ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року Справа №
904/2258/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Пруднікова
В.В.-доповідач

суддів:Широбокової Л.П, Орєшкіної Е.В.

Секретар судового засідання
Євтсигнеєва Т.О.

Представники сторін:

від відповідача: Невмержицька,
довіреність № 52-16/107 від 30.01.14,
представник;

представник позивача у судову
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Розглядається апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
29.05.2014р. у справі №904/2258/14

за позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк

до Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 24675,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.14р. у
справі № 904/2258/14 (суддя Панна С.П.) позов
задоволено. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь Державного підприємства
"Донецька залізниця" 24675 грн. 00 коп. -
штрафу за неправильно зазначену масу
вантажу.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, та просить суд скасувати
оскаржене рішення та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
зазначає, що при винесені
оскаржуваного рішення, судом першої
інстанції повно досліджено матеріали
справи та винесено обґрунтоване
рішення, у зв»язку з чим, просить
залишити рішення суду першої інстанції
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Позивач в судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
про що свідчить судові повідомлення,
направлені сторонам (а.с. 109-110). Неявка
представника позивача у судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи, оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для вирішення спору
по суті, колегія суддів вважає за
можливе розглянути спір за відсутністю
представника позивача.

Після закінчення судового засідання
від відповідача надійшло письмове
клопотання про зменшення розміру
штрафних санкцій, у зв»язку з чим
заявлене клопотання під час судового
засідання не розглядалось. У судовому
засіданні в усній формі клопотання про
зменшення розміру штрафних санкцій
відповідачем не заявлялось.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

У жовтні 2013 року на станцію Сартана
Донецької залізниці прибув вагон №
55328793 вантаж - дрібниця коксова,
відправлений ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" за
накладною № 47838644 від 25.10.2013 року .

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць
України - залізнична накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між
вантажовідправником та залізницею на
користь третьої особи - одержувача.

Відповідно до п.2.1 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. № 644,
вантажовідправник при заповненні
перевізних документів повинен
зазначити точну масу вантажу.

Відповідно до абз. 2 п. 1.3 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Мінтрансу
України від 21.11.00 № 644, усі відомості,
передбачені формою бланка перевізного
документа, повинні бути внесені
відправником до відповідних граф.
Виправлення не допускаються, у разі
зміни відомостей, внесених до
перевізного документа відправник
зобов"язаний заповнити новий
перевізний документ.

На станції Сартана Донецької залізниці
на підставі ст. 24 Статуту залізницею
проведено перевірку маси вантажу у
вагоні № 55328793. В результаті
переважування вантажу у вказаному
вагоні було виявлено розбіжності між
даними, вказаними у накладній, з
фактичною масою вантажу. Складено
комерційний акт № БМ 733847/414 від 29.10.13р.

Відповідно до вищезазначеного
комерційного акту за документом
значиться вантаж -

дрібниця коксова, завантаження
здійснювалось з разцепкою на справних
150 тоних вагах № 1 вантажоотримувача.
Держповірка 28.08.13р. За документом
значиться тара 23400 кг, нето 58800 кг,
фактично виявилось бруто - 80300 кг, тара
за документом 33400 кг, нето 56900 кг, що
менше ваги за документом на 1900 кг. Вагон
зважувався двічі, результат
переваження - не змінився. За
документом навантаження в вагоні
виявилось навалом, на рівні бортів та
више на 100мм, навантаження
неравномірне с природними скосами до
бортів вагону. За документом значиться
маркування вапняним розчином, фактично
маркування відсутнє. Виємок та
поглиблень немає. Вагон бездвірний,
люки - зачинені. Течі вантажу - немає.
Вагон технічно справний. Мається акт
ГУ-106 № 24 від 28.10.13р. С часу прибуття і до
комерційного переважування вагон
знаходився під диспетчерським
контролем та охороною службою безпеки
комбінату Азовсталь. Комерційне
переваження проводили ваговик та
старший прийомодатчик ст. Сортувальна
комбінату Азовсталь ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ДСМ та агент ст. Сартана ОСОБА_5, ОСОБА_6
Об'єм кузова 76м3.

Відповідно до ст. 307 Господарського
кодексу України, положення якої
кореспондуються із положеннями ст. 909
Цивільного кодексу України, за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу
України, перевізник відповідає за
збереження вантажу з моменту прийняття
його до перевезення та до видачі
одержувачеві, якщо не доведе, що втрата,
нестача, псування або пошкодження
вантажу сталися внаслідок обставин,
яким перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало.
Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятого до перевезення вантажу у
розмірі фактичної шкоди, якщо не
доведе, що це сталося не з його вини.

Як передбачено ч. 1 ст. 314 Господарського
кодексу України, перевізник несе
відповідальність за втрату, нестачу та
пошкодження прийнятого до перевезення
вантажу, якщо не доведе, що втрата,
нестача або пошкодження сталися не з
його вини.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць
України, під час здавання вантажів для
перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса; маса
вантажів визначається відправником.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць
України, вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності, або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць
України, за пред'явлення вантажу, який
заборонено до перевезень або який
потребує під час перевезення особливих
заходів безпеки, та з неправильним
зазначенням його найменування або
властивостей з відправника, крім
заподіяних залізниці збитків і витрат,
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

Відповідно до ст. 122 Статуту Залізниць,
за неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Позивачем нараховано штрафні санкції
за неправильно зазначені відомості у
накладній № 47838644 на суму 24675,00 грн.

ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" посилається на те, що не є
належним відповідачем по справі.
Вказує в апеляційній скарзі, що у
накладній № 47838644 зазначено «вага по
первинній відправці» (накладна № 53234076).
Вага вантажу, що перевозився за
накладною № 53234076 вносилась
відправником по даній накладній - «МК
Азовсталь», після чого, відповідно до
даних, занесених до накладної № 47838644
вага вантажу не змінювалась. Крім того,
зазначає, що у накладній № 47838644 є
посилання на те, що вантаж марковано
вапняним розчином, тоді як згідно з
комерційним актом маркування
відсутнє,що свідчить про несхорону
перевозку вантажу.

Як зазначалось вище, накладна є
письмовою формою договору перевезення
вантажу, що укладається
вантажовідправником із залізницею,
згідно ст. 24 Статуту залізниць України.
Вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній. Відповідачами за позовами
про стягнення штрафу за неправильно
зазначену у накладній масу, кількість
місць вантажу, його назву, код та адресу
одержувача мають бути відправники
вантажу (п. 6.3 Роз»яснень призидії ВГСУ
від 29.09.08р. № 04-5/225). По накладній № 47838644
відправником вантажу та відповідно
стороною по договору перевезення
виступало ПАТ «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яке і
є належним відповідачем по справі.

Відповідно до п. 6 Правил перевезення
вантажів у вагонах відкритого типу,
затверджених наказом міністерства
транспорту України від 20.08.01р. № 542, з
метою забезпечення збереженості всіх
вантажів, що перевозяться у вагонах
відкритого типу, на їх поверхню
відправником наноситься захисне
маркування або застосовується
покриття плівкою (емульсією) чи інше
закріплення верхнього шару вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи,
маркування відповідачем здійснювалось
вапняним розчином, яке за своїми
фізичними властивостями може бути
змите в процесі перевезення опадами
(дощ, сніг). З наданого позивачем листа
дорожньої геофізичної станції від
21.05.2014 року за № 2004/290 вбачається, що під
час руху вагону № 55328798 на станцію
призначення у період з 25.10.2013 року до
01.11.2013 року були опади у вигляді дощу
(туман, морос), що допускає часткове
пошкодження маркування. Тобто
твердження відповідача про
відсутність маркування вапном на
станції призначення не свідчить про
втрату чи крадіжку вантажу під час
перевезення. Крім того, матеріали
справи, у тому числі комерційний акт №
БМ 733847/414 від 29.10.13р., акт про технічний
стан вагону ГУ106 № 24 від 28.10.13р. (а.с. 53)
свідчать про те, що вагон № 55328793
надійшов на станцію призначення у
технічно справному стані, без ознак
втрати вантажу. Виємка та поглиблення
відсутні, течі вантажу немає, що
свідчить про схорону перевозку
вантажу.

За викладених обставин оскаржене
рішення господарського суду
Дніпропетровської області відповідає
матеріалам справи та нормам діючого
законодавства. Доводи відповідача,
викладені в апеляційній скарзі не
можуть служити підставою для його
зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України,
апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.2014р.
у справі №904/2258/14 - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.2014р.
у справі №904/2258/14 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
порядку і строки визначені ст. 110
Господарського процесуального
кодексу України.

Головуючий суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Л.П. Широбокова

Суддя
Е.В. Орєшкіна

14.07.14