ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

08.07.2014
Справа № 907/572/14

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Тячів

до відповідача Буштинської селищної
ради, смт. Буштино Тячівського району

про зобов'язання укласти договір
оренди земельної ділянки та визнання
нечинним рішення

Суддя Бобрик Г. Й.

За участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3, представник по
довіреності від 14.05.2014 року

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, м. Тячів звернулася до
господарського суду з позовною заявою,
в якій просить суд зобов'язати
Буштинську селищну раду укласти з нею -
(ФОП ОСОБА_1.) - договір оренди земельної
ділянки площею 0,35 га, розташованої по
АДРЕСА_1 в смт. Буштино
Тячівського району Закарпатської
області, на умовах, викладених в
проекті договору оренди; визнати
недійсним та скасувати рішення XXX сесії
VI скликання Буштинської селищної ради
№ 1293 від 30.10.2014 року "Про відмову в
укладанні договору оренди земельної
ділянки в смт. Буштино АДРЕСА_1 для
комерційного використання площею 0,35
га" (суть спору викладена з урахуванням
заяви про збільшення від 24.06.2014 року).

Уповноважений представник
позивача позовні вимоги, з урахуванням
заяви про збільшення, підтримала в
повному обсязі. Просить суд задоволити
позов, покликаючись на його законність
та обґрунтованість матеріалами справи
та додатково поданими доказами.

У судовому засіданні представник
позивача навела свої доводи та
міркування стосовно законності та
обґрунтованості позову та заперечує
проти письмових пояснень відповідача,
про що подала суду заперечення на
письмові пояснення відповідача.

07.07.2014 року від відповідача на
адресу суду надійшов лист від 03.07.2014
року № 211/02-26 про перенесення розгляду
справи у зв'язку із зверненнями
останнього до прокуратури Тячівського
району з клопотанням про перевірку
законності присвоєння кадастрового
номеру земельній ділянці в смт.
Буштино Тячівського району
Закарпатської області, АДРЕСА_1,
загальна площа 0,35 га та вилучення її
від ВРП "Буштинський ЛК".

Одночасно, відповідач листом від
02.07.2014 року № 210/02-26, який отримано
господарським судом 07.07.2014 року,
просить суд розглянути спір у
відсутності представника. У
задоволенні позовних вимог просить суд
відмовити повністю на підставі фактів,
що викладені в поясненнях по суті
спору, які додані. Зокрема,
покликається на те, що позивач жодного
разу не зверталася до Буштинської
селищної ради з усними чи письмовими
зверненнями, клопотаннями, заявами чи
пропозиціями щодо укладення договору
оренди земельної ділянки в смт. Буштино
Тячівського району Закарпатської
області по АДРЕСА_1, загальною площею 0,35
га; вказує на те, що 11.04.2014 року позивач
надіслала до Буштинської селищної ради
клопотання з проханням укласти Договір
оренди земельної ділянки площею 0,35 га
розташованої по АДРЕСА_1. До клопотання
було додано по 3 екземпляри Договору
оренди землі, Акту приймання - передачі
земельної ділянки, копій Креслення
контурів у розрізі землекористувачів,
копій Збірного кадастрового плану
складеного за топографо - геодезичною
зйомкою та копій Витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.05.2010 року ТзОв "АКТОРП" та ФОП
ОСОБА_1 уклали Договір купівлі - продажу
нежитлової будівлі, відповідно до
якого "Продавець" (ТзОВ "АКТОРП") передав
(продав), а "Покупець" (ФОП ОСОБА_1.)
прийняв (купив) у власність нежитлову
будівлю, павільйон "ІНФОРМАЦІЯ_1", що
знаходиться по АДРЕСА_1
Тячівського району Закарпатської
області та розташований на земельній
ділянці загальною площею 0,35 га,
кадастровий номер земельної ділянки
212455300:02:004:0023.

Цей об'єкт продажу належав
"Продавцеві" на підставі Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого виконкомом Буштинської
селищної ради від 30.04.2010 року,
прийнятого на підставі рішення
виконкому Буштинської селищної ради за
№ 51 від 27.04.2010 року, зареєстрованого в
Тячівському районному підприємстві
технічної інвентаризації в реєстровій
книзі № 1, номер запису 170,
реєстраційний номер 30334921.

Вказаний договір купівлі -
продажу посвідчений 06.05.2010 року
приватним нотаріусом Тячівського
районного нотаріального округу та
зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів. Витяг з Державного реєстру
правочинів від 06.05.2010 року № 8513626 (а. с.
12). Державна реєстрація прав власності
проведена 27.12.2010 року реєстраційний
номер 30334921 (а. с. 13).

