ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р.Справа № 922/2191/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дослідний завод
"ГНЦЛС", м.Харків, до 1) Приватного
акціонерного товариства "Альба
Україна", м.Бориспіль Київської області
, 2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м.Харків, про стягнення 953516,45 грн. за
участю представників:

позивача - Титаренко Ю.П. (довіреність №
01юр/1365 від 09.07.2014р.);

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дослідний завод
"ГНЦЛС", м.Харків, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення солідарно з 1-го
відповідача, Приватного акціонерного
товариства "Альба Україна", м.Бориспіль
Київської області та 2-го відповідача,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м.Харків, заборгованості за Договором
купівлі-продажу № 729 від 04.01.2011р. в
розмірі 953516,45 грн. Позивач також
просить стягнути солідарно з обох
відповідачів витрати зі сплати
судового збору в розмірі 19070,33 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.06.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/2191/14 та
розгляд справи призначено на 23.06.2014р. об
11:30 год.

18.06.2014р. позивач подав до канцелярії
суду заяву (вх. № 20428) про зміну предмету
позову (вх. № 20428), в якій просить суд
стягнути солідарно з відповідачів,
крім первісно заявленої суми основного
боргу, пеню в розмірі 62207,02 грн. та
покласти на відповідачів солідарно
витрати з оплати судового збору в
розмірі 20314,47 грн.

23.06.2014р. позивач подав до суду
клопотання (вх. № 21243) про повернення
зайве сплаченої суми судового збору в
розмірі 582,86 грн.

Ухвалою господарського суду від
23.06.2014р. розгляд справи було відкладено
на 15.07.2014р. о 12:00 год.; розгляд заяви
позивача про зміну предмету позову, а
також клопотання про повернення зайве
сплаченого судового збору, заявлені
позивачем, було відкладено судом до
наступного судового засідання.

У судовому засіданні, яке відбулося
15.07.2014р., представник позивача просив
суд прийняти до розгляду заяву про
зміну предмету позову, подану до суду
18.06.2014р., та підтримав позовні вимоги, з
урахуванням даної заяви, у повному
обсязі.

Дослідивши заяву позивача про зміну
предмету позову, суд встановив, що дана
заява за своєю суттю є заявою про
збільшення розміру позовних вимог,
оскільки позивачем до первісно
заявлених позовних вимог, які
складалися з суми основного боргу за
договором купівлі-продажу, було додано
позовну вимогу про стягнення з
відповідача пені, нарахованої у зв'язку
з неналежним виконанням 1-м
відповідачем зобов'язань за тим же
договором купівлі-продажу.

Враховуючи, що згідно ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, заяву
позивача про зміну предмету позову, яка
за своєю суттю є заявою про збільшення
розміру позовних вимог, було прийнято
судом як таку, що не суперечить
інтересам сторін та діючому
законодавству, та продовжено розгляд
справи з її урахуванням.

На вимогу суду представник позивача
надав виписку з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців щодо 2-го
відповідача, яку було долучено судом до
матеріалів справи.

Представник 1-го відповідачів у судове
засідання не з'явився; про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить підпис
його представника на повідомленні про
вручення поштового відправлення.

2-й відповідач у судове засідання не
з'явився. Копія ухвали про відкладення
розгляду справи від 23.06.2014р., надіслана
на адресу 2-го відповідача: АДРЕСА_1
(згідно виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), повернута до
господарського суду за закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а
в разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
і не повернуто підприємством зв'язку
або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що відповідачі були належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання (за місцезнаходженням згідно
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), проте не
скористалися наданими їм статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України правами на участь у судовому
засіданні, а також не надали суду
жодного доказу в обґрунтування
заперечень проти позову або на
підтвердження належного виконання
договірних зобов'язань, суд визнав за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

04.01.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дослідний завод
"ГНЦЛС" (позивачем) та Приватним
акціонерним товариством "Альба
Україна" (1-м відповідачем) було
укладено Договір купівлі-продажу № 729,
згідно п. 1.1. якого позивач (продавець)
зобов'язався, у відповідності до даного
договору, передати у власність 1-го
відповідача (покупця), а 1-й відповідач
прийняти та оплатити готові лікарські
засоби (медтовар) в номенклатурі,
кількості та по цінах, зазначених у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата
поставленого продавцем медтовару
здійснюється покупцем на умовах
відстрочення платежу протягом 55
календарних днів з моменту поставки
відповідної партії медтовару.

Як свідчать матеріали справи, у грудні
2013 року 1-й відповідач отримав від
позивача медтовар на загальну суму (з
урахуванням знижки) 1476295,66 грн., що
підтверджується накладними № 1486 від
26.12.2013р.; № 1482 від 26.12.2013р.; № 1484
від 27.12.2013р.; № 1478 від 27.12.2013р.; № 1483 від
27.12.2013р.

Термін оплати за вищевказаними
видатковими накладними закінчився, але
у встановлений Договором строк
відповідач здійснив лише часткову
оплату у сумі 522779,21 грн., внаслідок чого
у нього утворилась заборгованість
перед позивачем, розмір якої станом на
день подачі позову до суду склав 953516,45
грн.

03.09.2011р. між позивачем та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (2-м
відповідачем) було укладено Договір
поруки б/н, за умовами якого 2-й
відповідач зобов'язався відповідати
перед позивачем за виконання всіх
зобов'язань ПАТ "Альба Україна", які
виникли згідно Договору № 729 від
04.01.2011р.

Пунктом 3.1. Договору поруки визначено,
що поручитель та боржник несуть
солідарну відповідальність перед
кредитором за належне виконання
боржником забезпеченого зобов'язання.

