номер провадження справи 14/64/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2014
Справа № 908/1922/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Сушко Л.М., розглянув у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗЕВС» (адреса - 69000
м. Запоріжжя, вул. Східна, 9)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Завод малогабаритних
конструкцій» (адреса - 69000 м. Запоріжжя,
вул. Правди, 27)

про стягнення заборгованості

за участю уповноважених представників
сторін:

від позивача: Матвєєв Д.В.,
довіреність № 7 від 07.05.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

05 червня 2014 року Позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю «ЗЕВС»
(далі ТОВ «ЗЕВС») звернувся до
господарського суду Запорізької
області з позовом до Відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Завод малогабаритних
конструкцій» (далі ТОВ «НВО «ЗМК») про
стягнення заборгованості.

Системою документообігу
господарського суду здійснено
автоматичний розподіл справи для
розгляду між суддями та справу
призначено до розгляду головуючому
судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 06.06.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/1922/14,
розгляд справи призначено в судовому
засіданні 24.06.2014 р., при цьому
витребувано від сторін документи,
необхідні для вирішення спору.

Ухвалою господарського суду від
24.06.2014р. у зв'язку з неявкою Відповідача
розгляд справи відкладено до 15.07.2014р.

15.07.2014р. справу розглянуто, на підставі
ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою
представників Позивача та Відповідача,
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повідомлено про час
складання повного рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов Дилерського договору
№Д-280/ЗП-04.12/1004-12 від 14.04.2012р. Відповідач
мав повернути Позивачеві грошові кошти
в розмірі 81 778,31 грн. згідно узгодженого
графіку. Відповідач в порушення
Договору повернув лише 64 643,29 грн.
Відтак станом на 28.05.2014р.
заборгованість становить 17 135,02 грн.
Оскільки Відповідачем порушено строк
повернення грошових коштів, крім
основної заборгованості, відповідно до
діючого законодавства України та умов
Договору у Позивача виникає право на
стягнення з Відповідача штрафу.

З урахуванням зазначених обставин
Позивач просить стягнути з ТОВ «НВО
«ЗМК» на користь ТОВ «ЗЕВС» 17 135,02 грн.
заборгованості, 3 588,92 грн. штрафу та 1
827,00 грн. судового збору.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, відзив на позов суду не
надав, представник Відповідача в
судові засідання 24.06.2014р. та 15.07.2014р. за
викликом суду не з'явився, правом
надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Ухвали про порушення провадження у
справі від 06.06.2014р. та від 24.06.2014р. про
відкладення розгляду справи були
направлені за адресою місця реєстрації
ТОВ «НВО «ЗМК». Про отримання ухвали
про порушення провадження у справі від
06.06.2014р. свідчить підпис уповноваженої
особи Відповідача на повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
18). Таким чином, Відповідач належним
чином повідомлений про призначення
справи до розгляду господарським судом
та про час і місце проведення судових
засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав ї охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Крім того, відповідно
до статті 65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя зобов'язує сторони
виконати певні дії, витребовує від них
документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору та
вчиняє інші дії спрямовані на
забезпечення правильного і
своєчасного розгляду справи.
Відповідачем вимоги ухвали суду не
виконано, не надано письмового відзиву
та письмових заперечень по суті
заявлених вимог, а також не надано
доказів які б підтверджували
поважність та винятковість причин
пропуску судових засідань.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами
статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд
встановив наступне.

14.04.2012р. між ТОВ «ЗЕВС» - Дилер та ТОВ
«НВО «ЗМК» - Компанія укладено
Дилерський договір №Д-280/ЗП-04.12/1004-12
(далі за текстом Договір).

За умовами п. 1 розділу 1 Договору,
Сторони на підставі досягнутих
домовленостей, викладених в даному
Договорі, встановили довготривалі
господарські зв'язки відносно поставки
товарів.

Згідно п.п. 1,2 розділу 2 Договору, товар -
перевантажувальне обладнання Docker,
рулонні сталеві ворота Hardwik.
Найменування, асортимент та кількість
товару, що підлягає продажу по даному
Договору, буде визначатися Сторонами
згідно Специфікацій, що додаються до
даного Договору та є його невід'ємними
частинами.

Відповідно до п. 1 розділу 3 Договору,
Дилер купує товар у Компанії та продає
його третім особам від свого імені та
за свій власний рахунок.

Додатковою угодою №1 від 18.09.2012р.
Сторони доповнили розділ 2 Договору
пунктом 4 в наступній редакції:
Компанія гарантує якість товару та
його нормальну роботу протягом строку,
встановленого у відповідних
Специфікаціях до Договору. Гарантійні
умови також узгоджуються та
затверджуються Сторонами в
Специфікаціях до Договору.

Також, доповнено розділ 8 Договору
пунктом 3 в наступній редакції: у разі
виявлення при установці Товару в місці
його монтажу (у тому числі на території
підприємств третіх осіб - кінцевих
покупців Товару, яким Позивач продає
його згідно з п. 1. розділу 3 Договору)
недоліків виробничого характеру
Товару (пошкоджень, поломок і т.п. ), що
буде перешкоджати використанню Товару
за його цільовим призначенням, Позивач
має право в односторонньому порядку
відмовитися від такого Товару та
повернути його Відповідачу.

18.09.2012 року, між Сторонами було укладено
Додаткову угоду №1 до Договору.

Згідно п.1 Додаткової угоди №1 до
Договору Дилер відмовляється від
Товару, отриманого від Компанії на
підставі Договору по видатковій
накладній №РН-000030 від 30.07.2012р. у вигляді
столу ПГН-65-25-10-УХЛІ підйомного
гідравлічного п'ятиніжного Docker, у
зв'язку з його пошкодженням в момент
проведення пуско-наладочних робіт, що
перешкоджає використанню Товару за
його цільовим призначенням та
зобов'язується поставити Товар на
склад Компанії у комплектності, згідно
Специфікації №1 до Договору, не пізніше
21.09.2012р.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №1
до Договору, Компанія зобов'язалася
прийняти від Дилера зазначений в п. 1
даного Додатку до Договору Товар не
пізніше 21.09.2012р.

Пунктом 3 Додаткової угоди №1 до
Договору встановлено, що Компанія
зобов'язався виплатити на користь
Дилера раніше сплачені (на підставі
рахунку-фактури № СФ-0000055 від 08.06.2012р.)
Товар грошові кошти в сумі 81 778,31 грн., не
пізніше 21.05.2013р., згідно узгодженого
графіку платежів.

Пунктом 1 розділу 9 Договору
встановлено, що цей Договір набирає
чинності після підписання його
Сторонами та діє до 31 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 3 розділу 9
Договору цей Договір пролон6гується на
аналогічний термін, якщо не буде
розірваний письмовим повідомленням
однієї зі сторін, направленим іншій
стороні не менш як за 15 днів до дати
закінчення його дії.

Як вбачається з Довідки АТ
«УкрСиббанк» вих. №328/48-3-392 від 14.07.2014р.
за період з 21.09.2012р. по 19.08.2013р.,
Відповідачем Позивачеві повернуто
раніше сплачені кошти за товар, згідно
Дилерського договору №1004-12 від 14.04.12р.,
додаткової угоди №1 від 18.09.12р., додатку
від 18.09.12р. на загальну суму 64 643,29 грн.
Сума неповернутих коштів становить 17
135,02 грн.

Таким чином, станом на момент вирішення
справи, судом встановлено, що
Відповідач не в повному обсязі виконав
свої зобов'язання щодо повернення
раніше сплачених коштів за Товар по
Дилерському договору №Д-280/ЗП-04.12/1004-12
від 14.04.2012р. та Додаткової угоди №1 від
18.09.2012р., у зв'язку з чим у Відповідача
утворилась заборгованість перед
Позивачем у розмірі 17 135,02 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

За таких обставин вимога Позивача про
стягнення з ТОВ «НВО «ЗМК» на користь
ТОВ «ЗЕВС» заборгованості по
Дилерському договору №Д-280/ЗП-04.12/1004-12
від 14.04.2012р. та Додатковій угоді №1 від
18.09.2012р. в сумі 17 135,02 грн. підлягає
задоволенню.

Крім того, за прострочення ТОВ «НВО
«ЗМК» виконання грошового зобов'язання
Позивач просить стягнути з Відповідача
на свою користь 3 588,92 грн. штрафу.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором, ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України.

За умовами п. 5. Додаткової угоди №1 до
Договору, в разі прострочки виплати
грошових коштів, Компанія
зобов'язується сплатити на користь
Дилера неустойку у вигляді штрафу в
розмірі 10% від суми платежу, за кожен
випадок прострочки виплати грошових
коштів.

Перевіривши правильність нарахування
штрафу, судом встановлено, що
розрахунок Позивачем виконано вірно.

Отже, стягненню з Відповідача на
користь Позивача підлягає штраф в сумі
3 588,92 грн.

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів віднесено на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відтак, Позивачем надано всі докази на
підтвердження своїх вимог.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався, відзив на
позов та доказів сплати заборгованості
не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги ТОВ «ЗЕВС» про
стягнення з ТОВ «НВО «ЗМК»
заборгованості та штрафних санкцій по
Дилерському договору №Д-280/ЗП-04.12/1004-12
від 14.04.2012р. та Додатковій угоді №1 від
18.09.2012р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗЕВС» до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче об'єднання «Завод
малогабаритних конструкцій» про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Завод малогабаритних
конструкцій» (69000 м. Запоріжжя, вул.
Правди, 27, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗЕВС» (69083 м.
Запоріжжя, вул. Східна, 9, ) суму основної заборгованості в
розмірі 17 135 (сімнадцять тисяч сто
тридцять п'ять) грн. 02 коп., штраф в
розмірі 3 588 (три тисячі п'ятсот
вісімдесят вісім) грн. 92 коп., судовий
збір в розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 21.07.2014р.