ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р.
Справа № 921/107/14-г/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Бойко С.М.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Тернопільської
філії публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" від
22.05.2014р.№18-09/136

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 22.04.2014р.

у справі № 921/107/14-г/14

за позовом Тернопільського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Тернопільській області

до відповідача публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Тернопільської філії публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"

про стягнення збитків, заподіяних
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря,

за участю представників сторін:

- прокурор - Куцик В.Б.,

- від позивача - Мазур Т.В.,

- від відповідача - Олійник Т.П.

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22, 29 ГПК України роз'яснено.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 22.04.2014р. у
справі №921/107/14-г/14 (суддя Руденко О.В.)
задоволено позов Тернопільського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Тернопільській області
(надалі - ДЕІ у Тернопільській обл.),
стягнуто з публічного акціонерного
товариства (надалі - ПАТ) "Укртелеком" в
особі Тернопільської філії ПАТ
"Укртелеком" в доход спеціального фонду
Державного бюджету України (30%), в доход
спеціального фонду відповідного
місцевого бюджету (50%) та в доход
спеціального фонду місцевого бюджету
Тернопільської обласної ради (20%)
наступні суми збитків, заподіяних
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря: 3346,14 грн. збитків,
заподіяних цехом №12 (смт.Підволочиськ);
5623,54 грн. збитків, заподіяних цехом №5
(м. Заліщики); 4495,37 грн. збитків,
заподіяних цехом №1 (м. Бережани); 565,76
грн. збитків, заподіяних цехом №2
(м.Борщів); 388,50 грн. збитків, заподіяних
цехом №16 (м.Шумськ); 487,85 грн. збитків,
заподіяних цехом №11 (м.Монастириська);
2505,19 грн. збитків, заподіяних цехом №6
(м.Збараж); 1699,62 грн. збитків, заподіяних
цехом №10 (м.Ланівці).

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що за
наслідками перевірки діяльності
відповідача, яка проводилась
позивачем, було зафіксовано здійснення
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря без дозволу
уповноваженого органу виконавчої
влади цехами відповідача №1, №5, №11,
№12, що є порушенням ч.5 ст. 11 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря". З метою усунення порушення,
позивачем винесено припис, яким
зобов'язано відповідача, зокрема,
отримати дозволи на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел
забруднення по цехах №1, №5, №11, №12.
Водночас, по цехах №2, №6, №10 та №16
перевіряючими зазначено, що дозволи на
викиди даними підрозділами
забруднюючих речовин в атмосферне
видавались Тернопільській філії ВАТ
"Укртелеком". Відтак, зважаючи на зміну
найменування ВАТ «Укртелеком» на ПАТ
«Укртелеком», дані дозвільні
документи є недійсними. З огляду на
наведене, відповідачу були нараховані
суми збитків за здійснення викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволів і у зв'язку з
несплатою відповідачем вказаних сум,
вони підлягають стягненню.

Дане рішення оскаржив відповідач,
вважаючи його прийнятим з порушенням
норм матеріального права, без повного
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи та з
висновками, які не відповідають
матеріалам справи. Зважаючи на це,
відповідач просив його скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.
У своїй апеляційній скарзі та
додаткових поясненнях до неї скаржник
послався на те, що припис ДЕІ у
Тернопільській області від 31.01.2012р. не
містить жодних вказівок про усунення
порушень законодавства по цехах № 2, 6,
10, 16, а отже протиправна поведінка
відповідача в цій частині є
недоведеною; суд не дослідив обставин,
які підтверджують, з якого моменту
виникли порушення по вказаних цехах;
судом неправомірно не застосовано
строк позовної давності в частині
вимог по цехах №2, 6, 10; суд першої
інстанції порушив норму ст.2 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря», застосувавши для розрахунку
маси забруднюючої речовини, а відтак, і
розміру збитків положення документів,
які не є нормативно-правовими актами
України; при розрахунку розміру
збитків суд повинен був
застосовуватись замість пункту 3.6 -
пункт 3.7 Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючи речовин в
атмосферне повітря, затвердженої
наказом Мінприроди України від 10.12.2008р.
№639 (надалі - Методика №639); висновок про
період роботи джерел викиду
забруднюючої речовини в режимі
наднормативного викиду, який брався до
уваги при розрахунку збитків,
ґрунтується на припущеннях.

Не погоджуючись із апеляційною
скаргою, прокурор та позивач до суду
відзиви, в яких просили оскаржуване
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення. У своїх
відзивах вони заперечили доводи
апелянта та зазначили, що рішення суду
прийнято із врахуванням всіх фактичних
обставин справи та з відповідністю
правовим нормам, які регулюють спірні
правовідносини. Зокрема, звернули
увагу суду на те, що позивачем
правомірно здійснено розрахунок маси
наднормативного викиду забруднюючої
речовини в атмосферне повітря
відповідно до п.3.6 Методики №639, яким
передбачено, що такий розрахунок
здійснюється згідно з методиками для
розрахунків маси викидів забруднюючих
речовин за час роботи джерела без
дозволу на викиди, в яких в табличному
вигляді визначені питомі викиди
(показники емісії). Поряд з цим,
зазначили, що розрахунок збитків
правомірно здійснено позивачем
відповідно до п.4.1 Методики №639 з
врахуванням довідки ВАТ по
газопостачанню та газифікації
"Тернопільгаз" №04/574 від 30.03.2012р., за весь
час роботи джерела без дозволу на
викиди.

З матеріалів справи та апеляційної
скарги вбачається наступне:

В період з 17.01.2012р. по 26.01.2012р. ДЕІ в
Тернопільській обл. було проведено
перевірку дотримання Тернопільською
філією ПАТ "Укртелеком" вимог
природоохоронного законодавства, за
результатами якої було складено акт
№3-1/231/2701.2012 р. від 26.01.2012р. (а.с. 20-30, том 6).

В ході перевірки встановлено, що
Тернопільська філія ПАТ "Укртелеком" не
має статусу юридичної особи, здійснює
свою діяльність від імені
господарського товариства згідно
положення "Про Тернопільську філію
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", яке затверджене рішенням
правління ПАТ "Укртелеком" (а.с. 50-52, том
6). До складу філії входять: центр
телекомунікаційних послуг в м.
Тернополі (ЦТП), транспортний цех,
відділ постачання та цехи ТП в районах
Тернопільської області від №1 до №16.

Контролюючим органом зафіксовано
здійснення викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря цехами №1
(м. Бережани), №5 (м. Заліщики), №11 (м.
Монастириська), №12 (м. Підволочиськ) без
дозволу уповноваженого органу
виконавчої влади, що є порушенням ч.5 ст.
11 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря". З метою усунення
останнього, ДЕІ у Тернопільській обл.
винесено припис №3-1/294 від 31.01.2012р., яким
господарюючий суб'єкт зобов'язано
отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
стаціонарних джерел забруднення, в
тому числі і по цехах №1, №5, №11, №12 (а.с.
34, том 6).

Водночас, в акті перевірки зазначено,
що дозволи на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря по цехах
№2 (м. Борщів), №6 (м. Збараж), №10 (м.
Ланівці) та №16 (м. Шумськ) видавались
Тернопільській філії відкритого
акціонерного товариства "Укртелеком". В
подальшому, контролюючим органом
встановлено, що дані дозвільні
документи не переоформлювались, тому є
недійсними, з огляду на що ці
структурні підрозділи також
здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
належних дозволів.

Відповідно до розрахунків, проведених
згідно Методики №639, розмір шкоди,
заподіяної відповідачем навколишньому
природному середовищу в результаті
його неправомірних дій складає 19111,97
грн., з яких: 4495,37 грн. шкода, заподіяна
цехом №1; 565,76 грн. цехом №2; 5623,54 грн.
цехом №5; 2505,19 грн. цехом №6; 1699,62 грн.
цехом №10; 487,85 грн. цехом №11; 3346,14 грн.
цехом №12; 388,50 грн. цехом №16 (а.с.33 том 1,
а.с. 33 том 2, а.с. 34-36 том 3, а.с. 33 том 4, а.с. 33
том 5, а.с. 33 том 6).

