ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.07.14р. Справа № 904/2723/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
"Укргазбанк", м. Київ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості у сумі 591
519,40 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Слєпков М.С., дов. № 175 від
13.03.2014 року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк "Укргазбанк"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про стягнення 424 630,10 грн., що складають
суму заборгованості по процентам за
користування кредитом, 39 015,00 грн. -
заборгованості по простроченій
комісії, 50 850,00 грн. - пені за несвоєчасне
погашення кредиту, 36 569,50 грн. - пені за
несвоєчасне погашення процентів, 1 000,00
грн. - штрафу, з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог №
513/720/2014 від 05.06.14 р.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, його повноважний представник в
судове засідання не з`явився.

Останній був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.(див.
Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р.
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно засвідченої копії витягу з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" та засвідченої копії
поштового реєстру, 17.06.14 року до
відділення зв'язку за № 550
надійшло поштове відправлення з
ухвалою про відкладення розгляд справи
до 08.07.14 р., яке на даний час не вручене.

Таким чином, господарський суд вважає,
що відповідач не скористався своїм
правом на участь представника у
судовому засіданні.

08.07.14 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2010 року господарським судом
Дніпропетровської області розглянуто
спір за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку „Укргазбанк" до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
774 970, 90 грн., що складають суму
заборгованості за кредитним договором
№ 05/07 від 16.02.2007 року, за результатами
якого прийнято рішення та позов
задоволено повністю.

Вказаним рішенням встановлено факт
укладання сторонами кредитного
договору № 05/07 від 16.02.2007 року,
відповідно до п. 1.1. якого Банк надає
Позичальнику кредит в сумі 765 000 грн.
на строк з 16 лютого 2007 р. по 29 січня 2010 р.
із сплатою процентів за користування
кредитом, виходячи із 17 % річних для
придбання комбайну марки Case 2388,2006 року
випуску.

Крім того, встановлено судом факт
надання позичальнику кредитних коштів
в сумі 765 000 грн. і факт неналежного
виконання останнім своїх зобов'язань
щодо повернення наданого кредиту та
нарахованих процентів.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Звертаючись з даною позовною заявою,
позивач посилається на те, що
зазначеним вище рішенням була повністю
стягнута сума кредиту, частково сума
процентів та сума комісії (станом на
26.01.2010 року), в той час як, останні були
нараховані також і за період з 26.01.2010 р.
по 31.03.2014 р., у зв'язку з чим, позивач
просить їх стягнути за вказаний період.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. При цьому,
чинне законодавство не пов'язує
припинення зобов'язання з наявністю
судового рішення чи відкриття
виконавчого провадження по його
примусовому виконанню.

В п. 3.1.7. Договору сторони узгодили, що
за користування кредитом
нараховуються проценти за період від
дня одержання окремих сум за кредитом
до дня його погашення. Проценти також
нараховуються на залишок
заборгованості.

Згідно п. 3.1.6. Договору, проценти
нараховуються, застосовуючи метод
„факт/факт", коли для розрахунку
береться фактична кількість днів у
місяці та у році.

Відповідно до п. 3.2.11. Договору, на
залишок простроченої заборгованості
за простроченим кредитом проценти
нараховуються, виходячи із 18%,
починаючи з дня виникнення
простроченої заборгованості.

Крім того, згідно п. 3.3.17 Договору,
Позичальник зобов'язується сплачувати
Банку щомісячну комісію за
обслуговування кредиту в розмірі 0,1 %
від початкової суми кредиту в розмірі
765 грн. з першого по десяте число місяця,
а також в день закінчення строку, на
який надається кредит, в день
дострокового погашення заборгованості
по кредиту, в день дострокового
розірвання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Зважаючи на те, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.04.2010 р. стягнуто сума
нарахованих процентів та комісії
станом на 26.01.2010 р., правомірним є вимога
позивача щодо стягнення процентів за
період з 27.01.2010 р. по 31.03.2014 р. в сумі 424
630, 10 грн. та комісії за вказаний період
в сумі 39 015 грн.

