ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.07.14р. Справа № 904/10298/13Розглядається
заява: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ахдус",
м.Дніпропетровськ

про відстрочку виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 06.03.14р.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахофабрика "Крила
Таврії", с.Південне, Дніпропетровська
обл.

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ахдус",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 122 723.85 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Представники:

від позивача: Осаволюк Р.В., представник
за довіреністю № б/н від 14.04.14р.

від відповідача: Іваніщева Г.В.,
представник за довіреністю № б/н від
13.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області (суддею
Суховаровим А.В.) від 06.03.14р. у справі №
904/10298/13 позов задоволено частково,
вирішено стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ахдус" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахофабрика "Крила
Таврії" суму 554 541, 90 грн. основного
боргу, 22 062,67 грн. пені, 5 115,58 грн. 3%
річних, 4 533,83 грн. інфляційних, 11 729,08 грн.
судового збору.

26.05.14р. на виконання вищезазначеного
рішення господарським судом
Дніпропетровської області було видано
наказ.

25.06.14р. до суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ахдус"
надійшла заява про відстрочку
виконання рішення.

Відповідно до розпорядження керівника
апарату суду за № 342 від 26.06.14р., у
зв'язку з закінченням повноважень
судді Суховарова А.В., був призначений
повторний автоматичний розподіл
справи № 904/10298/13, після чого справу №
904/10298/13 передано судді Петренко Н.Е. для
розгляду заяви про відстрочку
виконання рішення.

Ухвалою господарського суду від 01.07.14р.
прийнято справу № 904/10298/13 для розгляду
заяви про відстрочку виконання
рішення. Розгляд заяви призначено на
10.07.14р.

10.07.14р. у судовому засіданні
повноважний представник відповідача
подану заяву про відстрочку виконання
рішення суду підтримав та наполягав на
її задоволенні у повному обсязі. Крім
того, повноважний представник
відповідача надав для долучення до
матеріалів справи докази направлення
на адресу позивача копії ухвали суду
від 01.07.14р.

В свою чергу, повноважний представник
позивача вважає заяву відповідача про
відстрочку виконання рішення суду
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

По-перше, інфляційні процеси в нашій
державі мають практично постійний
характер та відбиваються не тільки на
відповідачеві, а й на інших учасниках
господарських відносин, насамперед на
позивачнві, перед яким відповідач має
значну заборгованість щодо оплати
вартості вже поставленого останньому
товару, та реальна сума якої завдяки
інфляційним процесам фактично
постійно скорочується.

По-друге, сам факт наявності
кредиторської заборгованості
відповідача, яка начебто перевищує
дебіторську не є обставиною, яка в
розумінні приписів статті 121 ГПК
України може бути підставою для
звернення до господарського суду з
відповідною заявою. Як можна побачити з
долученої відповідачем довідки
бухгалтерії, існуючих активів
відповідача (а саме - дебіторської
заборгованості) більше ніж достатньо
для виконання рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
06.03.2014 року, отже сам відповідач
підтверджує факт реальної можливості з
його боку виконати зазначене рішення
суду.

Крім того позивач зазначає, що
фінансовий стан відповідача є досить
пристойним. Так, після направлення
Державною виконавчою службою
Кіровського району м. Дніпропетровська
першої ж платіжної вимоги до
банківських установ, в яких
знаходяться рахунки відповідача, з
рахунків відповідача було стягнуто
близько 280 000 грн. Остаточна ж сума за
такої динаміки може бути стягнута з
відповідача вже протягом найближчого
часу.

Дослідивши матеріали справи, подані
документи та заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
господарський суд вважає заяву про
відстрочку виконання рішення не
обґрунтованою та такою, що задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Заява відповідача розглядається
відповідно до вимог ст.121
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 33 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає відстрочку або
розстрочку виконання, встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення. За наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, державний
виконавець за власною ініціативою або
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення чи
зміну способу й порядку виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк. При цьому слід мати на увазі, що
згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочити
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Статтею 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26 грудня 2003 року N 14
"Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" передбачено,
що при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що відповідно до ст. 351
ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає, що
відповідач не надав суду достатніх
доказів в підтвердження обставин, на
які він посилається в обґрунтування
поданої заяви, у тому числі доказів
відсутності активів для виконання
рішення суду та реальної загрози
зупинення господарської діяльності у
зв'язку з виконанням належним чином
рішення суду. Також, відповідачем не
надано суду жодного доказу в
підтвердження того, що останній
намагався виконати рішення суду, яке
набрало законної сили та є обов'язковим
для виконання на всій території
України. Крім того, відповідачем не
надано суду доказів того, що відповідач
намагається всіма можливими засобами
покращити своє фінансове становище для
подальшого погашення боргу перед
позивачем.

Із заяви відповідача про відстрочку
виконання рішення суду та доданих до
неї документів, вбачається, що
обставини зазначені заявником як
підстави для відстрочки виконання
рішення суду не є винятковими, а отже є
надуманими та застосованими з метою
ведення тактики затягування процесу
виконання рішення суду та зловживанням
своїми процесуальними правами.

Викладене є підставою для відмови у
задоволенні заяви відповідача про
відстрочку виконання рішення.

Враховуючи викладене, керуючись
Пленумом Верховного Суду України № 14
від 26.12.2003р., Законом України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 22, 32-34, 43,
86, 121 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ахдус" про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 06.03.14р.- відмовити.

Суддя Н.Е. Петренко