Окрім зазначеного, складеними
протоколами про адміністративне
правопорушення №000505, 000507, 000509, 000510 від
26.03.2012р. (а.с. 35, 36, 37, 38, том 6) та
постановою №7 від 26.03.2012р. про
накладення адміністративного
стягнення (а.с. 39, том 6) на директора ТФ
ПАТ "Укртелеком" ОСОБА_4 було накладено
адміністративне стягнення за вчинення
адміністративного правопорушення
згідно ст. 82 КУпАП у вигляді штрафу у
розмірі 900 грн., який сплачений ним
20.04.2012р. згідно квитанції №1257.111.3 (а.с. 40,
том 6).

З метою досудового врегулювання спору,
ДЕІ у Тернопільській обл. пред'явлено
претензію за №1-1/1943 від 14.05.2012 р. (а.с. 18-19,
том 6) про відшкодування у
добровільному порядку ПАТ "Укртелеком"
64512,90 грн. збитків, нарахованих за
наднормативні викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
відповідного дозволу по цехах №№ 1, 2, 5,
6, 10, 11, 12, 16.

Із відповіді на претензію №18-09/549 від
14.06.2012р. (а.с. 41-44, том 6) вбачається, що
така відповідачем відхилена,
посилаючись на те, що збитки заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, розраховані
всупереч вимогам Методики №639.

Враховуючи наведене вище, прокурор
звернувся до суду в інтересах держави в
особі ДЕІ у Тернопільській обл. з
позовами про стягнення з ПАТ
"Укртелеком" в особі Тернопільської
філії ПАТ "Укртелеком" збитків,
заподіяних державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря на
загальну суму 19111,97 грн. Ухвалами суду
від 12.03.2014р. справи №921/109/14-г/14,
№921/112/14-г/14, №921/114/14-г/14, 921/117/14-г/14,
921/119/14-г/14 та 921/107/14-г/14 об'єднано для
спільного розгляду та вирішення в
одному провадженні.

Судова колегія, заслухавши пояснення
представників сторін, оцінивши подані
сторонами докази на відповідність їх
фактичним обставинам і матеріалам
справи, вважає, що підстави для
задоволення апеляційної скарги та,
відповідно, скасування оскаржуваного
рішення - відсутні, з огляду на
наступне:

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, необхідною є наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки; шкоди, її розмір; причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
заподіювача та шкодою; вини.

Відповідно до ст.68 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" порушення законодавства
України про охорону навколишнього
природного середовища тягне за собою
встановлену цим Законом та іншим
законодавством України дисциплінарну,
адміністративну, цивільну і
кримінальну відповідальність.
Відповідальність за порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
несуть особи, винні, зокрема, у
допущенні наднормативних, аварійних і
залпових викидів і скидів забруднюючих
речовин та інших шкідливих впливів на
навколишнє природне середовище.
Підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Статтею 69 наведеного вище Закону
передбачено, що шкода, заподіяна
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, підлягає компенсації, як
правило, в повному обсязі без
застосування норм зниження розміру
стягнення та незалежно від збору за
забруднення навколишнього природного
середовища та погіршення якості
природних ресурсів.

Згідно ст.11 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися після отримання
дозволу, який видається територіальним
органом спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
за погодженням із територіальним
органом спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань охорони здоров'я.

Особи, винні у викидах забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
дозволу спеціально уповноважених на те
органів виконавчої влади несуть
відповідальність згідно з законом.
Шкода, завдана порушенням
законодавства про охорону
атмосферного повітря, підлягає
відшкодуванню у порядку та розмірах,
встановлених законом (ст.ст.33, 34 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря").

