ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 липня 2014 р. Справа №
903/555/14

за позовом приватного підприємства
"Євротой"

до приватного підприємства "Санте Люкс"

про стягнення 29 056,71грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: н/в

від відповідача: н/в

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Євротой"
звернулось з позовом до приватного
підприємства "Санте Люкс" про стягнення
29 832,72грн. заборгованості за товар,
отриманий згідно договору поставки
№76/10-СЛ від 01.09.2010р.

Позовні вимоги обґрунтовує
посиланням на відпуск товарів в період
з вересня 2010р. по травень 2013р. на
загальну суму 132 532,95грн., повернення
товару на суму 31 200,23грн. та часткову
оплату на суму 71 500,00грн.

Розгляд спору згідно зі ст. 77 ГПК
України відкладався у зв'язку з
неподачею витребуваних судом доказів.
Ухвалою суду від 01.07.2014р. зобов'язано
подати суду: позивачу: звіти покупця
про реалізований товар по спірних
видаткових накладних, вимоги про
надання звітів; відповідачу: пояснення
(обґрунтовані доводи та заперечення) по
суті позовних вимог, у випадку
заперечень щодо розрахунків надати
контррозрахунок, вимоги до
постачальника про повернення товарів,
звіти про реалізований товар
відповідно до п. 9.2.3 договору.

Клопотанням від 11.07.2014р. (вхід. №01-123/126/14
від 14.07.2014р.) представник позивача
звернувся з заявою про зменшення
розміру позовних вимог, обґрунтовуючи
проведенням звіряння розрахунків та
визначенням заборгованості згідно
акту звірки від 31.03.2014р. в сумі 29 056,71грн.
Долучив оригінал акту звірки від
31.03.2014р.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі зменшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10
постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
вказав, що передбачені частиною
четвертою статті 22 ГПК права позивача
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову можуть
бути реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже,
у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру
позовних вимог не суперечить вимогам
законодавства, не порушує прав та
інтересів відповідача та інших осіб,
судом приймається заява позивача про
зменшення розміру позовних вимог, спір
вирішується виходячи з нової ціни
позову - 29 056,71грн.

У судове засідання 15.07.2014р. представник
позивача не з'явився, у клопотанні
(вхід. №01-123/126/14) просить розглядати
справу за відсутності представника.

Відповідач у відзиві №50 від 14.07.2014р. (вх.
№01-29/6883/14) визнав заборгованість згідно
з актом звірки розрахунків від 31.03.2014р.
в розмірі 29 056,71грн. Вказав, що згідно
п.6.1 договору оплата за товар
здійснюється в міру його реалізації
покупцем, станом на 20.01.2014р. весь
нереалізований товар був повернутий
постачальнику. Витребувані документи
не подав.

Суд, керуючись ст.ст. 22, 78 ГПК України
приймає визнання позову, як таке, що не
суперечить законодавству та не порушує
права третіх осіб. У разі визнання
відповідачем позову господарський суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Вищий господарський суд України у п. 3.9.2
постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
вказав, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод стосовно
розгляду справи упродовж розумного
строку, враховуючи те, що розгляд
справи відкладався, сторони належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи, явку представників
сторін не було визнано обов'язковою,
господарський суд, визнав зібрані
докази достатніми для розгляду спору
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2010р. між приватним підприємством
"Санте Люкс" в особі директора Киреєва
С.А. з однієї сторони (покупець) та
приватним підприємством "Євротой" в
особі директора Більговської Р.Ю. з
іншої сторони (постачальник) був
укладений договір поставки №76/10-СЛ (а.с.
8-10).

29.12.2011р. між сторонами було підписано
додаткову угоду до договору поставки
№76/10-СЛ від 01.09.2010р., якою було внесено
зміни до п. 11.1 договору, а саме: договір
набирає чинності з 01.09.2010р. і діє до
31.12.2012р. В тому випадку, якщо
зобов'язання за договором не будуть
виконані сторонами або однією із
сторін, то дія договору продовжується
до повного виконання зобов'язань за
даним договором.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується
передавати у власність покупця товар
партіями згідно накладних у
відповідності до замовлень покупця, а
покупець зобов'язується приймати та
проводити оплату за товар на умовах
договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що ціну
договору складає сума цін усіх
накладних, відповідно до яких
здійснюється постачання товару та які
мають силу специфікацій.

У п. 4.8 вказано, що передача товару
постачальником і його приймання
покупцем по назві, асортименту,
кількості здійснюється на підставі
відповідної накладної і у
відповідності із замовленням покупця.

Пунктом 6.1 визначено, що оплата за товар
здійснюється в міру його реалізації
покупцем кінцевим споживачам на
протязі 14 днів з моменту надання
покупцем постачальнику звіту про
реалізований товар, шляхом
безготівкового перерахунку на
банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п. 9.2.3 покупець
зобов'язаний надавати постачальнику
звіт про реалізований товар через
кожні 14 календарних днів з моменту
першої поставки товару за даним
договором.

На виконання умов договору позивачем
було передано, а відповідачем прийнято
товар за період з 22.09.2010р. по 17.05.2013р. на
загальну суму 132 532,95грн., що
стверджується видатковими накладними
№№: Евр-000308 від 22.09.2010р. на суму 34
145,00грн, Евр-000467 від 26.11.2010р. на суму 21
271,00грн., Евр-000543 від 10.12.2010р. на суму
6 409,00грн., Евр-000129 від 17.02.2012р. на
суму 10 772,96грн., Евр-000142 від 21.02.2012р. на
суму 12312,91грн., 488 від 01.06.2012р. на суму 9
412,00грн., 525 від 13.06.2012р. на суму 7846,00грн.,
739 від 07.08.2012р. на суму 6 857,00грн., 747 від
09.08.2012р. на суму 5195,00грн., 749 від 09.08.2012р.
на суму 5 951,00грн., 501 від 17.05.2013р. на суму
12361,08грн. (а.с. 12-41).

Відпуск та отримання товару
стверджуються відмітками відповідача
на вказаних вище накладних.

За період з 30.09.2011р. по 20.01.2014р. ПП "Санте
Люкс" було повернуто, а ПП "Євротой"
прийнято товару на загальну суму 31
200,23грн., що стверджується прибутковими
накладними на повернення №№: Евр-000296
від 30.09.2011р. на суму 36,00грн., Евр-000295 від
30.09.2011р. на суму 25,00грн., Евр-000290 від
30.09.2011р. на суму 26,00грн., ВП-00000352 від
30.09.2011р. на суму 61,00грн., ВП-00000368 від
03.10.2011р. на суму 922,00грн., ВП-00000367 від
03.10.2011р. на суму 3150,00грн., Евр-000301 від
03.10.2011р. на суму 1 050,00грн., Евр-000333 від
02.11.2011р. на суму 105,00грн., ВП-00000412 від
02.11.2011р. на суму 105,01грн., ВП-0000414 від
30.10.2013р. на суму 9 368,06грн., ВП-00004521 від
13.11.2013р. на суму 6 319,01грн., ВП-0000461 від
20.01.2014р. на суму 3 172,00грн., ВП-0000460 від
20.01.2014р. на суму 6861,13грн. (а.с. 42-56).

В період з 28.01.2011р. по 19.07.2012р. згідно
банківських виписок відповідач
сплатив позивачу вартість
поставленого товару частково в сумі 71
500,00грн. (а.с. 57).

30.08.2013р. позивач направив відповідачу
вимогу №30/08/02 про оплату реалізованого
товару, повернення нереалізованого
товару, надання належного звіту про
реалізований товар, та припинення
договору шляхом заявлення вимоги про
його розірвання (а.с. 58).

Отримання вимоги відповідачем
стверджується поштовим повідомленням
№479 від 09.09.2013р. (а.с. 59).

Згідно долученого акту звірки
розрахунків станом на 31.03.2014р.
заборгованість ПП "Санте Люкс" перед ПП
"Євротой" становить 29 056,71грн. Акт
підписаний представниками сторін,
підписи скріплені печатками (а.с. 76).

Доказів сплати заборгованості суду не
надано.

Внаслідок дій позивача по
відпуску продукції між сторонами
виникло зобов'язання, врегульоване
ст.265 ГК України, згідно якої одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Стаття 692 ЦК України передбачає, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

У відповідності до ст. 202
Господарського кодексу України, ст. 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Заборгованість за отриманий товар на
день розгляду спору становить 29
056,71грн., стверджується договором
поставки № 76/10-СЛ від 01.09.2010р. з
додатковою угодою від 29.12.2011р.,
видатковими накладними №№: Евр-000308 від
22.09.2010р., Евр-000467 від 26.11.2010р., Евр-000543
від 10.12.2010р., Евр-000129 від 17.02.2012р., Евр-000142
від 21.02.2012р., 488 від 01.06.2012р., 525 від
13.06.2012р., 739 від 07.08.2012р, 747 від 09.08.2012р., 749
від 09.08.2012р., 501 від 17.05.2013р., прибутковими
накладними на повернення №№: Евр-000296
від 30.09.2011р., Евр-000295 від 30.09.2011р.,
Евр-000290 від 30.09.2011р., ВП-00000352 від 30.09.2011р.,
ВП-00000368 від 03.10.2011р., ВП-00000367 від 03.10.2011р.,
Евр-000301 від 03.10.2011р., Евр-000333 від
02.11.2011р., ВП-00000412 від 02.11.2011р., ВП-0000414 від
30.10.2013р., ВП-00004521 від 13.11.2013р., ВП-0000461 від
20.01.2014р., ВП-0000460 від 20.01.2014р., актом
звірки розрахунків станом на 31.03.2014р.,
банківськими виписками з рахунку (а.с.
12-57) та підлягає до стягнення з
приватного підприємства "Санте Люкс" в
силу ст.193, 265 ГК України, ст.ст. 692, 712 ЦК
України.

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, витрати по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00грн. слід
віднести на нього відповідно до ст.49
ГПК України.

Зважаючи на те, що позивач
відпустив відповідачу товар по
видатковим накладним згідно договору
поставки №76/10-СЛ від 01.09.2010р. без
довіреностей в порушення вимог п.п. 2, 13
Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 16 травня 1996 року N
99, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318,
суд вважає, що наведені факти порушення
порядку відпуску товарно-матеріальних
цінностей в товаристві не можуть
залишитись без відповідного
реагування.

Господарський суд, керуючись до ст.90
ГПК України, вважає за необхідне
надіслати окрему ухвалу Товариству з
обмеженою відповідальністю "Євротой" у
зв'язку з недоліками у відпуску
товарно-матеріальних цінностей в
товаристві.

Беручи до уваги викладене, керуючись
ст.ст. 193, 265 ГК України, ст.ст. 692, 712 ЦК
України, ст.ст. 44, 49, 82-85, 90 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства
"Санте Люкс" (43025, Волинська обл., м.Луцьк,
пр. Волі, 29, ) на користь
приватного підприємства "Євротой" (01011,
м. Київ, вул. Різницька, буд 8, кв.79, ) 29 056,71грн. заборгованості, 1
827,00грн. витрат по сплаті судового
збору. Всього: 30 883,00грн.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

4. Надіслати окрему ухвалу приватному
підприємству "Євротой"

Повний текст рішення складено

17.07.2014

Суддя
С. Т. Філатова