Відповідно до п. 7.1. Договору
купівлі-продажу, у разі несвоєчасної
оплати покупцем отриманого товару він
сплачує продавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла у період, за який нараховується
пеня, від вартості неоплаченого товару,
за кожний день прострочення.

На підставі вищевказаного пункту
договору, позивачем було нараховано
пеню за період прострочення платежів
за спірними накладними у розмірі 62207,02
грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги наявні у матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
доведеність факту порушення 1-м
відповідачем умов Договору
купівлі-продажу № 729 від 04.01.2011р., у
зв'язку з чим визнав обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги в межах суми основного
боргу у розмірі 953516,45 грн. та пені у
розмірі 62207,02 грн.

Статтею 540 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні беруть участь кілька
кредиторів або кілька боржників,
кожний із кредиторів має право
вимагати виконання, а кожний із
боржників повинен виконати обов'язок у
рівній частці, якщо інше не встановлено
договором або актами цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу
України, в разі солідарного обов'язку
боржників, кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з вимогами ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За умовами п. 3.1. Договору поруки,
відповідачі несуть солідарну
відповідальність перед позивачем за
неналежне виконання 1-м відповідачем
забезпеченого зобов'язання.

Згідно п. 3.2. Договору поруки, 2-й
відповідач забезпечує виконання
зобов'язання по Основному договору
(Договору поставки № 729 від 04.01.2011р.) у
повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного
кодексу України, порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно ст. 5.1.1. Договору поруки, при
порушенні боржником зобов'язання перед
кредитором по основному договору,
поручитель зобов'язаний виконати за
боржника зобов'язання в п'ятиденний
строк від дня отримання вимоги від
кредитора.

Пунктом 5.4.1. Договору поруки
передбачено, що в разі невиконання
боржником своїх зобов'язань за
Основним договором, кредитор має право
в п'ятиденний строк звернутись до
поручителя з вимогою про виконання
таких зобов'язань.

Відповідно до п. 7.1. Договору поруки б/н
від 03.09.2011р., даний Договір набирає сили
з моменту його підписання сторонами та
діє до 31.03.2014р., окрім випадків,
визначених у ст. 559 ЦК України.

Судом встановлено, що у період дії
даного Договору позивач не звертався
до поручителя з повідомленням про
невиконання 1-м відповідачем своїх
зобов'язань за Договором
купівлі-продажу № 729 від 04.01.2011р. та не
направляв на адресу поручителя вимоги
щодо виконання своїх зобов'язань за
Договором поруки від 03.09.2011р.

Як зазначалося вище, предметом
Договору поруки б/н від 03.09.2011р. є
виконання 2-м відповідачем усіх
зобов'язань 1-го відповідача (боржника),
які виникли лише за Договором
купівлі-продажу № 729 від 04.01.2011р.,
укладеним між позивачем та 1-м
відповідачем.

Враховуючи вищевикладені обставини,
керуючись нормами чинного
законодавства та умовами Договору
поруки б/н від 03.09.2011р., суд вважає
позовні вимоги щодо солідарного
стягнення з обох відповідачів суми
заборгованості за Договором
купівлі-продажу № 729 від 04.01.2011р. в
розмірі 953516,45 грн. та пені в розмірі
62207,02 грн. неправомірними та такими, що
не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що
заборгованість в розмірі 953516,45 грн. та
пеня в розмірі 62207,02 грн., які нараховані
1-му відповідачеві, внаслідкок
неналежного виконання своїх
зобов'язань за Договором
купівлі-продажу № 729 від 04.01.2011р.,
підтверджуються матеріалами справи, не
спростовані 1-м відповідачем, тому
підлягають стягненню з боржника -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альба Україна".

Відповідно статей 55 Конституції
України, статей 15, 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне задовольнити позов частково,
та стягнути суму заборгованості за
Договором купівлі-продажу № 729 від
04.01.2011р., яка складається з 953516,45 грн. -
суми основної заборгованості та 62207,02
грн - пені з 1-го відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альба Україна".

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати в розмірі 20314,47 грн. суд
покладає на 1-го відповідача.

Враховуючи, що позивачем було сплачено
до державного бюджету України судовий
збір у розмірі 20897,33 грн. (платіжні
доручення № 2477 від 02.06.2014р. та № 2647 від
12.06.2014р.), суд визнав за необхідне
повернути позивачеві зайве сплечену
суму судового збору в розмірі 582,86 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 55
Конституції України; ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530,
540, 543, 553, 554, 559, 610-612, 692 Цивільного
кодексу України; ст. 193
Господарського кодексу України; п. 1 ч. 1
ст. 7 Закону України "Про судовий збір",
ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альба Україна" (08300,
Київська область, м.Бориспіль, вул.
Шевченка, 100, р/р 001 у АБ "Київська
Русь", МФО 319092; ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дослідний завод
"ГНЦЛС" (юридична адреса: 61057, м. Харків,
вул.Воробйова, 8; поштова адреса: 61013,
м.Харків, вул.Шевченка, 22; ; р/р 5353 у банку ПАТ "ПУМБ"
м.Донецьк, МФО 0334851) - суму
заборгованості у розмірі 953516,45 грн.;
пеню у розмірі 62207,02 грн.; витрати з
оплати судового збору в розмірі 20314,47
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позовних вимог у позові
відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Дослідний завод
"ГНЦЛС" () з державного
бюджету України частину судового збору
в розмірі 582,86 грн., зайве сплачену
платіжним дорученням № 2647 від 12.06.2014р.

Оригінал платіжного доручення № 2647 від
12.06.2014р. знаходиться в матеріалах
справи господарського суду
Харківської області № 922/2191/14.

Повне рішення складено 18.07.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар