ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014 р.
Справа № 914/2188/14

За позовом:Приватного підприємства
«Яворівміськбуд», м. Яворів;до
відповідача:Яворівської міської ради
Львівської області, м.
Яворів;про:стягнення 92044,55 грн. Суддя -
Крупник Р.В. Секретар - Айзенбарт
А.І.Представники сторін: від
позивача:Крупенко О.В. представник
(довіреність б/н від 01.07.2014р.);від
відповідача:не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

19.06.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Приватного підприємства
«Яворівміськбуд» (надалі - Позивач) до
Яворівської міської ради Львівської
області (надалі - Відповідач) про
стягнення 92044,55 грн.

Ухвалою господарського суду від
20.06.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 03.07.2014р.

Представник позивача в судове
засідання 03.07.2014р. з'явився, через
канцелярію суду супровідним листом
подав витяги з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців про
включення позивача та відповідача до
реєстру, позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задоволити повністю з
підстав, викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2011р.
між позивачем та відповідачем було
укладено генеральний договір підряду
№26, відповідно до якого замовник
(відповідач) передав, а підрядник
(позивач) прийняв на себе виконання
робіт по будівництву спортивного
майданчика для гри в міні-футбол за
адресою вул. Львівська, 32, м. Яворів,
Яворівський р-н, Львівська обл. перша
черга. Відповідач зобов'язувався
оплатити виконані роботи протягом 5
днів від дня підписання актів про
виконання робіт. Проте, свої
зобов'язання за договором відповідач
належним чином не виконав, зокрема, не
оплатив підрядні роботи, виконані
позивачем у 2012р., в результаті чого
утворилася заборгованість в розмірі
74878,00 грн. Крім цього, у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
умов договору, позивач просить суд
стягнути з останнього 5600,46 грн. пені за
період з 11.12.2012р. по 13.06.2013р., 3329,51 грн. три
відсотки річних за період з 11.12.2012р. по
04.06.2014р., 8236,58 грн. інфляційних втрат за
період з січня 2013р. по травень 2014р.
включно та судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1840,89 грн.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
03.07.2014р. не забезпечив, вимог ухвал суду
від 20.06.2014р. не виконав, хоча належним
чином був повідомлений про час, дату та
місце судового розгляду. Причин неявки
представника та невиконання вимог
ухвали суду не повідомив.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3.9.2.
Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до
висновку, що неявка належним чином
повідомленого про час, дату та місце
судового розгляду відповідача не
перешкоджає вирішенню спору, оскільки,
дослідивши наявні матеріали справи,
суд визнав їх достатніми для того, щоб
розглянути спір за цими матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.12.2011р. між позивачем та відповідачем
укладено Генеральний договір підряду
№26 (надалі - Договір), відповідно до
положень п.п. 1.1.-2.2. якого замовник
(відповідач) передає, а підрядник
(позивач) приймає на себе виконання
робіт по будівництву спортивного
майданчика для гри в міні-футбол вул.
Львівська, 32, м. Яворів, Яворівський р-н,
Львівська обл. перша черга. Будівельні
роботи підрядник виконує напротязі
терміну, передбаченого діючими нормами
України для виконання такого обсягу
робіт, при наявності безперервного
фінансування. При порушенні терміну
фінансування, строк виконання робіт
продовжується на відповідний термін
порушення фінансування. Початок робіт -
грудень 2011 року, закінчення виконання
робіт - грудень 2012 року.

Крім цього, 09.12.2011р. сторонами Договору
укладено Додаткову угоду №1 до
Договору, відповідно до п. 4.1. якої
вартість робіт визначається
Договірною ціною на основі погодженої
кошторисної документації. Договірна
ціна динамічна і становить 100000,00 грн. з
ПДВ, а також 31.10.2012р. укладено Додаткову
угоду №2 до Договору, відповідно до п.
4.1. якої вартість робіт визначається
Договірною ціною на основі погодженої
кошторисної документації. Договірна
ціна динамічна і становить 74878,00 грн. з
ПДВ.

Вказаними Додатковими угодами
сторонами Договору було деталізовано
та погоджено вартість робіт на 2011 та 2012
роки.

На виконання зобов'язань за Договором,
позивачем протягом 2011-2012 років були
виконані відповідні підрядні роботи по
будівництву спортивного майданчика
загальною вартістю 174878,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи Актами приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2011р. та
листопад 2012р. Вказані Акти підписані
повноважними представниками сторін
Договору та скріплені їх печатками.

Згідно положень пункту 3 до Договору,
вартість робіт визначається
Договірною ціною на основі погодженої
кошторисної документації. Договірна
ціна динамічна і становить 174878,00 грн. з
ПДВ.

Положеннями п. 4.1. Договору передбачено,
що оплата виконаних робіт проводиться
замовником підряднику у п'ятиденний
термін від дня підписання актів про
виконання робіт по формі КБ-2 в та
довідки форми КБ-3.

Проте, всупереч умовам Договору,
виконані підрядні роботи відповідачем
оплачені лише частково, за Актом
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2011р. в розмірі 100000,00 грн.,
натомість роботи за Актом приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2012р. оплачені не були, в
результаті чого утворилася
заборгованість в розмірі 74878,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача зазначив, що жодних грошових
коштів за підрядні роботи за Договором,
на рахунок позивача не надходило,
розмір заборгованості станом на день
слухання справи судом не змінився.

Оскільки Акт приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2012р. був
підписаний представниками сторін
Договору 05.12.2012р., оплата робіт згідно п.
4.1. Договору мала бути здійснена
замовником до 10.12.2012р. включно.

Однак, судом встановлено, виконані
позивачем роботи за 2012р. у встановлений
строк, відповідачем оплачені не були.

Станом на день розгляду справи судом,
докази сплати заборгованості
відповідачем в матеріалах справи
відсутні.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає позовні вимоги про
стягнення боргу такими, що підлягають
до часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України
встановлено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Факт виконання робіт за Договором
позивачем та прийняття їх відповідачем
підтверджується наявними в матеріалах
справи Актами приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2011р. та
листопад 2012р.

Згідно ч. 1 ст. 843 ЦК України встановлено,
що у договорі підряду визначається
ціна роботи або способом її визначення.

У відповідності із ст. 193 ГК України,
положення якої є аналогічні до
положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Нормами ст. 530 ЦК України передбачено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

З пункту 4.1. Договору вбачається, що
оплата виконаних робіт проводиться
замовником підряднику у п'ятиденний
термін від дня підписання актів про
виконання робіт по формі КБ-2 в та
довідки форми КБ-3.

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Оскільки, відповідачем у встановлений
в п. 4.1. Договору строк, кошти в розмірі
74878,00 грн. (на підставі Акту приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2012р.) сплачені не були, відтак
ці кошти підлягають до стягнення з
нього в судовому порядку.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно положень 6.2. Договору у випадку
порушення замовником терміну платежів
передбачених у розділі 4 даного
Договору, замовник сплачує підряднику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на час нарахування пені за
кожний день прострочення платежів, але
не більше суми протермінованого
платежу.

Як вбачається з позовної заяви та як
зазначив представник позивача в
судовому засіданні, крім суми
основного боргу, позивач просить суд
стягнути з відповідача 5600,46 грн. пені за
період з 11.12.2012р. по 13.06.2013р., 3329,51 грн. три
відсотки річних за період з 11.12.2012р. по
04.06.2014р. та 8236,58 грн. інфляційних втрат
за період з січня 2013р. по травень 2014р.
включно.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання
мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК
України).

З розрахунку пені прослідковується, що
нарахування пені проводилося
позивачем всупереч вимогам
встановленим ч. 6 ст. 232 ГК України, а
саме понад шість місяців (180 днів) від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Здійснивши перерахунок пені, суд
прийшов до висновку, що така підлягає
стягненню з відповідача частково, в
розмірі 5537,15 грн. В решті цих вимог слід
відмовити.

Нормами статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З приводу позовної вимоги щодо
стягнення з відповідача інфляційних
втрат, суд відмічає наступне.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа
ВГС України від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права» сума боргу з урахуванням
індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція).

Проаналізувавши розрахунок
інфляційних втрат позивача, суд
зазначає, що такий здійснений невірно,
а саме без врахування дефляції. За
розрахунком суду, заявлені до
стягнення інфляційні втрати
підлягають задоволенню частково, у
розмірі 7937,07 грн.

Перерахувавши три відсотки річних, суд
прийшов до висновку, що три відсотки
річних підлягають стягненню з
відповідача частково, в розмірі 3329,16
грн.

З огляду на викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтовані та підтверджені
належними та допустимими доказами,
відповідачем не спростовані, а тому,
підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача, пропорційно
задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Яворівської міської
ради (81000, Львівська обл., м. Яворів, вул.
Львівська, 15; ) на
користь Приватного підприємства
«Яворівміськбуд» (81000, Львівська обл., м.
Яворів, вул. Шашкевича, 15А; ) 74878,00 грн. боргу, 5537,15 грн. пені, 3329,16
грн. три відсотки річних, 7562,68 грн.
інфляційних втрат.

3. В решті позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Яворівської міської
ради (81000, Львівська обл., м. Яворів, вул.
Львівська, 15; ) на
користь Приватного підприємства
«Яворівміськбуд» (81000, Львівська обл., м.
Яворів, вул. Шашкевича, 15А; ) 1833,71 грн. судового збору.

5. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
08.07.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.