КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р. Справа№ 910/14254/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання
Євдкимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора Оболонського
району м. Києва,

на рішення господарського суду міста
Києва

від 22.01.2014

у справі №910/14254/13 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «УПК-Інвест», м. Київ,

до Аграрного фонду, м. Київ,

за участю прокурора в інтересах
держави в особі Аграрного фонду та
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1) товариства з обмеженою
відповідальністю «Ольга», Житомирська
область, м. Олевськ,

2) Аграрної біржі, м. Київ,

про стягнення 957 530,37 грн.,

за участю представників:

від позивача: Жарикова О.В. -
представник (довіреність №01/07-13 від
16.07.2013);

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

від прокуратури: прокурор Лиховид О.С.
(посвідчення № 002628 від 05.09.2012),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «УПК-ІНВЕСТ»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Аграрного фонду про стягнення 922 722,45
грн, перерахованих за товар та
повернення реєстраційного збору в сумі
34 807,45 грн, обґрунтовуючи вимоги
невиконанням відповідачем зобов'язань
щодо поставки товару за біржовим
контрактом Аграрної біржі від 08.06.2011
року за №283 АБ/95.

Під час розгляду господарським судом
міста Києва справи №910/14254/13 позивач
подав заяву про зменшення позовних
вимог, а саме, в частині стягнення з
відповідача реєстраційного збору в
сумі 34 807,45 грн, перерахованого згідно
біржового контракту Аграрної біржі №283
АБ/95 від 08.06.2011 року, а також уточнену
позовну заяву від 05.12.2013 з правовим
обґрунтуванням позовних вимог.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 22.01.2014 року у справі №910/14254/13
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Аграрного фонду на користь товариства
з обмеженою відповідальністю
«УПК-ІНВЕСТ» 922 722,45 грн попередньої
оплати, перерахованих за товар та 18 454,45
грн судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду дійсним обставинам,
заступник прокурора Оболонського
району звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 22.01.2014 та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014
прокурору поновлено строк
апеляційного оскарження, апеляційну
скаргу прийнято до апеляційного
провадження, а справу призначено до
розгляду в судове засідання на 10.07.2014.

В судовому засіданні прокурор
підтримав доводи та вимоги апеляційної
скарги, просив оскаржуване рішення
скасувати та постановити нове рішення,
яким у задоволенні позову ТОВ
«УПК-Інвест» відмовити повністю.

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечив, находить
їх безпідставними та такими, що не
спростовують законних та
обгрунтованих висновків місцевого
господарського суду, просив
оскаржуване рішення залишити без змін,
а скаргу прокурора без задоволення.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з перебуванням свого
уповноваженого представника у
щорічній відпустці.

Треті особи в судове засідання не
з'явились, своїх уповноважених
представників в судове засідання не
направили, про дату та час розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про що свідчать поштові
повідомлення, повернуті до Київського
апеляційного господарського суду про
вручення Аграрній біржі поштового
відправлення, а ТОВ «Ольга» - за
закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 Господарського процесуального
кодексу України.

При цьому в п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначається, що у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Вислухавши думку прокурора,
представника позивача щодо можливості
розгляду апеляційної скарги без участі
осіб, які не з'явились в судове
засідання, враховуючи, що позивачем
08.07.2014 апеляційному суду були надані
письмові пояснення, в яких Аграрний
фонд висловив позицію щодо підтримання
апеляційної скарги, а також з огляду на
те, що інтереси держави в особі
позивача в судовому засіданні
представляє прокурор, колегія суддів,
порадившись на місці, ухвалила
відмовити в задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи та дійшла
висновку про можливість здійснення
апеляційного розгляду у відсутність
уповноважених представників
відповідача та третіх осіб у справі.

10.07.2014 року в судовому засіданні
колегією суддів було оголошено вступну
та резолютивну частини постанови
господарського суду апеляційної
інстанції.

Вислухавши пояснення прокурора,
представника позивача, дослідивши
наявні у справі матеріали та
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та вбачається з
матеріалів справи, 08.06.2011 товариством з
обмеженою відповідальністю «Ольга» (в
тексті договору - покупець) та Аграрним
фондом (в тексті договору - продавець) у
відповідності до Закону України «Про
державну підтримку сільського
господарства України» від 24.06.2004 №1877-ІY
було укладено біржовий контракт
Аграрної біржі № 283 АБ/95 (надалі -
Контракт), за умовами якого продавець
продав, а покупець купив товар
цукор-пісок ОДРЦ, згідно ДСТУ 4623:2006
урожаю 2010 у кількості 2 236,876 тонн. Ціна
одиниці товару (тонн) на базисі
поставки 7 780,37 грн. Вартість товару - 17 403
722,92 грн, у т.ч. ПДВ. Сума оплати за
Контрактом (вартість товару): 17 403 722,92
грн. (п. п. 1.1., 1.3., 1.7. розділу 1 Контракту).

Згідно п. п. 2.2., 2.3. Контракту, після
здійснення покупцем оплати,
передбаченої п. 4.1. Контракту, продавець
протягом 3-х робочих днів надає покупцю
дозвіл та довіреність на
переоформлення товару. Протягом 5-ти
робочих днів після здійснення оплати,
передбаченої п. 4.1. Контракту, покупець
надає продавцю підписаний
трьохсторонній акт
приймання-передавання товару.

Пунктом 4.1. Контракту його сторони
передбачили, що оплата коштів за
Контрактом згідно п. 1.7. здійснюється
покупцем протягом 5 банківських днів
після реєстрації Контракту на Аграрній
біржі, на реєстраційний рахунок
Аграрного Фонду: № 4099, Державне
казначейство України, м. Київ, МФО 820172.

Сплата реєстраційного збору згідно п.4.1
здійснюється на рахунок Аграрної біржі
покупцем протягом двох робочих днів
після укладання Контракту.

У відповідності до п. 4.4. Контракту, його
затвердження проводиться при
наявності, зокрема, оплати коштів за
Контрактом на банківський рахунок
Аграрного фонду згідно п. 1.7.

За умовами п.8.3 Контракт діє з моменту
його реєстрації і діє до 31 грудня 2011
року.

Матеріали справи свідчать, що між
сторонами біржового контракту виникли
зобов'язання, які мають ознаки договору
купівлі-продажу, за яким у
відповідності до статті 655 Цивільного
кодексу України, продавець
зобов'язується передати майно (товар) у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладення Аграрним фондом та ТОВ
«Ольга» біржового контракту № 283 від
08.06.2011 було спрямоване на отримання
останнім товару та обов'язку здійснити
плату за отриманий товар.

В силу положень статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статей 509, 525, 526
Цивільного кодексу України та статей
173, 193 Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно статті 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до статті 693 Цивільного
кодексу України, якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, а
сторонами не заперечується, що товар за
біржовим контрактом покупцеві не був
поставлений у зв'язку з тим, що ТОВ
«Ольга» не виконало взятих на себе
зобов'язань та не перерахувало на
рахунок Аграрного фонду обумовлену в
Контракті суму коштів у повному обсязі.

Так, місцевим господарським судом
встановлено, що на виконання п. 4.1
Контракту, третьою особою 1 у справі
(ТОВ «Ольга») в рахунок оплати за
цукор-пісок було перераховано на
рахунок Аграрного фонду 922 722,92 грн, а на
рахунок Аграрної біржі - реєстраційний
збір в сумі 34 807,45 грн, що
підтверджується банківською випискою
по особовим рахункам ТОВ «Ольга» за
30.06.2011.

Водночас, господарським судом
встановлено, що 14.12.2012 між товариством з
обмеженою відповідальністю «Ольга» (в
тексті договору - цедент) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «УПК-Інвест» (в
тексті договору - цесіонарій) було
укладено договір про відступлення
права вимоги (цесії), відповідно до умов
якого, зокрема, п. 1.1. договору, в порядку
та на умовах, визначених цим договором,
цедент відступає цесіонарієві, а
цесіонарій набуває право вимоги,
належне цедентові за Біржовим
контрактом Аграрної біржі № 283АБ/95 від
08.06.11, укладеним між цедентом і Аграрним
фондом.

У відповідності з п.2 вищевказаного
договору цесіонарій набуває право
вимагати від боржника, зокрема,
повернення грошових коштів, наданих
цементом боржнику в рахунок виконання
своїх зобов'язань за Біржовим
контрактом Аграрної біржі № 283АБ/95 від
08.06.11.

15.07.2013, на виконання п.7 договору про
відступлення права вимоги від 14.12.2012,
ТОВ «УПК-ІНВЕСТ» направило на адресу
Аграрного фонду листа № 1-7 з
повідомленням про відступлення права
вимоги за контрактом разом із вимогою
про повернення перерахованих на
користь Аграрного фонду грошових
коштів в сумі 922 722,45 грн, а в якості
додатків до листа долучив копії
Біржового контракту Аграрної біржі №
283АБ/95 від 08.06.11, договору про
відступлення права вимоги від 14.12.2012,
виписки ПАТ «КБ «Актив-Банк» від
20.05.2013».

Однак, як стверджує позивач, ні на
момент звернення до суду з даним
позовом, ні на момент розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, відповідач
вимогу про повернення грошових коштів
не виконав.

У відповідності з п. 1 частини 1 статті 512
Цивільного кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом
(статті 513, 514 Цивільного кодексу
України).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Вирішуючи спір та визнаючи позовні
вимоги обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, суд першої
інстанції виходив з того, що в ТОВ
«УПК-ІНВЕСТ» на відповідній правовій
підставі виникло право вимагати від
Аграрного фонду виконання зобов'язань
щодо повернення грошових коштів за
Біржовим контрактом Аграрної біржі №
283АБ/95 від 08.06.11. Разом з цим, місцевий
суд, керуючись положеннями статті 1212
Цивільного кодексу України, дійшов
висновку, що контракт, через
невиконання покупцем обов'язку щодо
оплати товару у повному обсязі, не був
затверджений, а відтак, не може бути
виконаний, у зв'язку з чим перераховані
за Контрактом грошові кошти підлягають
поверненню покупцеві.

Прокурор з такими висновками не
погодився, наголосив в апеляційній
скарзі на невірному застосуванні судом
норм матеріального права, зокрема,
статті 1212 Цивільного кодексу України,
зазначаючи, що обов'язковою умовою для
застосування вказаної норми має бути
відсутність правової підстави для
набуття майна або його збереження у
себе за рахунок іншої особи. Оскільки
Аграрний фонд кошти в сумі 922 722,45 грн
отримав на підставі біржового контакту
від 08.06.2011 №283 АБ/95, за наявності
належної правової підстави, висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи.

Разом з цим, прокурор стверджував, що
місцевим судом не з'ясовувалось та не
досліджувалось питання щодо
неможливості виконання ТОВ «Ольга»
контракту та чи ґрунтувалось це на
обставинах, за які товариство не
відповідало. На переконання скаржника,
на даний час зобов'язання за контрактом
не можна вважати припиненими, а
зупинення виконання Аграрним фондом
свого обов'язку по передачі товару
покупцеві поставлено у залежність від
виконання останнім зобов'язання по
оплаті товару у повному обсязі, а тому
вважає, що строк виконання зобов'язання
у відповідача за контрактом від 08.06.2011
не настав.

Водночас, відповідач у відзиві на
позовну заяву та в письмових
поясненнях на апеляційну скаргу
зазначав, що спірний Контракт був
зареєстрований Аграрною біржею 08.06.2011,
в день його підписання сторонами, що
засвідчено печаткою Аграрної біржі та
підписом уповноваженої особи, а отже,
згідно вимог п.4.1 Контракту у ТОВ
«Ольга» виникло зобов'язання по
перерахуванню на рахунок Аграрного
фонду кошти згідно п. 1.7 Контракту в
сумі 17 403 722,92 грн.

Дані доводи судова колегія апеляційної
інстанції находить безпідставними та
відхиляє, зважаючи на таке.

За приписами частин 1, 2 статті 1212
Цивільного кодексу України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Згідно частини 1 статті 612 цього ж
Кодексу, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вже зазначалось, покупцем 30.06.2011 було
перераховано продавцеві за контрактом
грошові кошти у розмірі 922 722,45 грн, інша
ж частина коштів, обумовлена сторонами
контракту у відповідності до п.п.1.3, 1.7,
покупцем сплачена не була.

З умов контракту слідує, що обов'язок
продавця щодо поставки товару виникає
після сплати покупцем вартості товару
у повному обсязі.

При цьому, у відповідності до п. 4.4
Контракту, його затвердження
проводиться при наявності оплати
коштів у повному обсязі.

Таким чином, судова колегія находить
правильним та обґрунтованим висновок
місцевого суду стосовно
обгрунтованості позовних вимог та
необхідності повернення відповідачем
отриманих за контрактом грошових
коштів, оскільки даний контракт через
невиконання покупцем обов'язку щодо
передоплати усієї вартості товару не
був затверджений та не може бути
виконаний.

Крім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що згідно п.8.3
Контракту, названий правочин діє з
моменту його реєстрації і діє до 31
грудня 2011 року.

Зважаючи на вищенаведену умову, яка не
містить умов щодо продовження його дії
за ініціативою сторін, контракт
припинив свою дію 31.12.2011, при цьому,
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів протилежного,
судова колегія дійшла висновку про те,
що Аграрний фонд отримав від покупця
частину коштів згідно контракту на
відповідній правовій підставі, яка
згодом відпала, у зв'язку припиненням
дії контракту.

Таким чином, посилання прокурора в
апеляційній скарзі на постанову Вищого
господарського суду України у справі
№6/458 від 25.10.2005, в якій касаційною
інстанцією висловлено правову позицію
щодо виникнення у боржника
зобов'язання по його виконанню в
залежності від настання певної події, а
саме, 100% попередньої оплати, є
помилковим.

Твердження відповідача про те, що
стягнення з нього коштів є такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства, з
посиланням на положення частини 4
статті 653 Цивільного кодексу України,
за приписами якої сторони не мають
права вимагати повернення того, що було
виконане ними за зобов'язаннями до
моменту зміни або розірвання договору,
якщо інше не встановлено договором або
законом, колегія відхиляє як помилкові,
оскільки останнім не враховано умову
Біржового контракту від 08.06.2011, зокрема,
п.4.4., яка передбачає затвердження
Контракту, за наявності, зокрема,
оплати всієї суми коштів за контрактом
згідно п.1.7.

Отже, відповідач помилково ототожнює
поняття реєстрації Біржового
Контракту з його затвердженням.

Враховуючи, що доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими,
безпідставними та не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
апеляційним господарським судом,
апеляційна скарга заступника
прокурора Оболонського району м. Києва
на рішення господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 у справі №910/14254/13 має бути
залишена без задоволення.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат у відповідності до
статті 49 ГПК України, судова колегія
враховує положення п.4.6 Пленуму Вищого
Господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», в
якому, зокрема, зазначається, що
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Таким чином, з відповідача, в інтересах
якого прокурором було подано
апеляційну скаргу, підлягає стягненню
в доход Державного бюджету України
судовий збір за розгляд справи судом
апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 4-3, 32, 33, 43, 99, 101- 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника
прокурора Оболонського району м. Києва
на рішення господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 у справі №910/14254/13 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду м.
Києва від 22.01.2014 у справі №910/14254/13
залишити без змін.

3. Стягнути з Аграрного фонду (01001,
м. Київ, вул. Грінченка, 1; ) в доход Державного бюджету
України судовий збір за розгляд
апеляційної скарги у розмірі 9 227,23 грн.
(дев'ять тисяч двісті двадцять сім
гривень 23 коп.).

4. Матеріали справи №910/14254/13
повернути до господарського суду м.
Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
А.О. Мальченко

Судді
Г.А. Жук

І.М. Скрипка