Зазначені вище суми підлягають до
примусового стягнення.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

З порушення строків повернення
кредиту та/або сплати процентів за
користування кредитом сторони
передбачили відповідальність у
вигляді сплати неустойки в розмірі 9%
річних, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується штрафні санкції
(неустойка), обчисленої від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочки виконання зобов'язань від
дня виникнення такої прострочки до
повного погашення заборгованості.

В ч.2 п. 5.4. Договору сторони узгодили, що
у відповідності до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
сторони домовляються, що нарахування
штрафних санкцій (неустойки) за
прострочення виконання зобов'язань
(щодо строків, визначених в договорі,
повернення кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом)
припиняється через один рік від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.

Вимоги позивача щодо стягнення пені за
несвоєчасне погашення кредиту та
сплати процентів за період з 01.04.2013 р. по
31.03.2014 р. задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Зважаючи на те, що зобов'язання щодо
повернення кредиту та нарахованих
процентів мало бути виконано в період з
2007 по 2010 рр., нарахування штрафних
санкцій повинно припинитися через рік.

З огляду на викладене, у суду відсутні
підстави для задоволення вимог
позивача щодо стягнення пені за
несвоєчасне погашення кредиту за
період з 01.04.2013 р. по 31.03.2014 р. в сумі 36 569,
50 грн. та пені за несвоєчасну сплату
процентів за зазначений період в сумі 50
850 грн.

Крім того, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
16.02.2007р. між сторонами було укладено
Договір застави транспортних засобів
№05/07/3-1, посвідчений приватним
нотаріусом Криворізького районного
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за номером 1196.

Відповідно до п.2.1 зазначеного вище
Договору застави в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором, Банку в заставу
передано рухоме майно, а саме:
комбайн марки Сазе 2388,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2006, заводський номер б/н, двигун
номер - б/н, який належить заставодавцю
на праві приватної власності згідно
Свідоцтва про реєстрацію машини серії
НОМЕР_3 від 15.07.2007 р.

Пунктом 3.3.4 Договору застави
передбачено, що на період дії договору
заставодавець зобов'язаний
застрахувати заставлене майно за
власний рахунок на користь
заставодержателя від ризиків по даному
виду страхування та надати
заставодержателю копію договору
страхування в строк не пізніше 20 днів з
дати підписання цього договору.

Згідно п.3.3.10 Кредитного договору
одночасно з укладенням Договору
застави, Позичальник зобов'язаний
надати Банку укладений договір
страхування (майна, що передається в
заставу) вказаного в п. 2.1 договору, та
укласти договір відступлення прав
вимоги за таким договором страхування,
а також надати Банку докази сплати
страхових платежів, що підтверджують
дію договору страхування на строк не
менший, ніж на один рік.

Відповідно до п.4.2 Договору застави, за
невиконання чи неналежне виконання
будь-якого з п.п. 3.3.1. - 3.3.5. Договору
застави заставодавець сплачує на
користь заставодержателя штраф у
розмірі 1 000 грн.

Доказів підтвердження дії Договору
страхування предмету застави, на
момент розгляду спору, відповідач не
надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача
щодо стягнення штрафу в сумі 1 00 грн.,
слід визнати обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ч.1, ч.2 ст. 509, 526, 599, 610, 611
Цивільного кодексу України , ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,
-

ВИРІШИВ:

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (50056, АДРЕСА_1, поточний рахунок №
НОМЕР_4 у АБ „Укргазбанк", м.
Дніпропетровськ, МФО 320478, ІПН НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
„Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул..
Єреванська, буд. 1, ) 424
630 (чотириста двадцять чотири тисячі
шістсот тридцять гривень) 10 коп.
прострочених процентів, 39 015 (тридцять
дев'ять тисяч п'ятнадцять гривень)
заборгованості по простроченій
комісії, 1 000 (одна тисяча гривень)
штрафу, 3 957 (три тисячі дев'ятсот
п'ятдесят сім тисяч гривень) 04 коп.
судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 14.07.14 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко