КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р. Справа№ 910/2388/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання
Танцюрі К.Л.

за участю представників:

від позивача: Мусієнко О.В., Топоров А.О.;

від відповідача: Мазепа Н.М.;

від третьої особи: Іпатов К.К., Тронів
М.І.,

розглянувши апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції
України на рішення Господарського суду
м. Києва від 14.04.2014р. у справі № 910/2388/14
(суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Національного інституту
раку

до Публічного акціонерного товариства
"Трест "Київміськбуд - 2"

третя особа Державна фінансова
інспекція України

про стягнення 259185,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до
Відповідача про стягнення зайво
сплачених коштів в сумі 271994,26 грн. за
контрактом №22 на будівництво та
реконструкцію від 22.04.1992 р.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.04.14р. відмовлено у
задоволенні позову. Рішення суду
мотивоване тим, що кошти, які Позивач
просить стягнути з Відповідача,
отримані останнім як оплата за
будівельно-монтажні роботи за
контрактом, отже, за наявності правової
підстави, що унеможливлює їх
повернення як безпідставно отриманих
відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу
України. Враховуючи відсутність у діях
Відповідача елементів, необхідних для
настання відповідальності у вигляді
відшкодування збитків, суд приходить
до висновку, що Позивачем не доведено
факт понесення йому Відповідачем
збитків у розмірі 259185,46 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Третя особа звернулась до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 14.04.14р., прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд в порушення положень ст.43
Господарського процесуального кодексу
України не врахував факти зазначені в
акті ревізії Державної фінансової
інспекції України від 30.05.13р. №04-21/73.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.05.14р.
апеляційну скаргу Позивача прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 17.06.14р.

13.06.14р. через відділ діловодства
Київського апеляційного
господарського суду Відповідач подав
заперечення на апеляційну скаргу, в
якому просив залишити рішення
господарського суду м. Києва у даній
справі без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.14р.
відкладався розгляд справи на 15.07.14р.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

22.04.1992р. між Київським національним
інститутом онкології
(правонаступником якого є Позивач) та
Відповідачем був укладений контракт
№22 на будівництво і реконструкцію, за
умовами якого сторони взяли на себе
виконання обов'язків, передбачених
контрактом та зобов'язалися нести
майнову відповідальність за
невиконання та неналежне виконання
обов'язків.

31.10.11р. між Позивачем та Відповідачем
була укладена додаткова угода №26/2011 до
контракту №22 від 22.04.1992р. на
будівництво і реконструкцію,
відповідно до якої початком робіт з
будівництва і реконструкції є червень
2011р., закінчення робіт - 31.12.11р.

Відповідно до п.2 додаткової угоди
сторони домовились пункт 3.1. договору
викласти в наступній редакції:
вартість будівельно-монтажних робіт,
устаткування, меблів, інвентаря на 2011
рік є договірною і орієнтовно
становить 49354800,00 грн. з ПДВ, та
уточнюється актами приймання
виконаних робіт (ф.КБ-2в), довідками про
вартість робіт (ф.КБ-3), видатковими
накладними або актами прийому-передачі
закупленого обладнання, актами
змонтованого обладнання, з урахуванням
виділених капіталовкладень на
будівництво об'єкту в тому числі:
будівельно-монтажні роботи - 18703035,00
грн.; устаткування, меблів, інвентаря -
23725838,00 грн.; вартість
пусконалагоджувальних робіт - 1189930,00
грн.; інші витрати - 5735997,00 грн.

Як встановлено місцевим судом та
підтверджується матеріалами справи, на
виконання умов контракту та додаткової
угоди, Відповідачем у 2011 році були
виконані роботи, що підтверджується
актами приймання виконаних
будівельних робіт: №2 за листопад 2011р.
на суму 631116,00 грн.; №5 за листопад 2011р. на
суму 371801,03 грн.; №7 за листопад 2011р. на
суму 68847,60 грн.; №2 за грудень 2011р. на
суму 283119,06 грн.; №4 за грудень 2011р. на
суму 224130,00 грн.; №27 за грудень 2011р. на
суму 43897,20 грн.; №30 за грудень 2011р. на
суму 356580,96 грн.; №32 за грудень 2011р. на
суму 105226,94 грн.; №33 за грудень 2011р. на
суму 451259,57 грн. Жодних зауважень з боку
Позивача Відповідачу не направлялось.
Доказів протилежного Позивачем суду не
надано.

У період з 07.03.13р. по 23.05.13р. Третьою
особою було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Позивача за період з 01.07.10р. по 01.03.13р., за
результатом якої складено Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
Національного інституту раку №04-21/73
від 30.05.13р.

Відповідно до акту ревізії зазначено,
що перевіркою встановлено факт
завищення вартості виконаних робіт
відповідно до вищевказаних актів
приймання виконаних будівельних робіт
на суму 13714,00 грн.: акт №2 за листопад
2011р. на суму 1273,00 грн.; акт №5 за листопад
2011р. на суму 4590,00 грн., акт №7 за листопад
2011р. на суму 46,00 грн.; акт №4 за грудень
2011р. на суму 987,00 грн.; акт №27 за грудень
2011р. на суму 355,00 грн.; акт №30 за грудень
2011р. на суму 3316,00 грн.; акт №32 за грудень
2011р. на суму 1045,00 грн.; акт №33 за грудень
2011р. на суму 2102,00 грн. Крім того,
вартість робіт по акту №2 за грудень
2011р. завищено на суму 245471,46 грн.

29.07.13р. та 27.08.13р. Позивач звернувся до
Відповідача з вимогами №688кн та № 754кн
про повернення Відповідачем надмірно
сплачених коштів в розмірі 271994,26 грн.
05.09.13р.

Відповідач направив на адресу Позивача
відповідь, в якій зазначив, що жодних
зауважень щодо вартості робіт при
підписанні актів приймання виконаних
будівельних робіт Позивачем надано не
було, а тому, враховуючи, що будь-які
докази завищення Відповідачем
вартості будівельних робіт відсутні,
останній залишив без задоволення
вимогу про повернення надмірно
сплачених коштів.

Враховуючи наведене, Позивач звернувся
із позовом до господарського суду
міста Києва про стягнення з
Відповідача зайво сплачених коштів в
сумі 271994,26 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Третьої особи не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ст.628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін.

Згідно з ст.837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ст.1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Господарським судом встановлено, що
22.04.1992р. між Позивачем та Відповідачем
був укладений контракт №22 на
будівництво і реконструкцію, за
умовами якого сторони взяли на себе
виконання обов'язків, передбачених
контрактом. Додатковою угодою до
контракту сторони внесли зміни та
визначили, що вартість
будівельно-монтажних робіт,
устаткування, меблів, інвентаря на 2011
рік є договірною і орієнтовно
становить 49354800,00 грн. з ПДВ, та
уточнюється актами приймання
виконаних робіт (ф.КБ-2в), довідками про
вартість робіт (ф.КБ-3), видатковими
накладними або актами прийому-передачі
закупленого обладнання, актами
змонтованого обладнання, з урахуванням
виділених капіталовкладень на
будівництво об'єкту. Сторонами не
подано суду доказів суперечності умов
цього договору, в тому числі щодо ціни,
нормам чинного законодавства України,
визнання його недійсним повністю або
частково у встановленому
законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
Відповідачем були виконані
передбачені вказаним договором роботи,
дані роботи були здані Позивачу без
зауважень та отримані кошти в оплату
цих робіт, тому застосування до цих
відносин ст.1212 Цивільного кодексу
України та стягнення з Відповідача
отриманих за вказаним договором
коштів, як безпідставно отриманих, є
неправомірним.

Також, місцевим судом вірно зазначено,
що кошти, які Позивач просить стягнути
з Відповідача, отримані останнім в
оплату за виконані будівельно-монтажні
роботи за контрактом, які були прийняті
Позивачем без зауважень, відповідно у
діях Відповідача відсутні ознаки
складу збитків (неправомірність дій,
втрати, причинно-наслідковий зв'язок),
передбачених чинним законодавством
України та необхідних для настання
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
місцевий суд дійшов вірного висновку,
що Позивач не довів суду належними та
допустимими доказами по справі факту
безпідставного набуття майна
Відповідачем. Враховуючи наведене,
судова колегія вважає, що місцевим
судом правомірно відмовлено
Позивачеві у задоволенні позовних
вимог про стягнення з Відповідача
зайво сплачених коштів.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції України на
рішення Господарського суду м. Києва
від 14.04.2014р. у справі № 910/2388/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 14.04.2014р. у справі № 910/2388/14 залишити
без змін.

Повний текст постанови складено
18.07.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала