ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р.
Справа № 911/1835/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівторг», м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Примабуд», Київська
обл., м. Славутич

про стягнення 21280,00 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Дайнеко І.А. - довіреність
№ 19 від 01.01.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чернігівторг» (далі
- позивач) з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Примабуд»
(далі - відповідач) про стягнення 21280,00
грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням Відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки від 01.11.2012 р. № 1203 щодо оплати
поставленого товару, який було
укладено між Відповідачем та ТОВ
«Севен Систем» та право вимоги за яким
набуто Позивачем згідно договору про
відступлення права вимоги від 29.10.2013 р.
№ 09/П-13. У зв'язку з цим Позивач просив
суд стягнути з Відповідача 21280,00 грн.
заборгованості, з якої: 16210,71 грн.
основного боргу, 839,40 грн. пені, 4052,68 грн.
штрафу та 177,21 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.05.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/1835/14 та
призначено її до розгляду на 23.06.2014 р.

12.06.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшли письмові пояснення Позивача
від 12.06.2014 р. № П-12/06-2 (вх. № 11281/14), в яких
Позивач зазначив, що 04.06.2014 р.
Відповідачем було сплачено суму
основного боргу 16210,71 грн., в зв'язку з
чим Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги лише в частині стягнення суми
штрафу, пені та 3 % річних.

В судове засідання 23.06.2014 р. з'явився
представник Позивача, позов в частині
стягнення суми штрафу, пені та 3 % річних
підтримав та просив задовольнити його
в повному обсязі. Відповідач у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, відзиву
на позов суду не надав.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Враховуючи надані Позивачем пояснення
та матеріали справи, які є достатніми
для вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за наявними у справі
матеріалами, згідно з вимогами ст. 75 ГПК
України.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Севен Систем»
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Примабуд»
(покупець, відповідач у справі)
укладено договір поставки № 1203 (далі -
договір поставки), відповідно до умов
якого (п. 1.1. Договору поставки)
постачальник зобов'язується в порядку
та на умовах, визначених у цьому
договорі, поставити та передати у
власність покупцеві товар (партію
товару), в асортименті, кількості та
цінами, вказаних у видаткових
накладних, що засвідчують
передачу-приймання товару від
постачальника до покупця та є
невід'ємними частинами даного
договору, а покупець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі прийняти та оплатити
вказаний товар.

Згідно п. 2.1. Договору поставки,
передача товару від постачальника
покупцю здійснюється за видатковою
накладною, в якій сторони зазначають
найменування товару, кількість, ціну
товару та загальну вартість товару, що
постачається. Дата, вказана
постачальником у видатковій накладній
є датою поставки товару
постачальником.

За умовами п. 6.1. Договору поставки,
покупець зобов'язаний оплатити
постачальнику вартість (ціну) кожної
партії товару не пізніше 21 (двадцяти
одного) календарного дня з дати
поставки товару, шляхом безготівкового
або готівкового перерахування суми
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника.

Договір поставки у п. 8.1. передбачає, що
договір вступає в дію з дати його
укладення обома сторонами і діє до
31.12.2013 р. Закінчення строку договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Севен Систем» поставлено, а
Відповідачем прийнято товар на
загальну суму 35710,71 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями підписаних сторонами
видаткових накладних від 11.09.2013 р. №
31001647, від 12.09.2013 р. № 31001664, від 16.09.2013 р. №
31001685, від 16.09.2013 р. № 31001686, від 18.09.2013 р. №
31001701, від 18.09.2013 р. № 31001710, від 19.09.2013 р. №
31001714, від 19.09.2013 р. № 31001713, від 23.09.2013 р. №
31001733, від 27.09.2013 р. № 31001732, від 27.09.2013 р. №
31001764, від 27.09.2013 р. № 31001760, від 01.10.2013 р. №
31001783, від 01.10.2013 р. № 31001780 та від 08.10.2013 р.
№ 31001817.

Із зазначеного вбачається, що
сторонами спору підписано видаткові
накладні на загальну суму 35710,71 грн. без
зауважень та за відсутності з боку
Відповідача претензій та повідомлень
про порушення ТОВ «Севен Систем» умов
Договору поставки, тобто, Відповідач не
заперечував щодо кількості, якості,
вартості товару за підписаними
видатковими накладними.

Таким чином, за наслідками дослідження
матеріалів справи, судом встановлено,
що ТОВ «Севен Систем» виконало взяті на
себе зобов'язання щодо поставки товару
за Договором поставки.

29.10.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Севен Систем»
(первісний кредитор), Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівторг» (новий кредитор,
позивач у справі) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Примабуд»
(боржник, відповідач у справі) укладено
договір № 09/П-13 про відступлення права
вимоги (надалі також «Договір
відступлення»), відповідно до умов
якого (п. 1.1. Договору відступлення)
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові у
відповідності до договору поставки №
1203 від 01.11.2012 р., укладеного між
первісним кредитором та боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою, зокрема,
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Пунктом 1.3. Договору відступлення
передбачено, що боржник погоджується з
передачею прав за цим договором від
первісного кредитора до нового
кредитора.

За умовами п. п. 1.4., 1.5. Договору
відступлення, сторони засвідчують, що
сума грошових зобов'язань боржника за
основним договором, які передаються за
цим договором від первісного кредитора
до нового кредитора становить 35710,71 грн.
Боржник має сплатити новому кредитору
грошове зобов'язання у сумі 35710,71 грн. у
строк до 31.12.2013 р. включно.

Проте, в порушення свого грошового
зобов'язання за Договором поставки та
за Договором відступлення, вартість
поставленого товару Відповідач
оплачував частково та несвоєчасно,
зокрема станом на 14.05.2014 р. (дата
підготовки позову) Відповідачем було
сплачено 19500,00 грн. та 04.06.2014 р. (після
порушення провадження у цій справі)
Відповідачем було сплачено решту
основного боргу у сумі 16210,71 грн.

Доказів сплати Відповідачем заявлених
у позові фінансових санкцій суду не
надано.

У зв'язку з тим, що основний борг у сумі
16210,71 грн. був сплачений Відповідачем
вже після порушення провадження у
справі, а саме 04.06.2014 р., то провадження у
справі в частині стягнення суми
основного боргу 16210,71 грн. підлягає
припиненню на підставі п.п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У зв'язку з неналежним виконанням
Відповідачем грошового зобов'язання за
Договором поставки та Договором
відступлення, Позивачем заявлено до
стягнення з Відповідача 839,40 грн. пені
та 4052,68 грн. штрафу.

Частиною першою ст. 549 ЦК України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частинами другою, третьою цієї ж статті
встановлено, що штрафом є неустойка, що
обчисляється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.3. Договору поставки,
за порушення терміну оплати вартості
(ціни) поставленого товару,
встановленого п. 6.1. цього договору
постачальник має право стягнути з
покупця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період порушення винною стороною
грошового зобов'язання, від суми боргу
за кожен день прострочки. Штрафна
санкція, передбачені цим пунктом
договору, нараховується та стягується
понад строк, передбачений п. 6 ст. 232 ГК
України в межах 3-ох річного строку.

Пунктом 7.4. Договору поставки
передбачено, що в разі порушення
грошових зобов'язань за договором
постачальник також має право стягнути
з покупця штраф в розмірі 25 % (двадцяти
п'яти відсотків) від вартості
поставлених, але не оплачених товарів.

Перевіривши розрахунки Позивача,
господарський суд встановив, що вони є
обґрунтованими, арифметично вірними, а
отже вимога Позивача про стягнення з
Відповідача пені за період з 01.01.2014 р. по
14.05.2014 р. підлягає задоволенню повністю
в сумі 839,40 грн. та вимога Позивача про
стягнення з Відповідача штрафу 25 %
підлягає задоволенню повністю в сумі
4052,68 грн.

Окрім того, у зв'язку з неналежним
виконанням Відповідачем грошового
зобов'язання за Договором поставки та
Договором відступлення, Позивачем
заявлено до стягнення з Відповідача
177,21 грн. 3% річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних,
наданий Позивачем, господарський суд
встановив, що він є обґрунтованим,
арифметично вірним, а отже вимога
Позивача про стягнення з Відповідача 3%
річних за період з 01.01.2014 р. по 14.05.2014 р.
підлягає задоволенню повністю в сумі
177,21 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Примабуд»
(07100, Київська обл., м. Славутич,
Київський квартал, 15; )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівторг» (04071,
м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2-В; ) 839 (вісімсот тридцять
дев'ять) грн. 40 коп. пені, 4052 (чотири
тисячі п'ятдесят дві) грн. 68 коп. штрафу,
177 (сто сімдесят сім) грн. 21 коп. 3% річних
та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

3. Провадження у справі № 911/1835/14 в
частині стягнення основного боргу у
сумі 16210,71 грн. припинити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 07.07.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.