КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. Справа№ 910/922/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

за участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, паспорт
серії НОМЕР_2 від 04.11.1997 р.;

ОСОБА_3, дов. б/н від
28.03.2014 року;

від відповідача - не з'явилися.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт»

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 08.04.2014 року

у справі № 910/922/14 (суддя Зеленіна
Н.І.)

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне

управління будівельних
робіт»

про стягнення 23 844,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014 року по справі № 910/922/14
позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт» на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 20 897,14 грн.
заборгованості, 1 154,07 грн. інфляційних
втрат, 1 792,97 грн. 3 % річних та 1 827 грн.
судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт» звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
08.04.2014 року по справі № 910/922/14 скасувати
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження в наступній колегії
суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О.,
судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф. та
призначено до розгляду на 11.06.2014 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
повного, всебічного та правильного
вирішення справи, а також невірно
застосовано норми матеріального і
процесуального права, що призвело до
прийняття невірного рішення по суті
спору.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та
його представник у поясненнях, наданих
у судовому засіданні, заперечували
проти доводів апелянта, викладених в
апеляційній скарзі, просили суд
відмовити в задоволенні скарги та
залишити без змін оскаржуване судове
рішення місцевого господарського суду
як таке, що прийняте з повним, всебічним
та об'єктивним з'ясуванням обставин,
які мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт» у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини нез'явлення суд не
повідомив.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження надсилалась сторонам за
адресами вказаними в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів вважає можливим
здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та за відсутності
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт»

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
представника, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

12.05.2010 р. між Львівською філією
Товариства з обмеженою
відповідальність «Загальне управління
будівельних робіт» (далі - Замовник,
відповідач) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі -
Виконавець, позивач) було укладено
Договір про надання правових послуг №
12-05/2010 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник
доручає, а Виконавець приймає
замовлення на надання правових послуг
щодо стягнення на користь Замовника
суми основного боргу та нарахованих,
відповідно до чинного законодавства
України, 3 % річних, інфляційних втрат та
штрафних санкцій за виконані роботи за
Договором підряду № 1 від 01.07.2009 р. з
Філії «Мостова експлуатаційна
дільниця» ДП «Івано-Франківський
«Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», м. Івано-Франківськ
(далі - Боржник), шляхом надання
правових послуг Замовнику по
попередньому ознайомленню з
матеріалами справи, вивченню і аналізу
первинних бухгалтерських документів,
підготовці досудової вимоги, акту
звірки взаєморозрахунків з
контрагентом, позовної заяви тощо, a
також надання юридичних послуг по
представництву інтересів Замовника в
судах всіх інстанцій, органах
державної виконавчої служби та
безпосередньо при переговорах з
боржником.

Згідно з п. 3.1. Договору, Замовник
сплачує Виконавцю за надані правові
послуги винагороду в розмірі 10 (десять)
відсотків від суми основного боргу та 50
(п'ятдесят) відсотків від нарахованої
Виконавцем суми неустойки, трьох
процентів річних, збитків і індексу
інфляції, стягнутої/зменшеної за
рішенням господарського суду, шляхом
мирової угоди або іншим несудовим
шляхом.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що
оплата наданих правових послуг
Виконавця проводиться Замовником
протягом 3 (трьох) банківських днів з
моменту одержання позитивного
результату по справі (поступлення
коштів на п/р Замовника) та підписання
Акту про надані послуги, крім випадку,
передбаченого в п. 4.2. Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору, оплата
послуг Виконавця здійснюється
Замовником в національній валюті,
шляхом перерахування коштів на
банківський рахунок Виконавця, або
іншим не забороненим законодавством
України шляхом.

Згідно з п. 4.1. Договору, про закінчення
надання правових послуг Виконавець
повідомляє Замовника та надає йому Акт
про надані послуги. Замовник протягом 3
(трьох) календарних днів з моменту
отримання Акту зобов'язаний надати
Виконавцю підписаний Акт про надані
послуги або мотивовану відмову від
його підписання. Несвоєчасне
підписання Акту, а також
необґрунтована претензія щодо наданих
послуг прирівнюється до їх
несвоєчасної оплати.

Пунктом 4.2. Договору сторони
встановили, що якщо в процесі ведення
справи між Замовником та його
контрагентом (відповідачем, боржником)
буде укладено мирову угоду -
вважається, що Виконавець виконав свої
зобов'язання за Договором в повній
мірі. При цьому Замовник зобов'язаний
підписати наданий Виконавцем Акт про
надані послуги у строк та в порядку,
передбаченому в п.п. 4.1. Договору.

За умовами п. 7.1. Договору, він вступає в
силу з моменту підписання його обома
сторонами і діє моменту його
розірвання або до повного виконання
його умов.

Твердження апелянта про те, що він не
укладав Договір про надання правових
послуг № 12-05/2010 від 12.05.2010 року
спростовується тим, що в матеріалах
справи наявна копія такого договору,
яка підписана директором Львівської
філії Товариства з обмеженою
відповідальність «Загальне управління
будівельних робіт» та містить печатку
товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору, 21.12.2010 року між
Львівським спеціалізованим
управлінням ТОВ «Загальне управління
будівельних робіт» та ДП
«Івано-Франківський Облавтодор» BAT
«ДАК «Автомобільні дороги України»
було укладено мирову угоду, згідно якої
ДП «Івано-Франківський «Облавтодор»
ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»
зобов'язується в зазначені терміни
сплатити 137 396,04 грн. Зазначена мирова
угода була затверджена ухвалою
Господарського суду
Івано-Франківської області від 18.01.2011
року у справі № 20/61-24/40.

Таким чином, на підставі п.4.2. Договору
вважається, що Виконавець виконав свої
зобов'язання, а Замовник зобов'язаний
сплатити винагороду, сума котрої
вказана в Договорі.

04.04.2011 р. позивач направив на адресу
відповідача для підписання Акт
прийому-передачі наданих послуг на
суму 20 897,14 грн. від 04.04.2011 р. до Договору,
проте відповідач зазначений акт не
підписав, будь-яких зауважень щодо
виконання позивачем умов Договору не
надав.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд першої інстанції, перевіривши
розрахунок позивача, дійшов висновку
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт» 20 897,14 грн.
заборгованості, 1 154,07 грн. інфляційних
втрат, 1 792,97 грн. 3 % річних.

Проте, колегія суддів апеляційної
інстанції, провівши повторний
розрахунок заборгованості, дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції необхідно змінити в частині
розміру суми заборгованості,
інфляційних втрат та 3 % річних. А саме, з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт» необхідно стягнути,
у відповідності до умов п. 3.1. Договору,
20 218,13 грн. заборгованості, 773,94
інфляційних втрат, 1 804,68 грн. 3 % річних.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014 року у справі № 910/922/14
необхідно змінити в частині розміру
суми заборгованості, інфляційних втрат
та 3 % річних, а апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт» залишити без
задоволення.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Загальне управління
будівельних робіт» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Загальне
управління будівельних робіт»
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 08.04.2014 року у справі №
910/922/14 змінити.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Загальне
управління будівельних робіт» (02002, м.
Київ, вул. Марини Раскової, 21; ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 20 218
(двадцять тисяч двісті вісімнадцять)
грн. 13 коп. заборгованості, 773 (сімсот
сімдесят три) грн. 94 коп. інфляційних
втрат, 1 804 (одну тисячу вісімсот чотири)
грн. 68 коп. 3 % річних та 1 746 (одну тисячу
сімсот сорок шість) грн. 74 коп. судового
збору за розгляд справи в суді першої
інстанції.

4. Видачу наказу на виконання даної
постанови доручити Господарському
суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/922/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

6. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця