ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" липня 2014 р.Справа № 916/2345/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЕДЕЛЬВЕЙС СК"

(61050, м. Харків, вул. Богдана
Хмельницького, 24, )

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1)

про стягнення суми заборгованості у
розмірі 201 289,86 грн., з яких сума
основного боргу - 171 266,20 грн., 3%
річних - 2 956,11 грн., сума інфляційних
втрат - 13 187,95 грн., пеня - 13 879,60
грн.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

06.06.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю „ЕДЕЛЬВЕЙС СК"
(далі - Позивач) звернулось до
Господарського суду Харківської
області із позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
Відповідач) про стягнення суми
заборгованості за Договором поставки
товару від 24.07.2013 № 24/07/2013 у розмірі 201
289,86 грн., з яких сума основного боргу - 171
266,20 грн., 3% річних - 2 956,11 грн.,
сума інфляційних втрат - 13 187,95 грн.,
пеня - 13 879,60 грн.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 10.06.2014
матеріали справи були передані за
територіальною підсудністю до
Господарського суду Одеської області
/а.с. 25-26/.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 17.06.2014 порушено провадження
у справі та призначено її розгляд на
03.07.2014.

Позивач не забезпечив явку свого
повноважного представника до судового
засідання, про причини неявки суд не
повідомив, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, рекомендованою кореспонденцією
/а.с. 37/.

Позовні вимоги, із посиланням на статті
526, 549, 610, 625 Цивільного кодексу України,
статті 173, 193 Господарського кодексу
України, обґрунтовані невиконанням
Відповідачем умов Договору поставки
товару від 24.07.2013 № 24/07/2013, за який було
внесено попередню оплату.

Відповідач не забезпечив явку свого
повноважного представника до судового
засідання, про причини неявки суд не
повідомив. На адресу суду надійшов
конверт з ухвалою від 17.06.2014 разом із
довідкою Одеської державної академії
будівництва та архітектури про те, що
ОСОБА_1 проходив навчання та був
відрахований з академії у 2012 році, і на
цей час його місцезнаходження
невідоме, а за адресою: АДРЕСА_1,
знаходиться вказаний ВНЗ /а.с. 31-34/.
Правильність адреси Відповідача
підтверджується Спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 17.06.2014, згідно із яким місцем
проживання фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 /а.с. 28-29/. Окрім того,
відповідно до Рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, виплату поштового
переказу, представником Відповідача за
довіреністю Бобровою 24.06.2014 отримано
кореспонденцію суду разом із ухвалою
від 17.06.2014, що було надіслано за адресою
ФОП ОСОБА_1, вказану у Договорі поставки
товару від 24.07.2013 № 24/07/2013, а саме: м.
Харків, вул. Золочівська, 1 (а.с. 36).

Справа розглядалась за наявними в ній
матеріалами відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2013 між Позивачем та Відповідачем
укладено Договір поставки товару
№ 24/07/2013 (далі - Договір від 24.07.2013)
/а.с. 14-19, 44-49/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 4.4
Договору від 24.07.2013 постачальник
(Відповідач) зобов'язався поставити, а
покупець (Позивач) прийняти та оплатити
товар (спортивне обладнання), загальна
кількість якого, часткове
співвідношення (асортимент, сортамент,
номенклатура) за сортами, групами,
підгрупами, видами, марками, типами,
розмірами визначаються у
специфікаціях та додатках до
специфікацій, що є невід'ємними
частинами цього договору. Відповідач
зобов'язаний передати товар Позивачеві
в місці поставки (склад покупця): м.
Харків, вул. Сумська, 85, через дев'яносто
календарних днів з моменту отримання
передоплати в розмірі 70% від вартості
партії товару за окремою
специфікацією. Згідно із Специфікації
№ 1 від 24.07.2013 до вказаного договору,
сторони домовились про постачання
товару вартість якого складає 244 666,00
грн. Тобто, сума попередньої оплати
становить 171 266,20 грн. (244666,00 X 70% = 171 266,20).