Правочин, за яким переходить
право власності на житлові будинки,
будівлі, споруди, тягне за собою
перехід права власності або
користування на земельну ділянку, на
якій знаходиться відповідне нерухоме
майно. При цьому новий власник
(користувач) земельної ділянки не
звільняється від необхідності
оформлення права на земельну ділянку
відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України
до особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Аналогічна за змістом норма
міститься у ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Положення відповідних статей
обох кодексів мають один і той же
предмет регулювання, а тому підлягають
застосуванню в сукупності.

З матеріалів справи вбачається,
що 25.05.2010 року Буштинська селищна рада
(відповідач) рішенням 27 сесії V
скликання № 781 «Про надання дозволу на
розроблення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
умовах оренди» надала позивачці дозвіл
на розроблення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
умовах оренди в АДРЕСА_1
орієнтовною площею 0.35 га для
комерційного використання.

Розроблений проект відводу цієї
земельної ділянки був розглянутий
21.06.2010 року на засіданні постійно
діючої комісії з питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою Тячівської районної
державної адміністрації Закарпатської
області під головуванням начальника
Управління Держкомзему у Тячівському
районі. Комісія погодила проекти
відводу земельних ділянок громадянам,
в тому числі - ОСОБА_1

Рішенням Буштинської селищної ради
28 сесії V скликання № 812 від 02.07.2010 року
"Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди" вирішено:

1. Затвердити проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди гр. ОСОБА_1,
мешканці м. Тячів АДРЕСА_2 по
АДРЕСА_1 площею 0,35 га для
комерційного використання.

2. Надати в оренду земельну
ділянку ОСОБА_1, мешканці м. Тячів
АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1
площею 0,35 га для комерційного
використання строком на 6 років.

3. Встановити орендну плату в
розмірі 6% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, що становить
16 961 грн. 17 коп. в рік.

4. Зобов'язати гр. ОСОБА_1, мешканку
м. Тячів АДРЕСА_2 у місячний
термін укласти договір оренди
земельної ділянки в смт.Буштино по
АДРЕСА_1 з Буштинською селищною радою
та зареєструвати відповідно до чинного
законодавства.

Згідно із ч. 1ст.124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельних ділянок.

Статтею 13 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Порядок укладення договору
оренди землі встановлюється ст. 16
Закону України "Про оренду землі".
Згідно із вказаною нормою укладення
договору оренди земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади.

За ст. 179 ГК України укладення
господарських договорів є обов'язковим
для сторін, якщо існує пряма вказівка
закону щодо обов'язковості укладення
договору для певних категорій
суб'єктів господарювання чи органів
державної влади або органів місцевого
самоврядування. Згідно частини
четвертої цієї статті при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 ГК України,
укладення господарських договорів на
основі примірних і типових договорів
повинно здійснюватись з додержанням
умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу,
не інакше як шляхом викладення
договору у вигляді єдиного документа,
оформленого згідно з вимогами ст. 181
цього Кодексу та відповідно до правил,
встановлених нормативно - правовими
актами щодо застосування примірного
або типового договору.

Типовий договорі оренди землі,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 (з
відповідними змінами, внесеними з
гідно з постановами Кабінету Міністрів
України № 1724 від 13.12.2006 року та № 780 від
03.09.2008 року).

Позивач враховуючи вищенаведені
норми надсилав на адресу відповідача
Договір оренди землі (а. с. 14-18) для
укладення на виконання рішення
Буштинської селищної ради № 812 від
02.07.2010 року.

Згідно наявних у матеріалах
справи копій листів та поштових
квитанцій про їх направлення
відповідачу вбачається, що на протязі
2011 -2013 років та 2014 року позивачка
зверталась до відповідача з проханням
укласти договір оренди земельної
ділянки, розташованої в смт. Буштино по
АДРЕСА_1 та
надсилала проект Договору оренди
землі. Проте, відповідач вимоги
позивача не виконав та Договір оренди
землі не підписав.

Проте, всупереч статтям Договір
оренди земельної ділянки площею
0,35 га по АДРЕСА_1 в смт. Буштино
Тячівського району з відповідачем не
підписано та не направлено відповідачу
відповідного протоколу розбіжностей.

Відтак, враховуючи наведене
позивачем вчинялися всі дії спрямовані
на укладення спірного договору, а
відповідач затягував цей процес та
ухилявся від укладення такого.

Таким чином, суд вважає, що наявні
підстави для задоволення позову про
спонукання відповідача до укладення
Договору оренди землі, у зв'язку з
ухиленням останнього укласти такий
договір.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Позивач стверджує, що у зв'язку з
прийняттям відповідачем Рішення XXX
сесії VI скликання Буштинської селищної
ради № 1293 від 30.10.2014 року "Про відмову в
укладанні договору оренди земельної
ділянки в смт. Буштино АДРЕСА_1 для
комерційного використання площею 0,35
га", порушено його права та охоронювані
законом інтереси.

Поряд з цим судом встановлено, що
підставою для звернення позивача до
суду є прийняття відповідачем рішення
XXX сесії VI скликання № 1293 від 30.10.2014
року "Про відмову в укладанні договору
оренди земельної ділянки в смт. Буштино
АДРЕСА_1 для комерційного використання
площею 0,35 га", яким позивач вважає
порушення його законного права та
інтересу та безпідставне і незаконне
ухилення Буштинської селищної ради від
укладення з ФОП ОСОБА_1 Договору оренди
землі.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України, частиною 3 статті 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", передбачено, що органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 13 Конституції
України земля є об'єктом права
власності Українського народу, від
імені якого права власника здійснюють
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених цією Конституцією.

Згідно ч.1 ст. ст. 10, 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень, які з мотивів їхньої не
відповідності Конституції України або
законом України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Згідно ст. 152 ЗК України, захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки може здійснюватися шляхом
визнання недійсними рішень органів
місцевого самоврядування.

Реалізуючи відповідні
повноваження, державні органи або
органи місцевого самоврядування
вступають з юридичними та фізичними
особами у цивільні та господарські
правовідносини. Отже, у таких
відносинах держава або територіальні
громади є рівними учасниками
земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами, у тому
числі з суб'єктами підприємницької
діяльності.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 17.05.2011 року "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин" (із
змінами та доповненнями), за наслідками
розгляду справ за позовами до органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування щодо оскарження
(визнання незаконними) прийнятих ними
актів з питань, пов'язаних з наданням
земельних ділянок у власність чи в
користування суб'єктам господарської
діяльності (про відмову у передачі
земельної ділянки у власність чи в
користування, у продажу земельної
ділянки, у наданні дозволу і вимог на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки тощо) господарський
суд залежно від характеру спору може
зобов'язати названі органи виконати
певні дії, як цього вимагають приписи
чинного законодавства, зокрема
розглянути в установленому для даного
органу порядку питання, яке стосується
предмета спору (п. 2.14.).

Якщо на час звернення до суду з
відповідним позовом не подано доказів
прийняття відповідним органом
виконавчої влади чи органом місцевого
самоврядування рішення про передачу в
оренду спірної земельної ділянки,
вимоги позивача про зобов'язання
такого органу укласти договір оренди
задоволенню не підлягають (абзац 2 п.
2.16) .

Отже, враховуючи все
вищевикладене в сукупності, суд дійшов
висновку про задоволення позову про
скасування рішення у даній справі та
про зобов'язання до укладення договору
оренди землі.

Заперечення відповідача, суд не
взяв до уваги як такі, що
спростовуються матеріалами справи та
чинним законодавством.

Судовий збір, сплачений позивачем
за подання позовної заяви, підлягає
відшкодуванню відповідачем відповідно
до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 35, 44-49, 75, 77,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити повністю.

2.Визнати недійсним та скасувати
рішення XXX сесії VI скликання
Буштинської селищної ради № 1293 від
30.10.2014 року "Про відмову в укладанні
договору оренди земельної ділянки в
смт. Буштино АДРЕСА_1
для комерційного використання площею
0,35 га".

3.Зобов'язати Буштинську селищну
раду, смт. Буштино Тячівського району
укласти з фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1, м. Тячів договір оренди
земельної ділянки площею 0,35 га,
розташованої по АДРЕСА_1 в смт. Буштино
Тячівського району Закарпатської
області, на умовах, викладених в
проекті договору оренди.

4.Стягнути з Буштинської селищної
ради (90556, Закарпатська область,
смт. Буштино Тячівського району, вул.
Головна, 91; ) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (90500,
Закарпатська область, м. Тячів, АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму 2
536,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення
проголошено 08.07.2014 року.

Повне рішення складено 11.07.2014 року.

Суддя
Бобрик Г.Й.