ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року Справа № 5009/3042/12 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівДобролюбової
Т.В., Гоголь Т.Г., Швеця В.О.
(доповідач)розглянувши касаційну
скаргуУправління капітального
будівництва Запорізької обласної
державної адміністраціїна
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 21.05.14у справі№
5009/3042/12 Господарського суду
Запорізької області за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
Запоріжжятеплогазбуд"доУправління
капітального будівництва Запорізької
обласної державної
адміністраціїпростягнення
заборгованості у сумі 200 000 грн.

Згідно з Розпорядженням Вищого
господарського суду України № 03-05/1040
від 16 липня 2014 року для розгляду
касаційної скарги у цій справі
сформовано колегію суддів у складі:
Добролюбової Т.В. (головуючого), Гоголь
Т.Г., Швеця В.О.

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися, хоча належно повідомлені
про час та місце розгляду касаційної
скарги.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Запоріжжятеплогазбуд" звернулося з
позовом до Управління капітального
будівництва Запорізької державної
адміністрації про стягнення 200 000 грн.
заборгованості та 4 000 грн. судового
збору.

Рішенням Господарського суду
Запорізької області від 11.09.12 позов
задоволено. Постановами Донецького
апеляційного господарського суду від
28.11.12 та Вищого господарського суду
України від 26.02.13 перевірене рішення
місцевого господарського суду
залишено без змін.

На виконання рішення місцевого суду
господарським судом 25.03.13 виданий
відповідний наказ із строком його
пред'явлення в органи Державної
виконавчої служби до 28.11.13.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Запоріжжятеплогазбуд" 15.04.14 звернулося
до Господарського суду Запорізької
області із заявою про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу від 25.03.13 до виконання. Заява
обґрунтована обставинами знищення
наказу у зв'язку із залиттям приміщення
бухгалтерії Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Запоріжжятеплогазбуд", де зберігалася
наявна документація підприємства.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 24.04.14,
винесеною суддею Гороховим І.С.,
поновлено строк виконання наказу
Господарського суду Запорізької
області від 25.03.13 у даній справі.
Оскаржувана ухвала вмотивована
наявністю підстав для поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання. При цьому суд
керувався приписами статей 43, 119
Господарського процесуального кодексу
України, статей 22, 24 Закону України "Про
виконавче провадження".

Донецький апеляційний господарський
суд, колегією суддів у складі: Колядко
Т.М. - головуючого, Принцевської Н.М.,
Скакуна О.А., постановою від 21.05.14
перевірену ухвалу місцевого
господарського суду залишив без змін з
тих же підстав.

Не погоджуючись з винесеними у справі
ухвалою і постановою, Управління
капітального будівництва Запорізької
державної адміністрації звернулося з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить їх скасувати та відмовити у
задоволенні заяви позивача. В
обґрунтування доводів касаційної
скарги, скаржник вказує на те, що
позивач вже звертався з аналогічною
заявою, за наслідком розгляду якої
місцевим судом винесено ухвалу від
02.04.14 про відмову в її задоволенні у
зв'язку із недоведеністю обставин, на
які посилався заявник. Також скаржник
зазначає про порушення місцевим судом
процесуальних норм, оскільки судом під
час розгляду заяви не було роз'яснено
учасникам судового процесу їхні права
та обов'язки, а оскаржувана ухвала
винесена судом поза межами нарадчої
кімнати. При цьому посилається на
порушення судами приписів статей 4, 62, 74,
81 Господарського процесуального
кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого
господарського суду України не
надходило.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Швеця В.О.,
переглянувши матеріали справи і доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування
господарськими судами приписів
чинного законодавства, відзначає
наступне.

Як установлено судами попередніх
інстанцій та підтверджено матеріалами
справи, рішенням Господарського суду
Запорізької області від 11.09.12 (яке
набрало законної сили 28.11.12) стягнуто з
відповідача на користь позивача 200 000
грн. заборгованості та 4 000 грн. судового
збору. На виконання цього рішення
Господарським судом Запорізької
області 25.03.13 виданий відповідний наказ
із строком його пред'явлення в органи
Державної виконавчої служби до 28.11.13. Як
убачається з матеріалів справи,
позивач 15.04.14 звернувся до місцевого
господарського суду із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до
виконання. Заявник вказував на те, що
пропуск строку для пред'явлення
наказу до виконання стався через
залиття 21.11.13 приміщення бухгалтерії
Товариства з обмеженою
відповідальністю
Запоріжжятеплогазбуд", де зберігалася
наявна документація
підприємства. Судами установлено, що за
наслідком вказаної обставини було
складено Акт обстеження
приміщення виробничої бази Товариства
з обмеженою відповідальністю
Запоріжжятеплогазбуд" по вул.
Центральній, 43-Б, с. Лежино,
Запорізького району, відповідно до
якого внаслідок прориву водоканалу
було залито водою приміщення
бухгалтерії та зіпсована документація,
меблі, підлога, які підлягають ремонту
та відновленню. З доданого до акту
опису втрачених та пошкоджених
документів внаслідок прориву
водопроводу, який проводився 22.11.13,
25.11.13-26.11.13, вбачається пошкодження у
тому числі і наказу Господарського
суду Запорізької області від 25.03.13 у
даній справі (пункт 28 опису).
Задовольняючи вимоги заяви позивача,
суди виходили з того, що рішення
Господарського суду Запорізької
області від 11.09.12 у цій справі
відповідачем виконано не було; що
причини пропуску строку на
пред'явлення наказу суду у цій справі
до виконання є поважними; що наказ не
був пред'явлений до виконання через
його втрату. Відповідно до приписів
статті 45 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Зазначена процесуальна норма
узгоджується з положеннями частини
п'ятої статті 124 Конституції України,
згідно з якою судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України. За приписами статей
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України рішення
господарського суду, що набрало
законної сили, є обов'язковим на всій
території України і виконується у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження", на
підставі виданого господарським судом
наказу, який є виконавчим документом.
За приписами статті 22 Закону України
"Про виконавче провадження" судовий
наказ може бути пред'явлено до
виконання упродовж року. При цьому,
строки для виконання судових рішень
встановлюються - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі, якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення. Частиною 1 статті 119
Господарського процесуального кодексу
України унормовано, що у разі пропуску
строку для пред'явлення наказу до
виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.
Тобто, господарський суд відновлює
процесуальний строк, якщо визнає
причини пропуску строку поважними. При
цьому причини поважності пропуску
строку для пред'явлення наказу до
виконання оцінюються судом, виходячи з
обґрунтування поважності цих причин та
наданих заявником доказів на їх
підтвердження. Дослідивши доводи та
надавши оцінку наведеним позивачем
обставинам, господарськими судами
установлено, що позивачем було
пропущено строк пред'явлення наказу до
виконання з поважних причин, а відтак
судами правомірно поновлено позивачу
пропущений строк для пред'явлення
наказу до виконання. Довід скаржника
про порушення місцевим судом
процесуальних норм щодо не роз'яснення
учасникам судового процесу їхніх прав
та обов'язків визнається неспроможним,
оскільки, як вірно установлено
апеляційним судом, відповідно до
протоколу судового засідання від 24.04.14
суддею на підставі статті 22
Господарського процесуального кодексу
України роз'яснені учасникам судового
процесу їхні права та обов'язки. При
цьому письмові зауваження сторін на
протокол судового засідання, порядок
подання яких унормовано статтею 811
вказаного Кодексу, у матеріалах справи
відсутні. Інший довід щодо винесення
місцевим судом оскаржуваної ухвали
поза межами нарадчої кімнати, також
визнається неспроможним, оскільки
винесення ухвал, у тому числі й тих,
якими закінчується розгляд справи, не
потребує обов'язкового виходу до
нарадчої кімнати, крім ухвал, що
виносяться за наслідками розгляду заяв
про відвід або самовідвід судді згідно
з частиною п'ятою статті 20
Господарського процесуального кодексу
України. Решта доводів касаційної
скарги визнаються непереконливими,
позаяк не спростовують установленого
господарськими судами. Відтак, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування переглянутої постанови та
задоволення касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління
капітального будівництва Запорізької
обласної державної адміністрації
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 21.05.14 у справі
№ 5009/3042/12 Господарського
суду Запорізької області залишити без
змін.

Головуючий суддя:
Т.
Добролюбова

Судді:
Т. Гоголь

В. Швець