ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 липня 2014 рокуСправа № 913/1349/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Ходаківської
І.П.суддівФролової Г.М.(доповідача),
Яценко О.В.розглянувши матеріали
касаційної скаргиСадівничого
товариства "Краснояровець"на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 14.05.14у
справі№913/1349/13 господарського суду
Луганської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Вулкан"доСадівничого товариства
"Краснояровець"простягнення основного
боргу у сумі 108228,88 грн., 3% річних у сумі
5088,24 грн., інфляційних нарахувань у сумі
324,47 грн.В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Садівничого
товариства "Краснояровець" не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 1111
Господарського процесуального кодексу
України особа, яка подала касаційну
скаргу, надсилає іншій стороні у справі
копії касаційної скарги і доданих до
неї документів, які у цієї сторони
відсутні.

Однак, доказів надіслання копії
касаційної скарги позивачу -
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вулкан", заявником не
надано, що підтверджується актом
Донецького апеляційного
господарського суду від 06.06.14 про
відсутність поштової квитанції про
надсилання скарги сторонам у справі.

Пунктом 3 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України унормовано, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано доказів надіслання її копії
іншій стороні (сторонам) у справі.

Крім того, відповідно до частини 4
статті 111 Господарського
процесуального кодексу України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Порядок і розмір сплати судового збору,
який зараховується до спеціального
фонду Державного бюджету України,
встановлений Законом України "Про
судовий збір", який набрав чинності з
01.11.11.

Згідно з пунктом 2.21 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Втім, оригіналу платіжного документа
про сплату судового збору за подання
касаційної скарги заявником не надано.
Ксерокопія платіжного доручення,
додана заявником до касаційної скарги
не є доказом сплати судового збору у
розумінні приписів Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що
за приписами частини 3 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України, після усунення обставин,
наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, сторона має право
повторно подати касаційну скаргу з
додержанням стислих строків для
виправлення, з врахуванням вимог
статей 53, 110 зазначеного Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 86, 111, пунктами 3, 4 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,-

у х в а л и В :

Касаційну скаргу Садівничого
товариства "Краснояровець" на
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 14.05.14 у справі
№913/1349/13 господарського суду
Луганської області та додані до неї
документи, повернути заявникові без
розгляду.

Головуючий
І.Ходаківська

Судді
Г.Фролова

О.Яценко