РІШЕННЯ

"13" червня 2014 р.Справа № 921/504/13-г/5

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом: Першого заступника
прокурора Тернопільської області, вул.
Листопадова, 5, м. Тернопіль, в інтересах
держави в особі Аграрного фонду, вул.
Б.Грінченка, 1, м. Київ, 01001

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс", вул.
І.Франка, 1, смт. Заводське,
Чортківського району, Тернопільської
області, 48523

За участю представників:

прокуратури: Осядач Н.А. - посвідчення
№013509 від 03.12.2012р.

позивача: Коритко І.І. (представник) -
довіреність №387 від 23.04.2014р.

відповідача: Голованов С.А.
(представник) - довіреність №16/10-13 від
16.10.2013р.

Суть справи:

Перший заступник прокурора
Тернопільської області звернувся з
позовом в інтересах держави в особі
Аграрного фонду про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс" 3477341,34 грн.
з яких: 2001249,20 грн. - 20% штрафу, 730448,66 грн. -
пені, 700430,22 грн. - 7% штрафу та 45233,26 грн. - 3%
річних.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 20.09.2013р. у
справі №921/504/13-г/5, яке залишено без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р.
позовні вимоги задоволено частково:
стягнуто 42765,99грн. - 3% річних, в частині
стягнення 2001249,20 грн. - 20% штрафу, 730448,66
грн. - пені, 700430,22 грн. - 7% штрафу та 2467,27
грн. - 3% річних в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.04.2014р., за результатами
розгляду касаційних скарг Першого
заступника прокурора Тернопільської
області та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс", рішення
господарського суду Тернопільської
області від 20.09.2013р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р.
скасовано в частині стягнення 42765,99 грн.
- 3% річних.

Справу в цій частині направлено на
новий розгляд до господарського суду
Тернопільської області, яка згідно
автоматичного розподілу судових справ
відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду передано на новий розгляд суду у
складі судді Стадник М.С.

В постанові Вищого господарського суду
України вказано на виконання судом при
новому розгляді наступних вказівок:
проаналізувати правовідносини сторін
,перевірити в повному обсязі і дати
правову оцінку в частині застосування
аналогії закону щодо повернення
коштів, як помилково перерахованих, в
порядку передбаченому п.6 Указу
Президента України "Про заходи щодо
нормалізації платіжної дисципліни в
народному господарстві України" від 16
березня 1995 року №227/95, відповідно до
якого підприємства незалежно від форм
власності мають повертати у
п'ятиденний строк платникам помилково
зараховані на їх рахунки кошти.

Відповідно до ст.111-12 ГПК України,
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від
20.05.2014р. справу в частині стягнення 42765,99
грн.-3% річних призначено до розгляду на
10.06.2014р. та в судовому засіданні 10.06.2014р.
на підставі ст. 77 ГПК України
оголошувалась перерва до 13.06.2014р.

Позивач у своїх письмових поясненнях
по справі №10/06 від 10.06.2014р., підтвердив
позовні вимоги щодо розміру
нарахованих 3% річних, вважає що
нарахування останніх є визначеною
законом платою боржника за
користування грошовими коштами
кредитора, а тому стягнення є
правомірним. Також вважає, що загальний
розмір 3% річних, який нараховано за
неналежне виконання форвардного
біржового контракту за період з 21.07.2012р.
по 07.11.2012р. становить 45233,26 грн.

Прокурор у своїх письмових поясненнях
позовні вимоги щодо розміру
нарахованих 3% річних підтвердив також,
зазначив, що у провадженні
господарського суду Тернопільської
області перебувала справа №921/266/13-г/7
між тими ж сторонами і аналогічним
спором, яка залишена без змін
постановами Львівського апеляційного
господарського суду та Вищого
господарського суду України, а тому
вважає, що правове обґрунтування
стягнення суми річних є доведеним та не
потребує додаткового доведення в
порядку ст.35 ГПК України, так як у
справі приймали участь ті ж самі
сторони, що і у даній.

Відповідач заперечує проти доводів
прокурора та позивача, і просить суд
врахувати наступні доводи (відзив на
позов №956 від 06.06.2014р.):

- судом встановлено, що позивач не
пред'являв вимоги до відповідача з
приводу повернення авансового платежу,
тому думка суду щодо визначення дати
початку прострочення виконання
грошового зобов'язання з повернення
авансового платежу по контракту та
нарахування 3% річних за період
перебування грошей у відповідача з
26.07.2012р. по 06.11.2012р. є передчасною і
такою, що не відповідає нормам чинного
законодавства;

- практика розгляду аналогічних
судових спорів господарськими судами,
за участю органів прокуратури і
Аграрного фонду України підтверджують
незаконне нарахування 3% річних, а саме
постанови Вищого господарського суду
України по справах №912/163/13-г, №917/191/13-г,
№922/1176/13 та №917/339/13-г, якими повністю
відмовлено у нарахуванні таких
відсотків;

- в порушення роз'яснень постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №6 від 23.03.2012р. "Про судове
рішення", господарський суд
Тернопільської області та Львівський
апеляційний господарський суд невірно
застосували правові норми, як аналогію
закону, до вирішення спору в частині
нарахування 3% річних.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши в процесі розгляду справи
пояснення учасників судового процесу,
на підставі ст. 43 ГПК України, давши
оцінку поданих доказам та наведеним
доводам, прийшов до висновку, що позов в
частині стягнення 42765,99 грн. 3% річних
підлягає задоволенню.

Так, між Державною спеціалізованою
бюджетною установою Аграрний фонд
(далі - Покупець) в особі
Брокера-покупця ОСОБА_4, який діяв на
підставі довіреності №107 від 04.06.2010р. та
сільськогосподарським
товаровиробником зерна Товариством з
обмеженою відповідальністю "Агрополіс"
(далі - Продавець) в особі
Брокера-продавця ОСОБА_5, Брокерської
контори №200 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Електронні
технології ЕТП», що діяла на підставі
договору доручення від 24.05.2012 р. №К24/05/6
та довіреності від 16.01.2012 р. № 109,
укладено 24.05.2012р. форвардний біржовий
контракт № 727 Ф (далі - контракт),
відповідно до умов якого:

- Продавець передає в термін до 1
листопада 2012 року, Покупцю у власність
товар: пшеницю м'яку 3 класу, що
відповідає ДСТУ 3768-2010, в кількості: 5
558.970 тонн, загальною вартість: 10 006 146,00
грн., у тому числі ПДВ 1 667 691,00 грн. на
базисі поставки: ЕХW ДП "Чортківський
КХП", при цьому, поставка вважається
здійсненою в момент підписання акта
приймання-передачі товару (п.п 1.1-1.6
Контракту);

- відповідно до п.п. 5.1 - 5.3 Контракту,
Покупець упродовж трьох робочих днів з
моменту укладання Контракту на торгах
Аграрної біржі зобов'язується
перерахувати кошти (авансовий платіж)
на поточний рахунок Продавця в розмірі
50 % від суми контракту. Остаточний
розрахунок здійснюється впродовж
трьох робочих днів після поставки
Товару, надання документів
передбачених пунктом 3.3 ;

- згідно п. 6.7 контракту, у разі
невиконання однією із Сторін своїх
зобов'язань або за наявності очевидних
підстав вважати, що вона не виконає
своїх зобов'язань у встановлений строк
або виконає його не у повному обсязі,
друга сторона має право зупинити
виконання своїх зобов'язань,
відмовитися від їх виконання частково
або в повному обсязі.

- згідно п.п 10.1, 10.2 контракту розірвання
контракту в односторонньому порядку не
допускається, крім випадків, що
передбачені законодавством та
контрактом. Право в односторонньому
порядку розірвати контракт надано
умовами контракту Покупцю у разі
недостатнього фінансування видатків
на здійснення форвардних закупівель.

Контракт набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та
реєстрації на Аграрній біржі і діє до
01.12.2012р. (п. 10.3 контракту).

Матеріалами справи підтверджено, що
Аграрний фонд на виконання умов
контракту, про що зазначено у графі
"призначення платежу", перерахував на
рахунок ТОВ "Агрополіс" 50% попередньої
оплати вартості зерна, а саме платіжним
дорученням №1136 від 02.07.2012р. - 5 003 073,00грн.
Разом з тим, як свідчить відмітка банку
на розрахунковому документі, кошти
надійшли на рахунок товариства 20.07.2012р.
Згідно довідки Відділення №79 АТ
"УкрСиббанк" від 23.04.2013р. №383 кошти в
сумі 5003073,00 грн. поступили на рахунок
товариства 20.07.2012р. в 17:13:42.

Отже, згідно з умовами контракту
Покупець зобов'язаний був перерахувати
Продавцеві авансовий платіж протягом
трьох робочих днів з моменту укладення
договору, тобто до 29.05.2012р., але як
підтверджено матеріалами справи, і не
заперечується позивачем, кошти у
розмірі 5003073,00 грн. надійшли на рахунок
продавця тільки 20.07.2012р., тобто з
порушенням встановленого в контракті
строку.

Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу, а у разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення ст.538 ЦК України.

Так, згідно ст.538 ЦК України у разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі.

Дану норму закону, як умову контракту,
сторони передбачили в п. 6.7 контракту.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 615 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання однією стороною
друга сторона має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом. Внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання частково або у повному
обсязі відповідно змінюються умови
зобов'язання або воно припиняється.

Як підтверджено матеріалами справи,
Продавець направив Покупцю
повідомлення №347 від 20.07.2012р. та №361 від
24.07.2012р. про відмову в повному обсязі
від виконання зобов'язань по
форвардному біржовому контракту, у
зв'язку з простроченням Аграрним
фондом своїх зобов'язань по здійсненню
попередньої оплати за товар. У
повідомлені зазначено, що виконання
зобов'язань по поставці товару покупцю
втратило інтерес для продавця,
внаслідок чого продавець, відповідно
до вимог ст. 538 Цивільного кодексу
України та п. 6.7 контракту,
відмовляється від прийняття виконання
зобов'язання покупця по оплаті товару,
а також відмовляється від своїх
зобов'язань за форвардним біржовим
контрактом на закупівлю зерна № 727 Ф
від 24.05.2012р.

Слід зазначити, що в процесі розгляду
справи встановлено,що позивач будь -
яких заперечень відповідачу на
одержане повідомлення не заявив.

При таких обставинах, відповідач
скористався своїм правом, встановленим
законом, на відмову від виконання
зобов'язань за контрактом, про що
письмово повідомив позивача, а тому
зобов'язання по контракту вважаються
такими, що припинилися.

Разом з тим, за нормами ст.693 ЦК України,
після прострочення платежу кредитором
та відмови відповідача у виконанні
його договірного зобов'язання, у
відповідача виникло грошове
зобов'язання з повернення суми
попередньої оплати одержаної від
покупця, і в даному випадку відповідач
набув статусу боржника перед позивачем
з даного зобов'язання.

Оскільки законодавець не встановлює
строку повернення авансу у випадку
відмови від договору в порядку ст.538, ч.1
ст.693 ЦК України, не врегульовані такі
відносини і контрактом, а тому згідно
ч.1 ст.8 ЦК України якщо цивільні
відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом цивільні відносини (аналогія
закону).

Так як дані правовідносини пов'язані з
розрахунками, тому таке зобов'язання
відповідач мав виконати у п'ятиденний
строк з моменту зарахування на його
рахунок коштів відповідно до п.6 Указу
Президента України "Про заходи щодо
нормалізації платіжної дисципліни в
народному господарстві" від 16.03.1995р.,
метою якого є нормалізація платіжної
дисципліни, скорочення взаємної
заборгованості суб'єктів
підприємницької діяльності та
підвищення їх відповідальності за
виконання договірних зобов'язань.

Отже, з моменту відмови відповідача від
договору, кошти на його рахунку
вважаються такими, що отриманні
безпідставно, про що йому було відомо,
однак дій по поверненню таких у строки
встановлені Указом боржник не
здійснив, тим самим порушив
встановлений законодавством
правопорядок у сфері господарювання.

Як підтверджено матеріалами
справи,відповідач повернув авансовий
платіж у сумі 5003073 грн.00 коп. тільки
07.11.2012р, що підтверджується випискою з
рахунку №4099, з позначкою
призначення платежу "Повернення
попередньої оплати за пшеницю згідно
форв.бірж.контр.727ф від 24.05.2012р.", тоді як
мав повернути до 26.07.2012р.

Відповідач порушив встановлений
законодавством правопорядок у сфері
господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, якщо
боржник прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням трьох процентів
річних від простроченої суми, за весь
час прострочення, які є платою за
користування коштами, що не були
своєчасно оплачені боржником.

Отже, за користування коштами протягом
періоду з 26.07.2012р. по 06.11.2012р. включно,
відповідач зобов'язаний сплатити 42765,99
грн., які підлягають до задоволення.

Не приймаються судом до уваги доводи
відповідача щодо того, що ані чинним
законодавством, ані домовленістю між
сторонами не передбачено обов'язку
продавця негайно повернути
перераховані покупцем кошти, та не
встановлено будь-яких строків, в межах
яких продавець був би зобов'язаний
вчинити такі дії, оскільки такий
обов'язок випливає:

- із загальних умов виконання
господарських зобов'язань
передбачених ч.2 ст.193 ГК, згідно якої
кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу;

- із загальних умов виконання
зобов'язання передбачених ст.526 ЦК
України, згідно якої зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться;

- не спростовано відповідачем
застосування аналогії законодавства
та необґрунтовано чинним
законодавством на яких підставах він
користувався коштами знаючи, що
договір припинив свою дію в силу закону
з його ініціативи, а тому ним не було
дотримано основних принципів
господарювання,один з яких передбачає
можливість здійснення діяльності у
сфері господарювання суб'єктами
господарювання тільки у межах
установленого правового
господарського порядку з дотриманням
вимог закону;

- щодо прийняття судом до уваги
практики господарських суддів при
вирішенні даної категорії справ,то
згідно ст.82 ГПК України,обираючи при
прийнятті рішення правову норму, що
підлягатиме застосуванню до спірних
правовідносин, господарський суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, які викладені
у рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 111-16
цього Кодексу,яких відповідач суду не
надав.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84 ГПК
України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги в частині стягнення
42765,99 грн. - 3% річних задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс" (вул.
І.Франка,1, смт. Заводське, Чортківський
район, Тернопільська область,
ідентифікаційний код 30834410) на користь
Аграрного фонду (вул.Б.Грінченка,1,
м.Київ ідентифікаційний код 33642855) - 42765
(сорок дві тисячі сімсот шістдесят
п'ять) грн. 99 коп.3% річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс" (вул.
І.Франка,1, смт. Заводське, Чортківський
район, Тернопільська область,
ідентифікаційний код 30834410) в доход
Державного бюджету України 846 (вісімсот
сорок шість) грн. 38 коп. судового збору.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право
подати апеляційну скаргу, протягом
десяти днів з дня підписання рішення
через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "24" червня
2014р.

Суддя
М.С. Стадник