ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 рокуСправа № 912/1866/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Колодій С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Кіровоградобленерго", м.
Кіровоград

до: Управління соціального захисту
населення Бобринецької районної
державної адміністрації, м. Бобринець

про стягнення 3660,49 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Гришков Є.В., довіреність
№ 42/07 від 20.01.14;

від позивача - Довгаль Г.М., довіреність
№ 137/07 від 04.07.14;

від відповідача - Тєфтєєва Л.В.,
довіреність № 01-18/340 від 10.07.14;

від відповідача - Ліннікова О.М.,
довіреність № 01-18/339 від 10.07.14.

Публічне акціонерне товариство
"Кіровоградобленерго" звернулося до
господарського суду Кіровоградської
області з позовною заявою від 10.06.2014 р.
№ 3673/07 про стягнення з Управління
соціального захисту населення
Бобринецької районної державної
адміністрації на користь публічного
акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" 3660,49 грн.
заборгованості по відшкодуванню пільг
з оплати за спожиту в жовтні, грудні 2013
року та січні - березні 2014 р. пільговою
категорією споживачів електричну
енергію, з покладенням на відповідача
судових витрат.

Відповідач позов заперечив на підставі
наступного: витрати, пов"язані із
наданням пільг, які виникли внаслідок
рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, не враховувались
у Державному бюджеті на 2013 роки;
відшкодування пільг має здійснюватись
з урахуванням Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" в
межах норм, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України" №879 від
01.08.1996 р.

Крім того, Управлінням соціального
захисту населення Бобринецької
районної державної адміністрації
подано до суду клопотання про
припинення провадження у справі від
27.06.2014 р. № 01-18/321, в зв"язку з тим, що спір
не підлягає вирішенню в господарських
судах України.

В судовому засіданні 10.07.2014 р.
представником позивача позовні вимоги
підтримано на підставах, викладених у
позові; представники відповідача позов
заперечили згідно наданого до справи
відзиву.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши наявні в матеріалах
справи та досліджені в судовому
засіданні докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Кіровоградобленерго" згідно Закону
України "Про електроенергетику", Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №
1357 протягом жовтня, грудня 2013 року та
січня - березня 2014 р. постачало
споживачам електричну енергію зі
знижкою суми її оплати у відповідності
до Закону України "Про міліцію" на
території, закріпленій за вказаним
структурним підрозділом.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України
"Про міліцію" працівникам міліції та
членам їх сімей надається 50-ти
відсоткова знижка по оплаті жилої
площі, комунальних послуг, а також
палива.

Пунктами 68 та 78 розділу ІІ "Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" Закону України про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення до
деяких законодавчих актів України"
внесено зміни до названих статей
Законів України "Про міліцію", з
урахуванням яких вказана знижка
повинна була надаватись в межах норм
встановлених законодавством.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. у справi за конституцiйними
поданнями Верховного Суду України щодо
вiдповiдностi Конституцiї України
(конституцiйностi) окремих положень
статтi 65 роздiлу I, пунктiв 61, 62, 63, 66
роздiлу II, пункту 3 роздiлу III Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рiк та про внесення змiн до деяких
законодавчих актiв України" i 101
народного депутата України щодо
вiдповiдностi Конституцiї України
(конституцiйностi) положень статтi 67,
роздiлу I, пунктiв 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 роздiлу II
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рiк та про внесення змiн до
деяких законодавчих актiв України"
(справа щодо предмета та змiсту закону
про Державний бюджет України), визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними),
положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4,
6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22,
24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів
36-100 розділу II "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" та пункту 3
розділу III "Прикінцеві положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України".
Частиною 5 резолютивної частини
вищезгаданого рішення встановлено, що
положення Закону України "Про Держаний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

За таких, обставин, з 22.05.2008 р. втратили
чинність і внесені неконституційними
нормами зміни до Закону України "Про
міліцію" щодо надавання 50% знижки з
оплати електроенергії в межах норм
встановлених законодавством.

Статтями 24 названих Законів
передбачено, що фінансування і
матеріально - технічне забезпечення
міліції здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету.

Як встановлено статтею 102 Бюджетного
кодексу України, видатки місцевих
бюджетів, передбачені у пункті "б"
пункту 4 частини першої статті 89 цього
Кодексу, а саме видатки на соціальний
захист та соціальне забезпечення,
державні програми соціального захисту,
пільги ветеранам війни і праці,
фінансування за рахунок субвенцій з
Державного бюджету України, у порядку,
визначеному Кабінетом міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 256 від 04.03.2002 р. затверджено "Порядок
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету" (надалі Порядок). У пункті 2
названої Постанови визначено, що
головні розпорядники коштів місцевих
бюджетів ведуть персоніфікований
облік отримувачів пільг за соціальною
ознакою згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 29.01.2003 р. № 117 "Про
Єдиний державний автоматизований
реєстр осіб, які мають право на пільги"
та здійснюють розрахунки з
постачальниками послуг на підставі
поданих ними щомісячних звітів щодо
послуг, наданих особам, які мають право
на відповідні пільги.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що
головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належать питання праці та
соціального захисту населення.

Відповідно до п.п. 5, 6, 7, 8 Порядку
головні розпорядники коштів місцевих
бюджетів щомісяця готують інформацію
про фактично нараховані суми щодо
пільг звільненим зі служби за віком,
хворобою або вислугою років
військовослужбовцям Служби безпеки
України, працівникам міліції, особам
начальницького складу податкової
міліції, рядового і начальницького
складу кримінально-виконавчої системи,
державної пожежної охорони, та акти
звіряння розрахунків за надані послуги
з підприємствами - постачальниками
відповідних послуг і направляють їх до
фінансових органів районних
держадміністрацій.

Фінансові органи
райдержадміністрацій, виконкомів
міських рад (міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення) на підставі отриманих актів
звіряння щомісяця готують реєстри
нарахованих сум щодо пільг вказаної
категорії осіб, та направляють їх
фінансовим органам обласних
держадміністрацій. Фінансові органи
обласних держадміністрацій протягом
двох операційних днів після отримання
коштів субвенцій надають органам
Державного казначейства платіжні
доручення щодо перерахування цих
коштів на рахунки районних бюджетів,
бюджетів міст обласного значення
пропорційно фактичним зобов"язанням з
пільг, субсидій. Органи Державного
казначейства протягом операційного
дня з часу отримання відповідних
платіжних доручень направляють кошти
субвенцій на рахунки місцевих
бюджетів, для подальшого перерахування
на рахунки головних розпорядників
коштів та здійснення розрахунків з
постачальниками відповідних послуг.

З приписів вказаних норм вбачається, що
саме на відповідача покладено
обов"язок по відшкодуванню спірних
коштів.

Згідно з п. п. 10, 11 Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги",
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29.01.2003 р. № 117
підприємства та організації, що
надають послуги, щомісяця до 25 числа
подають уповноваженому органу на
паперових та електронних носіях
розрахунки щодо вартості послуг,
наданих пільговикам у минулому місяці,
згідно з формою "2-пільга".
Уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє
інформацію, що міститься в Реєстрі, з
інформацією, яка надходить від
підприємств та організацій, що надають
послуги, і у разі виявлення
розбіжностей щодо загальної кількості
пільговиків або розміру пільг, що
надаються конкретному пільговику, не
проводить розрахунків, що стосуються
виявлених розбіжностей, до уточнення
цієї інформації; 2) після проведення
розрахунків з підприємствами та
організаціями, що надають послуги,
складає: реєстр погашення
заборгованості перед підприємствами
та організаціями, що надають послуги,
згідно з формою "5-пільга" та реєстр
розрахунків згідно з формою "7-пільга";
акти звіряння розрахунків за надані
пільговикам послуги згідно з формою
"3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим
органам районних, районних у містах
Києві та Севастополі
держадміністрацій, виконавчих органів
міських рад акти звіряння розрахунків
згідно з формою "3-пільга".

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем було дотримано вимог
вищезазначеного Порядку, зокрема в
частині подання до уповноваженого
органу розрахунків вартості послуг,
наданих пільговикам.

Однак, відшкодування відповідачем за
поставлену позивачем електроенергію
громадянам - пільговим категоріям
споживачів, відбувалось не в повному
обсязі, у зв"язку із чим в період
жовтень, грудень 2013 р. та
січень-березень 2014 року утворилась
заборгованість в сумі 3 660,49 грн.

Проте, відповідач не погоджується з
тим, що позивач провів такий розрахунок
без врахування норм користування
електроенергією, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1996 р. № 879.

Господарський суд відхиляє наведені
доводи відповідача на підставі
наступного.

Пунктами 1,6 статті 92 Конституції
України встановлено, що виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод; основні обов"язки
громадянина; основи соціального
захисту тощо.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
визначено Законом України "Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону
встановлено, що виключно законами
України визначаються пільги щодо
оплати житлово - комунальних,
транспортних послуг і послуг зв"язку та
критерії їх надання. Державні
соціальні гарантії є обов"язковими для
всіх державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій незалежно від
форми власності.

Рішенням Конституційного Суду України
від 19.06.2001 р. № 9-рп/2001 визначено, що
України є правовою державою (стаття 1
Конституції України), а в правовій
формі існує сувора ієрархія
нормативних актів, відповідно до якої
постанови та інші рішення органів
виконавчої влади мають підзаконний
характер і не повинні викривляти
сутність і зміст законів.

У рішенні Конституційного Суду України
від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 вказано, що суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України, в тому
числі нормативно - правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідних рік та інших законів
України.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" установлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статті 22
Закону України "Про міліцію"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Поміж тим, Кабінетом Міністрів України
на виконання Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" не
видано нормативно-правового акту по
встановленню розміру відповідних
пільг.

Натомість, положення Закону України
"Про міліцію" не містить обмежень норм,
в межах яких надаються пільги на
50-проценту знижку по оплаті
комунальних послуг.

Розглянувши клопотання відповідача
про припинення провадження у справі, у
зв"язку з тим, що спір у даній справі
підлягає вирішенню в порядку КАС
України, суд приходить до висновку про
відмову в його задоволенні, з огляду на
наступне.

Визначення поняття "справа
адміністративної юрисдикції" наведено
у статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, під якою
розуміється переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією з
сторін є суб"єкт, що здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
суб"єкт владних повноважень - це органи
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхні посадові чи
службові особи, інший суб"єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою
суб"єкта владних повноважень є
здійснення цим суб"єктом владних
управлінських функцій, при цьому ці
функції повинні здійснюватись
суб"єктом саме у тих правовідносинах, у
яких виник спір.

У випадку, якщо суб"єкт (у тому числі
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказаних
владних управлінських функцій (щодо
іншого суб"єкта, який є учасником
спору), то такий суб"єкт не знаходиться
"при здійсненні управлінських функцій",
та не має встановлених нормами КАС
України необхідних ознак суб"єкта
владних повноважень.

Таким чином, у порядку
адміністративного судочинства має
розглядатись спір із суб"єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльності у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб"єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншої особи, а ці особи
згідно з нормами чинного законодавства
України зобов"язані виконувати такі
владні рішення чи вимоги суб"єкта
владних повноважень.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги про стягнення з Управління
соціального захисту населення
Бобринецької районної державної
адміністрації заборгованості по
відшкодуванню пільг з оплати за
спожиту електроенергію у сумі 3 660,49 грн.
є обґрунтованими, підтверджені
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, в зв'язку з чим судові витрати
покладаються на відповідача в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Бобринецької
районної державної адміністрації (27200,
Кіровоградська область, м. Бобринець,
вул. Кірова, 84, ідентифікаційний код
03197664) на користь публічного
акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" (25015, м.
Кіровоград, просп. Комуністичний, 15,
ідентифікаційний код 23226362)
заборгованість по відшкодуванню пільг
з оплати за спожиту пільговою
категорією споживачем електричну
енергію в розмірі 3660,49 грн. на
розрахунковий рахунок зі спеціальним
режимом використання № 25 в Філії -
Кіровоградське облуправління АТ
"Державний ощадний банк України", МФО
323475, , 1827,00 грн. судового
збору на поточний рахунок № 260033865 у ПАТ
"Перший Інвестиційний Банк" у м. Києві,
МФО 300506, код 23226362.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.07.2014 р.

Суддя
С. Б. Колодій