Як уже зазначалось вище, проведеною ДЕІ
в Тернопільській обл. перевіркою
встановлено, що Тернопільська філія
ПАТ "Укртелеком" проводить свою
діяльність з порушенням порядку
здійснення викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря - без
відповідного дозволу, що є порушенням
ч.5 ст.11 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря".

Розрахунок розміру відшкодування
збитків, заявлених до стягнення з
відповідача здійснено на підставі
Методики №639, яка розроблена
відповідно до вимог статей 3, 41, 68 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", ст.ст. 22, 33
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" та інших
нормативно-правових актів. Методика
встановлює єдині на території України
правила визначення розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців.

Згідно п.2.1. Методики №639
наднормативними викидами забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
вважаються в тому числі і викиди
забруднюючих речовин, на які відсутній
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, включаючи окремі
забруднюючі речовини, викиди яких
підлягають регулюванню відповідно до
законодавства.

Факт відсутності дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря у період, за який нараховано
відповідачу відповідні збитки по цехах
№№1, 5, 11, 12 підтверджується листом
Департаменту екології та природних
ресурсів Тернопільської обласної
державної адміністрації за вих. №2-2/90
від 21.01.2014 р. (а.с. 46-49, том 6). Колегія
суддів не бере до уваги доводів
скаржника про неналежність цього
доказу, оскільки відповідачем даний
факт не заперечується і протилежного
останнім не доведено та, крім того, цей
факт підтверджується актом перевірки,
в якому зазначено про відсутність чи
про наявність дозволів, з врахуванням
дати їх видачі і строку дії.

Стосовно відсутності дозволів по цехах
№№ 2, 6, 10, 16 і періодах стягнення
збитків, заподіяних державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається із акту перевірки від
26.01.2012р., дозволи на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами по цехах №2
(терміном дії до 18.05.2017р.), №6 (терміном
дії до 02.12.2018р.), №10 (терміном дії до
10.02.2019р.), №16 (терміном дії до 30.07.2016р.)
були видані Тернопільській філії
відкритого акціонерного товариства
"Укртелеком".

З листа Державного управління ОНПС у
Тернопільській обл. № 2-2/258 від 03.02.2012 р.
(а.с. 151, том 6) вбачається, що ТФ ПАТ
"Укртелеком" станом на 26.01.2012 р. за
переоформленням дозвільних документів
виданих на ТФ ВАТ "Укртелеком" не
зверталась.

Відповідно до ч. 8 ст. 4-1 Закону України
"Про дозвільну систему в сфері
господарської діяльності" підставами
для переоформлення документа
дозвільного характеру, зокрема, є
зміна найменування суб'єкта
господарювання - юридичної особи. У
разі виникнення підстав для
переоформлення документа дозвільного
характеру суб'єкт господарювання
зобов'язаний протягом п'яти робочих
днів з дня настання таких підстав
подати дозвільному органу або
державному адміністратору заяву про
переоформлення документа дозвільного
характеру разом з документом
дозвільного характеру, що підлягає
переоформленню. Не переоформлений в
установлений строк документ
дозвільного характеру є недійсним.

Пунктом 4 ст.3 Закону України "Про
акціонерні товариства" встановлено, що
повне найменування акціонерного
товариства українською мовою повинне
містити назву його типу (публічне чи
приватне) і організаційно-правової
форми (акціонерне товариство).
Відповідно до п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про акціонерні товариства", приведення
діяльності у відповідність із нормами
цього Закону, статутів та внутрішніх
положень акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом, тягне за собою, у тому числі
зміну найменування акціонерних
товариств з відкритого або закритого
на публічне або приватне.

Матеріали справи вказують на те, що
відповідачем проведено зміну
найменування акціонерного товариства
з "відкритого акціонерного товариства"
на "публічне акціонерне товариство",
однак у встановлений законодавством
строк не здійснено дій з
переоформлення дозвільних документів.

У оглядовому листі від 14.01.2014р. №
01-06/20/2014 "Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства у справах, в яких
заявлено вимоги про відшкодування
збитків", Вищий господарський суд
України зазначив, що норми Закону
України "Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" щодо
обов'язкового переоформлення дозволу
на викиди в атмосферне повітря у разі
припинення юридичної особи або зміни
її назви є імперативними, на
підприємство-правонаступника, що
здійснювало викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
переоформленого в установлений строк
дозволу, покладається цивільно-правова
відповідальність у вигляді
відшкодування завданих ним державі
збитків.

Таким чином, дозвільні документи, на
які посилається господарське
товариство були недійсними, що
свідчить про наявність порушень
останнім вимог ст.ст. 11, 33 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря".

Доводи скаржника про відсутність
порушень законодавства з його боку, які
він мотивує тим, що в приписі №3-1/294 від
31.01.2012р. не було зазначено про
необхідність переоформлення дозволів
по цехах №№2, 6, 10, 16, колегія суддів
вважає безпідставними. З ч. 8 ст. 4-1
Закону України «Про дозвільну систему
в сфері господарської діяльності»
випливає обов'язок відповідача
переоформити дозоли по вказаних
об'єктах, а також встановлений строк на
виконання цього обов'язку. Як випливає
з матеріалів справи і акту перевірки,
вказаний обов'язок відповідачем не був
виконаний, з чого вбачається факт
порушення ним норм законодавства та,
відповідно, необхідність понести
встановлену відповідальність.

Як встановлено судом першої інстанції,
розрахунок відшкодування збитків
позивачем проведено розрахунковим
методом, у відповідності до п. 4.1
Методики №639, за весь час роботи
джерела без дозволу на викиди: а саме з
01.02.2009р. (дата набрання Методикою №639
чинності) до дат вказаних ВАТ
"Тернопільгаз" у довідці № 04/574 від
30.03.2012р. (а.с. 31-32, том 6), якою зафіксовано
використання газу у відповідні
періоди, а відтак і здійснення викидів
забруднюючих речовин. Згідно вказаної
довідки, відповідачем було використано
такі кількості природного газу: по цеху
№1 за період з 01.02.2009р. по 31.01.2012р. - 44577 м3;
по цеху №2 за період з 01.02.2009р. по 30.04.2009р.
та з 09.08.2011р. по 31.01.2012р. - 5595 м3; по цеху №5
за період з 01.02.2009р. по 31.01.2012р. - 55757 м3 ; по
цеху №6 за період з 01.02.2009р. по 30.11.2009р. та
з 09.08.2011р. по 31.01.2012р. - 24847 м3 ; по цеху №10
за період з 01.02.2009р. по 01.02.2010р. та з
09.08.2011р. по 31.01.2012р. - 16821 м3 ; по цеху №11 за
період з 01.02.2009р. по 31.01.2012р. - 4801 м3 ; по
цеху №12 за період з 01.02.2009р. по 31.01.2012р. -
33233 м3 ; по цеху №16 за період з 09.08.2011р. по
31.01.2012р. - 3824 м3 .

При цьому початок нарахування збитків
по цехах №№ 2, 6, 10, 16 визначений також
01.02.2009р., що пояснюється недійсністю
дозволів, які відповідач не
переоформив відповідно до вимог
чинного законодавства. Вказаним
спростовуються доводи скаржника щодо
невірних періодів нарахування збитків.

Згідно п.2.2. Методики №639 факт
наднормативного викиду забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
встановлюється державними
інспекторами при проведенні перевірки
суб'єктів господарювання
інструментально-лабораторними
методами контролю та розрахунковими
методами.

Пунктами 2.7. та 2.7.1 Методики №639
визначено, що розрахункові методи
визначення наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та об'ємної витрати
газопилового потоку застосовуються у
випадках викиду забруднюючих речовин
від джерел викидів, які здійснюються
без дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами суб'єктів
господарювання. За результатами
перевірки суб'єкта господарювання
складається акт перевірки в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до проведеного позивачем
розрахунку, розмір заподіяних державі
збитків обчислено згідно п.4.1 Методики
№639 за формулою: 3 = mі х 1,1 П х А, х КТ х
Кзі, де показник mі - це маса і-тої
забруднюючої речовини, що викинута в
атмосферне повітря наднормативно.

Відповідно до п.3.6. Методики №639,
розрахунок маси наднормативного
викиду забруднюючої речовини в
атмосферне повітря від джерела викиду,
який здійснюється без дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, здійснюється за параметрами
джерела викиду (джерела утворення),
зафіксованими у відповідній
документації суб'єкта господарювання
(матеріали інвентаризації
стаціонарних джерел викидів,
технологічні регламенти виробництва,
режимні карти роботи
паливовикористовувального обладнання,
питомі викиди (показники емісії), дані
державних статистичних спостережень з
охорони атмосферного повітря за формою
№ 2-ТП (повітря)), або згідно з
методиками для розрахунків маси
викидів забруднюючих речовин за час
роботи джерела без дозволу на викиди.

Так, позивачем, здійснено розрахунок
маси викиду забруднюючої речовини в
атмосферне повітря враховуючи п.3.6
Методики №639, на підставі методики для
розрахунків маси викидів забруднюючих
речовин (в даному випадку Збірник
показників емісії (питомих викидів)
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря різними виробництвами. Том 1.
Донецьк-2004 та ГКД 34.02.305-2002 "Викиди
забруднюючих речовин у атмосферу від
енергетичних установок. Методика
визначення", погоджений листом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
08.11.2004р. №10990/20/1-10).

Посилання скаржника, що наведений вище
Збірник показників емісії (питомих
викидів) не підлягає застосуванню при
розрахунку маси викиду забруднюючої
речовини в атмосферне повітря,
оскільки не є нормативно-правовим
актом, не беруться до уваги, оскільки,
пунктом 3.6 Методики №639 передбачено, що
такий розрахунок проводиться, зокрема,
і згідно з методиками для розрахунків
маси викидів забруднюючих речовин за
час роботи джерела без дозволу на
викиди.

Щодо тверджень апелянта про порушення
місцевим судом пункту 3.11 Методики №639,
згідно з яким, час роботи джерела в
режимі наднормативного викиду
визначається з моменту виявлення
порушення до моменту його усунення, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу, колегія суддів зазначає наступне.

У акті перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
26.01.2012р., зокрема, встановлено, що викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря по цехах №№ 1, 5, 11, 12
здійснювались без дозволу Державного
управління ОНПС у Тернопільській обл.
Як зазначено вище, викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря по цехах
№№ 2, 6, 10, 16 здійснювались з недійсними
дозволами. Вказані обставини свідчать
про порушення відповідачем ч.5 ст.11
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря".

Оскільки ПАТ «Укртелеком» не було
надано повної інформації щодо
використання природного газу, то для
встановлення достовірних даних щодо
періоду використання Тернопільською
філією ПАТ "Укртелеком" природного газу
та його кількості, ДЕІ у Тернопільській
обл. звернулась із запитом до ВАТ ПГГ
"Тернопільгаз", згідно довідки №04/574 від
30.03.2012 року якого, було надано
інформацію про обсяги використаного
відповідачем природного газу.

Поряд з цим, в оглядовому листі Вищого
господарського суду України №01-06/20/2014
від 14.01.2014р. "Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства у справах, в яких
заявлено вимоги про відшкодування
збитків" роз'яснено, що збитки, завдані
державі внаслідок порушення приписів
законодавства про охорону
атмосферного повітря, підлягають
відшкодуванню за весь час роботи
стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря за відсутності відповідного
дозволу.

Таким чином, твердження позивача про
необхідність застосування п.3.7
Методики №369 є необґрунтованим.

Відповідно до п.2.1. Методики №639
наднормативними викидами забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
вважаються викиди забруднюючих
речовин, на які відсутній дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами.

Отже, враховуючи наведене вище,
оскільки, Методика вступила в дію
01.02.2009р., а актом перевірки виявлено, що
у відповідача по цехах №№ 1, 5, 11, 12 не
було дозволів на викиди забруднюючих
речовин у атмосферне повітря, а по
цехах №№ 2, 6, 10, 16 матеріали справи
підтверджують викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря з
недійсними дозволами, враховуючи
довідку ВАТ ПГГ "Тернопільгаз" №04/574 від
30.03.2012р., згідно даних якої, за період,
коли у відповідача не було дозволів,
ним використовувався природній газ, а
отже, здійснювались викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, відтак, місцевий
господарський суд дійшов правильного
висновку, що позивачем правомірно
нараховані збитки, завдані державі
викидами забруднюючих речовин в
атмосферне повітря без відповідного на
те дозволу.

Згідно ст. 34 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" шкода, завдана
порушенням законодавства про охорону
атмосферного повітря, підлягає
відшкодуванню у порядку та розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи зі змісту ст. 1166 Цивільного
кодексу України, підставою
цивільно-правової
(господарсько-правової)
відповідальності за заподіяння шкоди,
в тому числі внаслідок порушення в
сфері охорони атмосферного повітря, є
склад цивільного (господарського)
правопорушення, яке включає в себе
протиправну поведінку заподіювача
шкоди, наявність негативних наслідків
(шкоди), причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та наслідками,
а також вину правопорушника. Наявність
всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди.

Таким чином, з огляду на матеріали
справи, суд вважає, що відповідач,
здійснюючи в процесі своєї діяльності
викиди в атмосферне повітря
забруднюючих речовин, в порушення ст.11
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" без відповідного
на те дозволу, спричинив забруднення
атмосферного повітря, чим завдав
державі збитки в сумі 19111,97 грн.

Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із застосуванням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища"
від 27.06.2001р. №02-5/744 (із змінами)
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

Щодо заявленого відповідачем,
клопотання про застосування до частини
вимог про стягнення збитків позовної
давності, місцевий господарський суд
правомірно відхилив наведене
клопотання, оскільки перебіг строку
позовної давності у спорах, пов'язаних
із стягненням завданої природі шкоди,
починається з дня складання акта про
відповідне порушення, а у разі
несвоєчасного складання акту - з дня,
коли цей акт відповідно до вимог
законодавства мав бути складений.
Враховуючи, що акт перевірки складено
26.01.2012р., відтак, перебіг позовної
давності для вимоги про стягнення
збитків заподіяних державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, слід обчислювати починаючи з
26.01.2012р., з огляду на що, позивачем, при
зверненні до суду із позовними
вимогами до ПАТ "Укртелеком" в особі
Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком"
строк позовної давності не пропущено.
Разом з цим, згідно п.3.11 Методики № 639,
розрахунок розмірів відшкодування
збитків час роботи джерела в режимі
наднормативного викиду визначається з
моменту виявлення порушення до моменту
його усунення, з урахуванням фактично
відпрацьованого часу.

Таким чином, в діях відповідача наявні
усі елементи складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки (здійснення викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без відповідного дозволу),
шкоди та її розміру (забруднення
повітря, яке спричинило збитки в
розмірі 19111,97 грн.), причинного зв'язку
між протиправною поведінкою
заподіювача та шкодою (збитки були
завдані внаслідок невиконання
відповідачем свого обов'язку щодо
отримання чи переоформлення
відповідного дозволу), вини (невжиття
своєчасних заходів на уникнення
шкідливого результату).

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський суд, встановивши
наявність протиправної поведінки в
діях відповідача, яка полягає у
порушенні правової норми (статті 11
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря") дійшов
правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову та
стягнення з відповідача 19111,97 грн.
збитків, заподіяних державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія,
прийшла до висновку про
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, як такого, що прийняте
відповідно до обставин та матеріалів
справи з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в
порядку ст.49 ГПК України, слід покласти
на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Тернопільської області від 22.04.2014р. у
справі №921/107/14-г/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Тернопільської філії публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
16.07.2014р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Бойко С.М.

суддя
Галушко Н.А.