, що
прокурор може звертатися до суду із
заявами про захист прав, свобод та
інтересів інших осіб, або державних чи
суспільних інтересів та брати участь у
цих справах. Інтереси територіальної
громади є складовою частиною державних
інтересів.

Так, згідно пункту 1 резолютивної
частини вищезазначеного рішення
Конституційного суду України,
прокурори та їх заступники подають
позовні заяви саме в інтересах держави,
а не в інтересах підприємств, установ,
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.
Прокурор або його заступник самостійно
визначає і обґрунтовує в позовній
заяві, в чому полягає порушення
інтересів держави чи в чому існує
загроза інтересам держави.

Як вбачається з пункту 2 резолютивної
частини вищезазначеного рішення
Конституційного суду України, під
поняттям «орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах» потрібно
розуміти орган державної влади чи
орган місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Основним напрямком держаної політики є
контроль за своєчасним надходженням
податків і зборів, передбачених чинним
законодавством.

Таким чином, Прокурор м. Іллічівська
Одеської області звернувся до суду в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про розірвання договору оренди,
зобов'язання повернути нерухоме майно
та стягнення 3682,38 грн..

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши представників позивача суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог на підставі
слідуючього:

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Згідно з приписами ст. 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Стаття 762 Цивільного кодексу України
передбачає, що за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Враховуючи те, що об'єктом договору є
майно, що належить державі слід
звернути увагу на положення
спеціального Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна".

Стаття 10 зазначеного Закону
встановлює, що істотною умовою
договору оренди, зокрема, є орендна
плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 зазначеного
Закону орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і в повному
обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону орендар
за користування об'єктом оренди
вносить орендну плату незалежно від
наслідків господарської діяльності.

Однак в порушення умов договору,
вищезазначених норм законодавства
України відповідачем орендна плата
вносилась не в повному обсязі та
несвоєчасно, у зв'язку з чим позивач
просить суд стягнути заборгованість з
орендної плати в сумі 3682,38 грн.

Але в судовому засіданні 07.07.2014р.
представником Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Одеській області надані
письмові пояснення з яких вбачається,
що під час розгляду справи
відповідачем частково сплачено борг в
сумі 2122грн., що підтверджується звітом
про стан надходження коштів станом на
12.06.2014р..

Таким чином, судом встановлено
наявність існування заборгованості
відповідача по оплаті за договором
оренди нерухомого майна, у зв'язку з чим
позовна вимога щодо стягнення з
відповідача основного боргу в сумі
3682,38грн. підлягає судом задоволенню в
сумі 1560,38грн. В частині стягнення боргу
в розмірі 2122грн. провадження підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України

Також позивач просить розірвати
вказаний договір та зобов'язати
повернути нерухоме майно.

У відповідності до ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Статтею 286 ГК України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі.

Відповідно до підпункту «г» п. 9.4.
Договору, Орендодавець має право
вимагати розірвання договору оренди та
(або) відшкодування збитків у разі, якщо
Орендар не сплачує або несвоєчасно
сплачує орендну плату.

Частиною 3 статті 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, у якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Під час
розгляду справи відповідачем не було
належним чином доведено суду та
доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку сум
заявлених до стягнення, позовні вимоги
в частині стягнення боргу підлягають
задоволенню в сумі 1560,38грн. В частині
стягнення боргу в розмірі 2122грн.
провадження підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
державного бюджету витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1827грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (68000, АДРЕСА_1, код: НОМЕР_1) до
Державного бюджету України (отримувач
УДКСУ в м. Іллічівську Одеської
області, банк отримувач ГУДКСУ в
Одеській області, р/р 0015, МФО 828011,
) заборгованість по
орендній платі у розмірі 1560,38грн.

3. Розірвати Договір оренди нерухомого
майна від 16 грудня 2009року, укладеного
між регіональним відділенням Фондом
державного майна України по Одеській
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (68000, АДРЕСА_1, код: НОМЕР_1), що
належить до державної власності - а
саме: нежитлове приміщення (магазин)
площею 33,7 кв.м. та бетонну площадку
прилеглу до магазину площею 29,0 кв.м.,
загальною площею 62,7 кв.м., розташоване
за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на
балансі Державного підприємства
«Іллічівський морський торговельний
порт».

4. Зобов'язати Відповідача - фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код:
НОМЕР_1) повернути Балансоутримувачу -
Державному підприємству «Іллічівський
морський торговельний порт» (Одеська
область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, ) державне нерухоме майно, а
саме: нежитлове приміщення (магазин)
площею 33,7 кв.м. та бетонну площадку
прилеглу до магазину площею 29,0 кв.м.,
загальною площею 62,7 кв.м., розташоване
за адресою: АДРЕСА_2.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (68000, АДРЕСА_1, код: НОМЕР_1) в
доход Державного бюджету України (р/р
3008, одержувач ГУ ДКСУ в Одеській
області, , банк
одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області,
МФО 828011, код бюджетної класифікації
22030001, ) витрати по сплаті
судового збору у сумі 4263грн.

6. В частині стягнення боргу в розмірі
2122грн. провадження підлягає припиненню
на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 10.07.2014р.

Суддя
Літвінов С.В.