КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р. Справа№ 5028/15/75/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Кобзар Б.В.,

за участю представників сторін, згідно
протоколу судового засідання від 02.07.2014
року

розглянувши матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_2

на рішення господарського суду
Чернігівської області від 06.06.2013 року

у справі №5028/15/75/2012 (суддя Федоренко
Ю.В.)

за позовом ОСОБА_2

до: 1) товариства з обмеженою
відповідальністю «Холдінг АБМ
Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.»;

2) товариства з обмеженою
відповідальністю «Транспродтовар»;

про розірвання договору, визнання
права власності на частку в статутному
капіталі та скасування рішення
загальних зборів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 06.06.2014 року у
справі №5028/15/75/2012 у позові відмовлено
повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Чернігівської області від 06.06.2014 року у
справі №5028/15/75/2012 повністю та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.09.2013 року у
справі №5028/15/75/2012 апеляційну скаргу
ОСОБА_2 прийнято до провадження та
призначено розгляд справи за участю
уповноважених представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 02.07.2014 року надав пояснення,
якими підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі та просив скаргу
задовольнити.

Представники відповідачів у судове
засідання 02.07.2014 року не з'явились, про
причини неявки колегію суддів
апеляційної інстанції не повідомили,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачі повідомлені про час та
місце судового розгляду належним
чином, а отже наявні підстави щодо
можливості розгляду справи за
відсутності їх представників.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідно до статуту ТОВ
«Транспродтовар», затвердженого
рішенням загальних зборів учасників,
протокол №5 від 19.07.2011 року, державну
реєстрацію проведено 20.07.2011 року,
товариство є юридичною особою згідно
чинного законодавства України,
учасником товариства є ОСОБА_3 з
часткою 369 512,29 грн., що становить 100%
статутного капіталу.

15.09.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу
частки в статутному капіталі ТОВ
«Транспродтовар» відповідно до якого
ОСОБА_2 отримала у власність частку у
статутному капіталі ТОВ
«Транспродтовар» у розмірі 100%, що
становить 369 512,29 грн. (т. 1, а.с. 22).

Протоколом №9 Загальних зборів
учасників ТОВ «Транспродтовар» від
18.09.2011 року затверджено новий склад
учасників товариства, а саме що єдиним
учасником відповідача 2 є громадянка
України ОСОБА_2, розмір долі в
статутному капіталі - 100% (т. 1, а.с. 19).

Протоколом №10 Загальних зборів
учасників ТОВ «Транспродтовар» від
27.01.2012 року ухвалено прийняти до складу
учасників товариства ТОВ «Холдінг АБМ
Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.»;
передати частку Статутного капіталу
ОСОБА_2 у розмірі 188 451,27 грн., що складає
51% Статутного капіталу товариства, на
користь відповідача 1 шляхом укладення
договору купівлі-продажу частки в
статутному капіталі товариства;
розподілити частки в статутному
капіталі товариства наступним чином:
частка ТОВ «Холдінг АБМ Корпорасьйон
Емпресарьял, С.Л.» - 188 451,27 грн., що
становить 51% статного капіталу; частка
ОСОБА_2 - 181 061,02 грн., що становить 49%
статутного капіталу; з метою
приведення положень установчих
документів товариства у відповідність
з нормами чинного законодавства та
внесенням до установчих документів
вищезазначених змін, прийняти та
затвердити статут товариства у новій
редакції.

На підставі викладеного, 27.01.2012 року між
громадянкою України ОСОБА_2 (далі -
продавець) та ТОВ «Холдінг АБМ
Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.» (далі -
покупець) було укладено договір
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі ТОВ «Транспродтовар» (далі -
договір) (т. 1, а.с. 16-17).

Відповідно до п.п. 1-3 договору сторонами
встановлено, що продавець передає у
власність покупця належну йому частину
частки у статутному капіталі ТОВ
«Транспродтовар», а покупець приймає
її та оплачує. Розмір частки, що
продається покупцеві відповідно до
цього договору складає 51% статутного
капіталу Товариства, що становить 188
451,27 грн. Продаж вищевказаної частки за
домовленістю сторін вчиняється за 188
451,27 грн. Сторони констатують, що
покупець повністю оплатив куплену
частку продавцю на момент укладення
цього договору в сумі 188 451,27 грн.
Продавець підтвердив факт сплати йому
ціни договору і відсутність будь-яких
претензій до покупця з цього приводу.

Відтак, як зазначено у статуті ТОВ
«Транспродтовар» у новій редакції його
учасниками є ТОВ «Холдінг АБМ
Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.» з
часткою 188 451,27 грн. що становить 51%
статутного капіталу товариства та
ОСОБА_2 з часткою 181 061,02 грн. що
становить 49% статутного капіталу
товариства.

Предметом спору у даній справі є вимога
про розірвання договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Транспродтовар» від
27.01.2012 року, визнання права власності
громадянки України ОСОБА_2 на частку в
статутному капіталі відповідача 2 в
розмірі 51% статутного капіталу, що
складає 188 451,27 грн. та скасування
рішення загальних зборів учасників
відповідача 2, оформлене протоколом №10
від 27.01.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що,
всупереч п. 3 договору, відповідачем 1 не
здійснено оплату 51% частки статутного
капіталу.

Щодо вимоги про розірвання договору,
колегія суддів зазначає наступне.

На початку червня 2012 року відповідач 1
повідомив про переказ на її поточний
рахунок НОМЕР_2 відкритий у ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (договір
№ від 18.01.2006 року) грошових коштів
у сумі 18 834,13 євро, як оплату за
відступлену йому частку у статутному
капіталі відповідача 2. Однак при
перевірці даного рахунку даних
грошових коштів виявлено не було,
оскільки за інформацією банку даний
переказ не був зарахований на рахунок
клієнта НОМЕР_1, а обліковувався на
рахунку НОМЕР_3 (сум до з'ясування) з
причин відсутності у полі 70SWIFT -
переказу номеру та дати договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Транспродтовар», згідно
якого клієнт вчиняв продаж даної
частки. 05.06.2012 року до відправника було
зроблено запит на уточнення
призначення платежу (поле 70). 22.06.2012 року
та 16.07.2012 року надійшли запити від банку
відправника на повернення даних
коштів, про що було повідомлено клієнта
через працівника Голосіївського рай.
відділення КРД.». До відповіді долучені
SWIFT переказ та запити на повернення
коштів (т. 1, а.с. 93-95).

Тобто, із наведеного слідує, що
відповідачем 1 було здійснено спробу
сплатити 51% частки відповідно до
договору купівлі-продажу частки в
статутному капіталі ТОВ
«Транспродтовар» від 27.01.2012 року, однак
процедуру сплати завершено не було.

В той же час, як слідує із наявної в
матеріалах справи електронної
переписки між сторонами, достовірність
якої підтверджується висновком
спеціаліста з інформаційних
технологій та комп'ютерних систем,
відповідачем 1 в переписці з позивачем
визнавав обов'язок по оплаті частки в
статутному капіталі та те, що ним не
було здійснено дану оплату відповідно
до умов договору після укладення
самого договору (лист від 04.03.2012 року, а
договір від 27.01.2012 року), що суперечить
п. 3 спірного договору.

З пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (присутніх
на момент підписання та нотаріального
посвідчення спірного договору),
наданих в порядку ст.30 ГПК України під
час судового засідання 04.06.2014 року,
також підтверджується факт
відсутності жодних розрахунків між
сторонами під час підписання спірного
договору, та визнання цього іспанською
стороною, яка запевняла позивача, що
розрахується з нею після підписання
договору шляхом перерахування коштів
через банківські установи. Сама ОСОБА_2
пропонувала в тексті угоди вказати що
розрахунок проведено, так як вона
довіряє своїм іспанським партнерам. В
подальшому ОСОБА_2 неодноразово
піднімали питання оплати за даною
угодою, як під час переговорів з
іспанською стороною, так і при
електронній переписці з ними.

Разом з тим, відповідачем 1, на вимогу
суду, не надано суду жодних доказів на
підтвердження здійсненням ним
будь-яких платежів на виконання п. 3
спірного договору. Відсутність таких
доказів також підтверджується
поясненнями сторін в судовому
засіданні від 23.06.2014 року.

У вказаному судовому засіданні
відповідачем 1 надано пояснення, яким
він зазначив, що ним здійснено оплату в
три етапи під час зустрічей із
позивачем, однак жодних доказів
(розписки) на підтвердження наведеного
суду не надано.

Крім того, як слідує із пояснень,
наданих під час судового засідання
23.06.2014 року, відповідач 1 підтвердив, що
третя оплата була здійснена після
укладення спірного договору, що уже
виключає сам по собі факт виконання п. 3
договору, яким встановлено повну
оплату відповідачем 1 частки в
статутному капіталі.

Зазначене свідчить про те, що на момент
укладення договору не було здійснено
оплату за договором, що суперечить
змісту останнього.

Вказані пояснення критично оцінюються
колегією суддів, оскільки відповідачем
1 не надано суду доказів на їх
підтвердження, крім того, пояснення не
містять чіткої інформації щодо
конкретного часу передачі коштів, а
містить окремі періоди в які ніби-то
передавались позивачеві кошти.

Крім того, за змістом зазначені
пояснення суперечать змісту спірного
договору щодо обставин і часу
здійснення оплати, а їх оцінка в
сукупності з іншими доказами по справі
(банківськими документами щодо
перерахунку відповідачем 1 грошових
коштів позивачеві за спірним договором
після його укладення та висновком
спеціаліста з інформаційних
технологій на підтвердження
електронної переписки позивача з
відповідачем 1 щодо необхідності
розрахуватись за договором,
поясненнями в судовому засіданні
ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які підтверджують
пояснення позивача) викликає сумнів в
їх достовірності, що унеможливлює їх
використання в якості доказів на
встановлення наявності чи відсутності
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 188 Господарського
кодексу України передбачено порядок
зміни та розірвання господарських
договорів.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Однак, в порушення вищезазначених
законодавчих та договірних положень,
відповідач 1 вартість частки 51% в
статутному капіталі відповідача 2 в
розмірі 188 451,27 грн. не сплатив, що
свідчить про істотне порушення
відповідачем 1 своїх зобов'язань за
договором і, як наслідок, позбавляє
позивача того, на що вона розраховувати
при укладенні договору, а саме на
отримання відповідної грошової
винагороди від продажу належних їх
корпоративних прав.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про розірвання договору
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі ТОВ «Транспродтовар» від
27.01.2012 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 167
Господарського кодексу України
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
капіталі (майні) господарської
організації, що включають
правомочність на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Чинним законодавством встановлена
можливість переходу частки (її частини)
учасника у статутному капіталі
товариства з обмеженою
відповідальністю до іншої особи,
зокрема ст. 147 Цивільного кодексу
України встановлено, що учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи
іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному
або кільком учасникам цього
товариства; відчуження учасником
товариства з обмеженою
відповідальністю своєї частки (її
частини) третім особам допускається,
якщо інше не встановлено статутом
товариства.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до норм ст. 653 Цивільного
кодексу України (ч. ч. 2, 3, 5) у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються. Якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили. Якщо договір
змінений або розірваний у зв'язку з
істотним порушенням договору однією із
сторін, друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, завданих зміною
або розірванням договору.

Згідно ч. 4 ст. 22 Цивільного кодексу
України на вимогу особи, якій завдано
шкоди, та відповідно до обставин справи
майнова шкода може бути відшкодована і
в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана
майну, може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

Тобто, враховуючи факт невиконання
відповідачем 1 зобов'язання по договору
щодо оплати частки в статутному
капіталі та розірвання договору, право
власності на частку в статутному
капіталі ТОВ «Транспродтовар» в
розмірі 51%, що складає 188 451,27 грн. не
перейшло до ТОВ «Холдінг АБМ
Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.».

Отже, виходячи з наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що право
власності на визначену вище частку
належить ОСОБА_2

Щодо вимоги про скасування рішення
загальних зборів учасників
відповідача 2, оформленого протоколом
№10 від 27.01.2012 року, колегія зазначає
наступне.

Як вже зазначалось, протоколом №10
Загальних зборів учасників ТОВ
«Транспродтовар» від 27.01.2012 року
ухвалено прийняти до складу учасників
товариства ТОВ «Холдінг АБМ
Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.»;
передати частку Статутного капіталу
ОСОБА_2 у розмірі 188 451,27 грн., що складає
51% Статутного капіталу товариства, на
користь відповідача 1 шляхом укладання
договору купівлі-продажу частки в
статутному капіталі товариства;
розподілити частки в статутному
капіталі товариства наступним чином:
частка ТОВ «Холдінг АБМ Корпорасьйон
Емпресарьял, С.Л.» - 188 451,27 грн., що
становить 51% статного капіталу; частка
ОСОБА_2 - 181 061,02 грн., що становить 49%
статутного капіталу; з метою
приведення положень установчих
документів товариства у відповідність
з нормами чинного законодавства та
внесенням до установчих документів
вищезазначених змін, прийняти та
затвердити статут товариства у новій
редакції.

Проте, як слідує із вищевикладеного,
відповідач 1 не набув права власності
на частку в статутному капіталі
відповідача 2 внаслідок невиконання
ним зобов'язань по оплаті та судом
розірвано договір купівлі-продажу
вказаної вище частки, а отже ТОВ
«Холдінг АБМ Корпорасьйон Емпресарьял,
С.Л.» не може входити до складу
учасників ТОВ «Транспродтовар».

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
скасування рішення Загальних зборів
учасників ТОВ «Транспродтовар» від
27.01.2012 року, оскільки дане рішення
порушує права та законні інтереси
акціонера (учасника) товариства
(позивача).

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково та прийняти нове рішення.

Статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є, зокрема, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду Чернігівської
області від 06.06.2014 року у справі
№5028/15/75/2012 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення господарського суду
Чернігівської області від 06.06.2014 року у
справі №5028/15/75/2012 задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Чернігівської області від 06.06.2014 року у
справі №5028/15/75/2012 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Розірвати договір купівлі-продажу
частки у статутному капіталі
товариства з обмеженою
відповідальністю «Транспродтовар»,
укладений між ОСОБА_2 та товариством з
обмеженою відповідальністю «Холдінг
АБМ Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.»
27.01.2012 року.

Визнати право власності громадянки
України ОСОБА_2 на частку в статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю «Транспродтовар» в
розмірі 51% статутного капіталу, що
складає 188 451,27 грн.

Скасувати рішення загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Транспродтовар»,
оформлене протоколом №10 від 27.01.2012
року.

4. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Холдінг
АБМ Корпорасьйон Емпресарьял, С.Л.»
(поштовий центр 30.107 - м. Гуадалупе -
провінція Мурсія, Іспанія, житловий
масив Мірадор де Агрідульсе, вул. Хуан
Рамон Хіменес, №1, Торговий центр
Універсідад, податковий
ідентифікаційний код фірми В73599730) на
користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 8
667,06 грн. судового збору за подання
позовної заяви та 4 329,12 грн. судового
збору за подання апеляційної скарги.

5. Справу №5028/15/75/2012 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

6. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

7. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич