м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/8691/14 07.07.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Гарантія"доСтрахового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія»простягнення страхового
відшкодування у розмірі 35 967,03 грн.
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Кутузов О.В. - представник
від відповідача: не з'явились
У судовому засіданні 07.07.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Страхове товариство "Гарантія" до
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю "Гарантія" про
стягнення 35 967,03 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 порушено провадження у
справі №910/8671/14, розгляд справи
призначений на 04.06.2014.

Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014, у зв'язку з перебуванням судді
Літвінової М.Є. на лікарняному, справу
передано на розгляд судді Мельнику В.І.

Ухвалою від 04.06.2014 справу прийнято до
провадження судді Мельника В.І..,
розгляд призначений на 04.06.2014.

У зв'язку з виходом судді Літвінової
М.Є. з лікарняного, розпорядженням в.о.
Голови господарського суду міста Києва
від 16.06.2014, справу передано для розгляду
судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою від 16.06.2014 справу прийнято до
провадження судді Літвінової М.Є.,
розгляд справи призначено на 16.06.2014.

Ухвалою від 16.06.2014 відкладено розгляд
справи на 07.07.2014, в порядку ст. 77 ГПК
України.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце судового
розгляду були повідомлені належним
чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, які долучені до
матеріалів справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

В судовому засіданні 07.07.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

12.11.2013 між ПАТ "СК "Гарантія" (далі -
позивач, страховик) та ПАТ
«Продовольчою компанією «Ясен» (далі -
страхувальник) укладений Договір
добровільного страхування наземного
ранспорту, №5-69-38/25/13 (далі - Договір), за
яким був застрахований автомобіль
Mitsubishi Wagon державний номер НОМЕР_3.

21.11.2013 о 16 год. 10 хв. по проспекту Миру, 229
в м. Чернігові, сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля Mitsubishi Wagon
державний номер НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_2 (станом на дату ДТП перебував у
трудових відносинах з ПАТ
«Продовольчою компанією «Ясен») та ЗАЗ
Деу Сенс державний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_4

22.11.2013 страхувальник звернувся до
страховика із заявою про настання
страхового випадку та виплати
страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури №650 від
22.11.2013 вартість відновлювального
ремонту застрахованого автомобіля
становить 35 967,03 грн.

Згідно акту про оцінку №2049 від 03.12.2013,
вартість відновлювального ремонту
автомобвля Mitsubishi Wagon державний номер
НОМЕР_3 з урахування коефіцієнту
фізичного зносу становить 35 327,50 грн.

На підставі вищевказаного договору від
12.11.2013, заяви страхувальника,
рахунку-фактури №650 від 22.11.2013,
страхового акту №358 від 20.12.2013, позивач
виплатив страхове відшкодування в сумі
35 967,03 грн. на рахунок ПАТ «Метек» згідно
платіжного доручення №1997 від 20.12.2013.

Суд звертає увагу на норми ст. 25 Закону
України "Про страхування", якими
визначено, що здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Отже, Закон України "Про страхування" не
містить положень, які б зобов'язували
страховика за договором добровільного
страхування визначити розмір
страхового відшкодування з
урахуванням лише авто товарознавчої
експертизи, а також лише на підставі
звіту про оцінку колісного
транспортного засобу.

Суд зазначає, що звіт про незалежну
оцінку з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу є лише
попереднім оціночним документом, в
якому зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, яка необхідна для
відновлення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи, в межах суми 35 967,03
грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно внаслідок
експлуатації автомобіля ЗАЗ Деу Сенс
державний номер НОМЕР_2, як вбачається з
постанови Деснянського районного суду
м. Чернігова від 09.12.2013.

Вищезазначеною постановою районного
суду ОСОБА_4 визнано винним та
притягнуто до відповіданості за ст. 124
кПап України і накладено штраф у
розмірі 340,00 гр.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - акт
судового розгляду справи, який є
результатом дослідження всіх
документів та зясування всіх
необхідних обставин. Таким чином, у
справах про адміністративні
правопорушення, зокрема,
дорожньо-транспортні пригоди, належним
доказом є довідка Державної
автомобільної інспекції, складена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення. У свою
чергу, протокол - це офіційний документ,
відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння, яке містить ознаки
правопорушення, передбаченого нормами
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо
наявності у діях особи складу
адміністративного правопорушення
міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу ЗАЗ Деу
Сенс державний номер НОМЕР_2 була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) АС/8739204 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом АС/8739204, діючим на
дату ДТП (21.11.2013).

Отже, відповідач є особою на яку
полісом АС/8739204 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля ЗАЗ Деу Сенс
державний номер НОМЕР_2 на час спірної
ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (стаття 9 Закону
України "Про страхування").

Отже, враховуючи вартість
відновлювального ремонту 35 967,03 грн.,
слід також враховувати розмір франшизи
за страховим полісом АС/8739204, що
становить 0,00 грн.

Враховуючи подані докази до матеріалів
справи, суд дійшов висновку про
необхідність зменшення суми
страхового відшкодування на вартість
мийки кузова автомобіля (60,00 грн.),
чистки салона пилосмоком (48,00 грн.) з
урахуванням положень п. 1.6 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна від 24.11.2003 № 142/5/2092.

За встановленими судами обставинами
справи, позивач здійснивши виплату
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування транспорту,
отримав право вимоги в сумі 35 859,03 грн.,
яке особа, що одержала страхове
відшкодування, мала до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідач в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, не спростував заявлені
позовні вимоги.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із задоволенням позову,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04071, м. Київ, вул.
Костянтинівська, 56, оф. 13, код 21130899) на
користь Приватного акціонерног
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» (01601, м. Київ, Печерський
узвіз, 3, код 14229456) кошти у розмірі 35 859,03
грн. (тридцять пять тисяч тисяч
вісімсот пятдесят девять гривень 03
коп.) та 1 821,50 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять одна гривня 50 коп.) судового
збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 10.07.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова