ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р.
Справа №917/1024/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя
Кухар В.І., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Фільшиній Н.І.,

за участю представників:

апелянт - не з'явився,

1-й відповідач - не з'явився,

2-й відповідач - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду,
апеляційну скаргу Прокурора
Решетилівського району Полтавської
області (вх.№1566П/2 від 13.06.2014р.) на ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 30.05.2014р. у справі №917/1024/14,

за позовом Прокурора Решетилівського
району Полтавської області,
с. Решетилівка, Полтавська обл.,

до 1. Решетилівської селищної ради
Полтавської області, с. Решетилівка,
Полтавська обл.,

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
с. Решетилівка, Полтавська обл.,

про визнання розпорядження недійсним,
визнання рішення недійсним, визнання
договору оренди індивідуально
визначеного майна недійсним та
зобов'язання повернути трактор
селищній раді, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 30.05.2014р. (суддя
Тимошенко К.В.) позовні матеріали
повернуто прокурору.

Прокурор Решетилівського району
Полтавської області, з ухвалою
господарського суду першої інстанції
не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Полтавської області від 30.05.2014р. у
справі №917/1024/14 повністю та справу
передати на розгляд до господарського
суду Полтавської області.

В обґрунтування своєї позиції по
справі апелянт зазначає, що суд першої
інстанції необґрунтовано дійшов
висновку про порушення заявником вимог
чинного законодавства щодо надсилання
копій позовної заяви і доданих до неї
документів відповідачам. Апелянт
вказує, що на підтвердження факту
відправлення копії заяви та доданих до
неї документів, до позовної заяви
надано відповідні описи вкладення у
цінний лист з переліком усіх додатків,
з відтиском календарного штемпелю
поштового відділення від 23.05.2014р. та
підписами особи, що перевірила вміст
поштового відправлення, датою
відправлення та належним чином
завіреною копією квитанції (із
зазначенням виду листа: цінний та
адресатів: Решетилівська селищна рада
Полтавської області, ОСОБА_1). На думку,
апелянта відповідне є належними
доказами на підтвердження надіслання
сторонам копій позовної заяви та
доданих до неї документів.

Посилання суду першої інстанції на
відсутність в позовній заяві певних
доказів апелянт вважає,
необґрунтованими, оскільки суд не
вправі повернути позовну заяву на
підставі пункту 3 частини 1 статті 63
Господарського суду процесуального
кодексу України, оскільки позивач може
подати їх до закінчення розгляду по
справі.

Апелянт зазначає, що в позові Прокурора
Решетилівського району викладені всі
обставини, на яких ґрунтується позовна
вимога та зазначено докази, що
підтверджують викладені в заяві
обставини (номер, дата, зміст
розпорядження, дата та зміст договору,
зазначено в чому полягає
невідповідність розпорядження та
договору вимогам діючого
законодавства та додано відповідні
документи).

Крім того, апелянт вказує, що в позовній
заяві міститься обґрунтування
порушення економічних інтересів
держави та прав територіальної громади
жителів смт. Решетилівка, необхідності
їх захисту прокурором, оскільки орган,
уповноважений здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах -
відсутній).

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р.
апеляційну скаргу Прокурора
Решетилівського району Полтавської
області прийнято до провадження та
розгляд скарги призначено на 01.07.2014р.

Відповідачі у справі відзивів на
апеляційну скаргу не надали.

До судового засідання Харківського
апеляційного господарського суду від
Решетилівської селищної ради надійшло
клопотання (вх.№5110) про розгляд
апеляційної скарги Прокурора
Решетилівського району Полтавської
області без участі представника 1-го
відповідача.

В судове засідання Харківського
апеляційного господарського суду
01.07.2014р. апелянт та представник 2-го
відповідача не з'явились, про причини
неявки суд не сповістили, про час та
місце судового засідання були належним
чином повідомлені, що підтверджується
відповідними повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що наявних в справі
матеріалів достатньо для розгляду
справи по суті, зважаючи на те, що
ухвала про прийняття апеляційної
скарги до провадження направлялась
рекомендованою кореспонденцією, а
також на те, що явка представників
учасників судового процесу у судове
засідання не була визнана обов'язковою
та зважаючи на стислі строки розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду, у
відповідності до приписів статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.05.2014р. Прокурор Решетилівського
району Полтавської області звернувся
до господарського суду Полтавської
області з позовною заявою до
відповідачів - Решетилівської селищної
ради Полтавської області та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про:

визнання недійсним розпорядження
Решетилівського селищного голови №30-1
від 26.09.2014 року "Про надання в оренду
трактора";

визнання недійсним рішення
виконавчого комітету №121 від 27.09.2013
року "Про затвердження розпоряджень
селищного голови за вересень місяць 2013
року" в частині затвердження
розпорядження №30-1 від 26.09.2013 р. "Про
надання в оренду трактора";

визнання недійсним договору оренди
автотранспортного засобу від 03.10.2013
року між Решетилівською селищною радою
Полтавської області та ФОП ОСОБА_1 з
моменту його укладення;

зобов'язання фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 повернути трактор МТЗ-80
Решетилівській селищній раді, як такий
що не законно переданий в оренду.

Повертаючи заяву та додані до неї
документи, на підставі пунктів 3, 6
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України,
місцевий господарський суд виходив з
того, що опис вкладення не містить
відомостей про адресата, а отже не
підтверджує надіслання позовної зави з
доданими до неї документами
відповідачам; в позовній заяві не
вказані докази в підтвердження
наведених у ній обставин.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно з правилами надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№270 від 05.03.2009р., у разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом
вкладення, бланк опису заповнюється
відправником у двох примірниках.
Працівник поштового зв'язку повинен
перевірити відповідність вкладення
опису, розписатися на обох його
примірниках і проставити відбиток
календарного штемпеля. Один примірник
опису вкладається до поштового
відправлення, другий видається
відправникові. На примірнику опису, що
видається відправникові, працівник
поштового зв'язку повинен зазначити
номер поштового відправлення. За
бажанням відправника на примірнику
опису, що вкладається до поштового
відправлення, вартість предметів може
не зазначатися (пункт 61 Правил).

Належним доказом направлення на адресу
відповідача копії позовної заяви з
додатками є фіскальний чек (цінний
лист) та опис вкладення з переліком
документів, що додані до позовної
заяви.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивачем надано описи
документів поштового вкладення (2
копії) та цінні листи (2 копії).

Однак, колегія суддів зазначає, що
описи документів поштового вкладення
не відповідають встановленій формі 107,
оскільки не містять адрес
відповідачів, через що неможливо
встановити на яку адресу були
направлені листи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що
наявні в матеріалах позовної заяви
цінні листи, надані суду на
підтвердження направлення копій
позовної заяви відповідачам у справі,
також не містять адрес, на які
направлялись данні листи (не вказано
вулицю, № будинку, № квартири).

Згідно пункту 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

З огляду на вказані обставини, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позивачем не подано
належних та допустимих у відповідності
до вимог чинного законодавства доказів
надсилання відповідачам копій
позовної заяви і доданих до неї
документі та, відповідно, правомірно
повернув позивачеві позовну заяву з
підстав, встановлених пунктом 6 частини
1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Щодо повернення судом першої інстанції
позовної заяви на підставі пункту 3
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів зазначає наступне.

На підставі вищезазначеного пункту
позовна заява та додані до неї
документи повертаються без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Подання прокурором позову
регламентується абзацом четвертим
частини першої статті 2 Господарського
процесуального кодексу України
відповідно до якої господарський суд
порушує справи за позовами прокурорів,
які звертаються до господарського суду
в інтересах держави. Частиною другою
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Відповідно до частини 5 статті 36-1
Закону України "Про прокуратуру",
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.
Обираючи форму представництва,
прокурор визначає, в чому полягає
порушення або загроза порушення
інтересів держави чи громадянина,
обґрунтовує необхідність їх захисту.

За змістом частини 1 статті 29
Господарського процесуального кодексу
України, прокурор бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступати за своєю
ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Частиною 2 статті 29 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах держави
в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, зазначений орган
набуває статусу позивача. У разі
прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача.

Тобто, колегія суддів, аналізуючи
зазначені норми чинного законодавства
зазначає, що прокурор може звернутись
із позовом до господарського суду
тільки у випадках порушення інтересів
держави. А саме, може звернутись із
позовом в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або, самостійно як
позивач із позовом з зазначенням про
відсутність такого органу (чи
відсутність у такого органу
відповідних повноважень щодо
звернення до суду), з але в будь-якому
разі з обґрунтуванням в чому саме
полягають порушення інтересів держави.

З наявних матеріалів позовної заяви не
вбачається, що Прокурор
Решетилівського району має намір діяти
в інтересах держави, оскільки в
позовній заяві в якості позивача
зазначено посаду прокурора та відсутнє
зазначення "в інтересах держави", а в
самому тексті позовної заяви, прокурор
вказує про порушення інтересів
територіальної громади як суб'єкта
права комунальної власності, та не
надає обґрунтувань в чому полягає, або
буде полягати порушення саме інтересів
держави.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
23.03.2012р. "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам"
надано роз'яснення щодо участі
прокурора у розгляді справи.

Так, пунктом 3 зазначеної постанови
зазначено, що у разі коли прокурором
подано позовну заяву в інтересах
держави як позивачем (частина друга
статті 2, частина друга статті 29
Господарського процесуального кодексу
України), то повернення позовної заяви
або залишення її без розгляду можливе
лише за наявності підстав, зазначених
відповідно у пунктах 1, 2, 3, 5 - 9 частини
першої статті 63 або в пунктах 1, 2, 5, 6
частини першої статті 81 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, якщо прокурор у позовній
заяві не вказав обставин, пов'язаних з
порушенням інтересів держави або з
обґрунтуванням необхідності захисту
таких інтересів, то господарський суд
повертає позовну заяву без розгляду на
підставі пункту 3 частини першої статті
63 Господарського процесуального
кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції обґрунтовано
повернув Прокурору Решетилівського
району Полтавської області позовну
заяву та додані до неї матеріали на
підставі вищезазначеної норми.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвалу господарського суду
Полтавської області від 30.05.2014р. у
справі №917/1024/14 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, колегія суддів вважає
необхідним зазначити, що у
відповідності до частини 3 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103,
ст.ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора
Решетилівського району Полтавської
області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 30.05.2014р. у
справі №917/1024/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 07
липня 2014 року.

Головуючий суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
В.І. Кухар

Суддя
О.В. Плахов