Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" липня 2014 р.
Справа № 906/605/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю:

- прокурора: Рудченко М.М. - посв. №019274
від 05.08.2013р.,

- представника відповідача-2: Козуб О.М.
- дов. №426 від 11.12.2013р.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Коростенського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави

до 1) Відділу освіти Коростенської
районної державної адміністрації (м.
Коростень)

2) Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" (м.Київ)

про визнання недійсним договору оренди
нежилого приміщення №14-06/58/8 від 01.07.2009
та приведення частини приміщення у
відповідність шляхом вивільнення
майна АТС

Прокурор подав позов, відповідно до
якого просить:

- визнати недійсним договір оренди
нежилого приміщення №14-06/58/8 від
01.07.2009р., укладений відділом освіти
Коростенської районної державної
адміністрації з центром електрозв'язку
№4 Житомирської філії ВАТ "Укртелеком"
про передачу у строкове платне
користування нежилого приміщення
Каленської СЗШ І-ІІ ступенів загальної
площею 32,74 м.кв. для розміщення АТС;

- зобов'язати ПАТ "Укртелеком" звільнити
та повернути нежитлове приміщення
Каленської СЗШ І-ІІ ступенів загальною
площею 32,74 м. кв., розміщене за адресою
Житомирська область, Коростенський
район, с.Каленське, що знаходиться на
балансі Відділу освіти Коростенської
райдержадміністрації, вартість якого
визначена згідно із звітом про
незалежну оцінку, здійснену станом на
31.10.2007 і становить 11452,00 грн. без ПДВ на
користь Відділу освіти Коростенської
райдержадміністрації.

Ухвалою господарського суду від
13.05.2014р. порушено провадження у справі
та призначено на 27.05.2014р.

Ухвалою господарського суду від
27.05.2014р. відкладено розгляд справи на
01.07.2014р.

Ухвалою господарського суду від
01.07.2014р. відкладено розгляд справи на
14.07.2014р.

Прокурор позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві та поясненнях від
14.07.2014р.

Відповідач-1 повноважного представника
в судове засідання не направив. До суду
14.07.2014р. надійшов супровідний лист із
доданими документами.

Відповідач-2 проти позову заперечив, з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву (а.с. 81-84).

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно пояснень прокурора, рішенням
вісімнадцятої сесії районної ради V
скликання від 04.03.2008 № 195 "Про перелік
об'єктів нерухомого майна спільної
власності територіальних громад сіл
Коростенського району" (зі змінами від
30.12.2011 та 10.10.2012) приміщення Каленської
СЗШ І-ІІ ступенів знаходиться у
власності територіальної громади
Коростенського району в особі
Коростенської районної ради,
балансоутримувачем є відділ освіти
Коростенської РДА. Свідоцтво про право
власності на приміщення Каленської СЗШ
І-ІІ ступенів не виготовлено у зв'язку
із відсутністю фінансування.

Пунктом 2.3. рішення Коростенської
районної ради №27 від 19.05.2006р. "Про
делегування повноважень районній
державній адміністрації", делеговано
райдержадміністрації здійснення
функцій орендодавця майна цілісних
майнових комплексів підприємств та їх
структурних підрозділів і нерухомого
майна (будівель, споруд, приміщень), що
перебувають у спільній власності
територіальних громад сіл.
Встановлено, що підприємства,
організації, установи, які належать до
спільної власності територіальних
громад, можуть надавати в оренду майно,
що перебуває у них на балансі, лише за
попереднім погодженням в районній
державній адміністрації.

01.07.2009р. між Відкритим акціонерним
товариством "Укртелеком"
(орендар/відповідач-2),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Укртелеком" та
Відділом освіти Коростенської
районної державної адміністрації
(орендодавець/відповідач-1) укладено
договір оренди нежилого приміщення
№14-06/58/8, відповідно до умов п. 1.1. якого
орендодавець передає, а орендар бере у
строкове платне користування нежиле
приміщення площею 32,74м.кв. (майно), яке
розташоване за адресою: Житомирська
область, Коростенський район, с.
Каленське для розміщення АТС (а.с. 11-13).

За актом приймання-передачі приміщення
від 01.07.2009р., згідно договору оренди
нежилого приміщення №14-06/58 від 01.07.2009р.
орендодавець передав, а орендар
прийняв приміщення Каленської СЗОШ
І-ІІ ступенів, що знаходиться в с.
Каленське, Коростенського району,
Житомирської області (а.с. 14).

За умовами п. п. 7.1, 7,6 договору, цей
договір діє з 01.07.2009р. по 01.06.2012р. строком
на 35 місяців. У разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну договору після закінчення його
строку протягом одного місяця він
вважається продовженим на той же строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені цим договором.

Матеріали справи не містять доказів
того, що після 01.06.2012 р., тобто протягом
місяця після закінчення строку
договору, будь-яка із сторін
наголошувала на припиненні або зміні
умов договору оренди.

Однак, Коростенський міжрайонний
прокурор, посилаючись на норми ст.63
Закону України "Про освіту", вважає, що
договір оренди нежилого приміщення
№14-06/58/8 від 01.07.2009р., є недійсним.

Вказує на те, що незважаючи на те, що за
умовами абз. 5 ч. 4 ст. 61 Закону України
"Про освіту" додатковими джерелами
фінансування навчальних закладів,
заснованих, в тому числі на комунальній
власності, є також доходи від надання в
оренду приміщень, однак, оренда
приміщень у них дозволяється лише у
випадках, якщо об'єкт оренди
використовується за цільовим
призначенням - для навчально-виховного
процесу.

ПАТ "Укртелеком" здійснює діяльність у
сфері телефонного електрозв'язку та
ефірного радіомовлення, яка не може
розцінюватися, як навчально-виховний
процес.

Оскільки нежитлове приміщення
Каленської середньої
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів
не може бути об'єктом оренди для
використання його у діяльності ПАТ
"Укртелеком", відтак, договір оренди
нежилого приміщення від 01.07.2009 №14-06/59/7
підлягає визнанню недійсним.

Зауважує, що Коростенською районною
радою не надавалось погодження відділу
освіти райдержадміністрації на
укладення договору оренди частини
приміщення Каленської
загальноосвітньої школи з ВАТ
"Укртелеком".

Крім цього, прокурор наголошує, що
порядок надання в оренду комунального
майна визначений Положенням про оренду
майна, що є спільною власністю
територіальних громад сіл
Коростенського району, затверджене
рішенням 14 сесії районної ради № 129 від
30.12.2011 р., відповідно до якого укладення
договору оренди допускається лише
після розгляду документів робочою
групою з питань використання майна
районної ради та підлягає затвердженню
головою районної ради або заступником.

Всупереч вимогам Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду
майна, що є власністю територіальних
громад сіл Коростенського району,
затвердженої рішенням 14 сесії
районної ради № 130 від 30.12.2011 р., договір
пролонговано без проведення
експертної оцінки приміщення.

Відповідач-1, заперечуючи проти позову,
у відзиві на позовну заяву посилається
на те, що передавши в оренду частину
приміщення Каленського навчального
закладу відділ освіти не порушив
законодавчі норми. Орендна плата за
урахуванням індексу інфляції
перераховувалась на спец. рахунок,
відкритий до КФК 070201 "Загальноосвітні
школи ( в т.ч. школа-дитячий садок,
інтернат при школі), спеціалізовані
школи, ліцеї, гімназії, колегіуми".

Відповідно до Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду
майна, 90 відсотків коштів
спрямовуються до районного бюджету, 10
відсотків залишаються в розпорядження
орендодавця та спрямовуються на
потреби навчального закладу.

Зазначає, що перепрофілювання
орендованого приміщення не
відбувалось, воно ніколи не
використовувалась для забезпечення
навчально-виховного процесу.
Орендована частина приміщення не
підключена до загальної шкільної
системи опалення. Для обліку
електроенергії, що споживається
орендарем, встановлено окремий
лічильник. Використання частини
орендованого приміщення для
навчального процесу є незручним,
оскільки в нього можна зайти тільки
через окремий вхід ззовні.

Крім того, вказує, що передача
вказаного приміщення в оренду була
погоджена Коростенським міжрайонним
управлінням держсанепідслужби у
Житомирській області, про що свідчить
лист від 06.01.2013р.

Відповідач-2 заперечуючи проти позову
зазначає, що визнання недійсним
договору оренди нежитлового
приміщення № 14-06/58/8 від 01.07.2009р. та
приведення частини приміщення
Каленської СЗШ І-ІІ ступенів у
відповідність шляхом вивільнення
майна АТС, позбавить мешканців
с.Каленське телефонного зв'язку та
ефірного радіомовлення та призведе до
неможливості виконання на даній
території Житомирською філією ПАТ
"Укртелеком" обов'язку забезпечити
готовність до виконання своїх функцій
в умовах надзвичайних ситуацій,
надзвичайного та воєнного стану та
ураховуючи значну кількість
споживачів менш соціально захищеної
категорії населення, обмеження в
отриманні послуг може створити
соціальний резонанс серед населення
району та й області в цілому.

У разі задоволення позову Житомирська
філія ПАТ "Укртелеком" буде вимушена
звільнити займане приміщення, а це
можливо лише за умови будівництва
нової АТС в іншому місці даного
населеного пункту.

Положеннями ст. 33 ГПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи
та пояснення учасників судового
процесу, господарський суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України встановлено,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ч. 4 п. 2.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №11
від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" вказано, що вирішуючи спори
про визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

У пункті 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" зазначено, що
судам необхідно враховувати, що згідно
із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим законам України, які
приймаються відповідно до Конституції
України та ЦК України, міжнародним
договорам, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.
Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).
Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про
освіту" визначено, що навчальні
заклади, що засновані на
загальнодержавній або комунальній
власності, мають статус державного
навчального закладу.

Як вбачається з матеріалів справи,
Каленська СЗШ І-ІІ ступенів заснована
на комунальній власності.

Статтею 61 вказаного Закону
встановлено, що фінансування державних
навчальних закладів та установ,
організацій, підприємств системи
освіти здійснюється за рахунок коштів
відповідних бюджетів, коштів галузей
народного господарства, державних
підприємств і організацій, а також
додаткових джерел фінансування.

Додатковими джерелами фінансування є,
зокрема, доходи від реалізації
продукції навчально-виробничих
майстерень, підприємств, цехів і
господарств, від надання в оренду
приміщень, споруд, обладнання.

Однак, у відповідності до ч. 5 ст. 63
Закону України "Про освіту" об'єкти
освіти і науки, що фінансуються з
бюджету, а також підрозділи,
технологічно пов'язані з навчальним та
науковим процесом, не підлягають
приватизації, перепрофілюванню або
використанню не за призначенням.

Згідно з п. 3.19 Державних санітарних
правил і норм влаштування, утримання
загальноосвітніх навчальних закладів
та організації навчально-виховного
процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду
території, будівель, приміщень,
обладнання підприємствам, установам,
організаціям іншим юридичним та
фізичним особам для використання, що не
пов'язано з навчально-виховним
процесом, не дозволяється.

Ці норми затверджені постановою
Головного державного санітарного
лікаря України №63 від 14.08.01 та
розповсюджуються на загальноосвітні
навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ
ступенів, спеціалізовані школи І, ІІ,
ІІІ ступенів, гімназії, ліцеї,
колегіуми, які проектуються, будуються,
реконструюються та ті, що функціонують
незалежно від типу, форм власності та
підпорядкованості.

Аналіз вищевказаних норм вказує на те,
що здача в оренду приміщень навчальних
закладів дозволяється в разі їх
використання лише за цільовим
призначенням.

Однак, всупереч вищенаведеним
імперативним приписам законодавства
спірним правочином передбачено
надання в оренду приміщення Каленської
СЗШ І-ІІ ступенів для розміщення АТС, а
не для освітніх цілей, що вказує на те,
що договір оренди нежилого приміщення
№14-06/58/8 від 01.07.2009 р. є недійсним.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про визнання недійсним договору оренди
нежилого приміщення №14-06/58/8 від 01.07.2009р.
підлягаються задоволенню.

Водночас, суд зазначає про
безпідставність посилань прокурора
про непогодження Коростенською
районною радою на укладення договору
оренди приміщення Каленської
загальноосвітньої школи з огляду на
зміст п. 2.3. рішення Коростенської
районної ради №27 від 19.05.2006р. "Про
делегування повноважень районній
державній адміністрації", яким
передачу в оренду майна передбачено за
погодженням районної державної
адміністрації, якій на момент
укладення договору були делеговані
повноваження орендодавця.

При цьому, сторонами не доведено та
матеріали справи не містять доказів
погодження саме Коростенською
райдержадміністрацією оспорюваного
правочину, хоча погодження
райдержадміністрації та органів
Держсанепідслужби, про яке наголошував
відповідач 1, не впливають на дію,
передбаченої законом, заборони
використання приміщень
загальноосвітніх навчальних закладів
не для освітніх цілей.

До того ж, суд вважає некоректним
посилання прокурора на Положення про
оренду майна, що є спільною власністю
територіальних громад сіл
Коростенського району та Методику
розрахунку і порядку використання
плати за оренду майна, що є власністю
територіальних громад сіл
Коростенського району, які затверджені
рішенням 14 сесії районної ради №№ 129, 130
від 30.12.2011 р., оскільки невідповідність
умов договору укладеного в 2009 р.
вимогам Положення та Методики, які
прийняті в 2011 р. не може бути підставою
визнання його недійсним.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ст. 32 ГПК України).

Статтею 34 ГПК України визначено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Також суд враховує, що будь-яких
доказів в обґрунтування доводів, що
вказане приміщення відокремлене та не
використовується для забезпечення
навчально-виховного процесу
відповідачами не надано.

Відповідно до ч. 1 статті 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Згідно положень ч. 1 ст. 216 ЦК України, ч. 2
ст. 208 ГК України у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину.

Враховуючи, що договір оренди нежилого
приміщення №14-06/58/8 від 01.07.2009р. визнаний
судом недійсним, вимога про повернення
Відділу освіти Коростенської
райдержадміністрації орендованого ПАТ
"Укртелеком" приміщення є правомірною
та підлягає задоволенню.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні
вимог про звільнення приміщення, у
зв'язку з передчасністю вимог
прокурора в цій частині та відсутністю
на даний час спору в цій частині.

З огляду на викладене, позов
обгрунтований та підлягає частковому
задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається пропорційно на
відповідачів як сторін оспорюваного
правочину.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір оренди
нежилого приміщення №14-06/58/8 від
01.07.2009р., укладений між відділом освіти
Коростенської районної державної
адміністрації та Відкритим
акціонерним товариством "Укртелеком",
про передачу у строкове платне
користування нежилого приміщення
Каленської СЗШ І-ІІ ступенів загальної
площею 32,74 м.кв. для розміщення АТС.

3. Публічному акціонерному товариству
"Укртелеком" (01601, м.Київ, бульвар Тараса
Шевченко, 18, ідентифікаційний код 21560766)
повернути Відділу освіти
Коростенської райдержадміністрації
(11500, Житомирська область, м.Коростень,
вул. І.Франка, 5, ідентифікаційний код
02143057) нежитлове приміщення Каленської
СЗШ І-ІІ ступенів загальною площею 32,74
м. кв., розміщене за адресою Житомирська
область, Коростенський район,
с.Каленське, що знаходиться на балансі
Відділу освіти Коростенської
райдержадміністрації, вартість якого
визначена згідно із звітом про
незалежну оцінку, здійснену станом на
31.10.2007 в сумі 11452,00 грн. без ПДВ.

4. Стягнути з Відділу освіти
Коростенської райдержадміністрації
(11500, Житомирська область, м.Коростень,
вул. І.Франка, 5, ідентифікаційний код
02143057) в дохід Державного бюджету
України 609,00грн. судового збору.

5. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ,
бульвар Тараса Шевченко, 18,
ідентифікаційний код 21560766) в дохід
Державного бюджету України 609,00грн.
судового збору.

6. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.07.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Друк:

1 - до справи.

2- Коростенський міжрайонний прокурор
(рек.)

3- прокурору м. Житомира (наручно)

4- відповідачу 1 (рек.)