Судом встановлено, що Позивачем
здійснено попередню оплату
Відповідачу за Договором від 24.07.2013 в
сумі 171 266,20 грн., що підтверджується
платіжним дорученням від 29.07.2013 № 1912
(а.с. 20). Отже, з урахуванням положень
частини п'ятої статті 254 Цивільного
кодексу України, Відповідач повинен
був виконати обов'язок із поставки
товару до 28.10.2013 включно.

Частиною першою статті 11 Цивільного
кодексу України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також
із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки, зокрема, з
договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712
Цивільного кодексу України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу (частина перша статті
662 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського
кодексу України та статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу
України).

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 665,
частини другої статті 693 Цивільного
кодексу України у разі відмови
продавця передати проданий товар
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу. Якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Відповідачем не надано суду відзив на
позовну заяву, заперечень проти
розрахунку Позивача, а також доказів на
підтвердження здійснення поставки
товару відповідно до умов Договору від
24.07.2013.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позовна вимога про
стягнення з Відповідача суми боргу за
непоставлену продукцію за Договором
поставки товару від 24.07.2013 № 24/07/2013 у
розмірі 171 266,20 грн., підлягає
задоволенню у повному обсязі.

В силу статті 536, частини третьої статті
693 Цивільного кодексу України на суму
попередньої оплати нараховуються
проценти від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Пунктом 7.3 Договору від 24.07.2013
встановлено, що у випадку порушення
постачальником терміну поставки
товару, він зобов'язаний сплатити
покупцеві неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, від
суми простроченого зобов'язання, за
кожний донь прострочення.

Судом встановлено, що пеня за
прострочення терміну поставки товару,
за період з 29.10.2013 по 27.05.2014, становить
суму у розмірі 14 081,37 грн., яка
розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір подвійної
облікової ставки НБУСума пені за
період прострочення грн.171
266,2029.10.2014-14.04.201416813 %10247.82171
266,2015.04.2014-27.05.20144319 %3833.55 Всього: 14 081,37

Проте, оскільки Позивач заявив вимогу
про стягнення пені у розмірі 13 879,60 грн.,
стягненню підлягає сума в межах
заявлених позовних вимог.

Щодо позовних вимог про стягнення з
Відповідача 3% річних та суми
інфляційних втрат на підставі частини
другої статті 625 Цивільного кодексу
України, слід зазначити наступне.

Згідно із частиною третьою статті 82
Господарського процесуального кодексу
України обираючи при прийнятті рішення
правову норму, що підлягатиме
застосуванню до спірних правовідносин,
господарський суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, які викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 111-16 цього
Кодексу. Частиною першою статті 111-28
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Верховний Суд України в постанові від
15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012 зробив
висновок про те, що стягнення з
постачальника суми попередньої оплати,
перерахованої за договором на
поставку, не вважається грошовим
зобов'язанням у розумінні статті 625
Цивільного кодексу України.

З огляду на наведене, не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
стягнення з Відповідача на підставі
частини другої статті 625 Цивільного
кодексу України 3% річних у розмірі 2
956,11 грн., та суми інфляційних втрат - 13
187,95 грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України при
задоволенні позову покладаються на
Відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до
вимог статті 84 Господарського
процесуального кодексу України та
підписано 07.07.2014.

Керуючись частиною першою статті 11,
частиною п'ятою статті 254, статтями 525,
526, частиною першою статті 530, статтями
536, 629, частиною першою статті 662,
частиною першою статті 665, частинами
другою, третьою статті 693, частинами
першою, другою статті 712 Цивільного
кодексу України, статтею 193
Господарського кодексу України,
статтями 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85, 111-28, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (65029, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЕДЕЛЬВЕЙС СК" (61050, м.
Харків, вул.
Богдана Хмельницького, 24, ) заборгованість у розмірі -
171 266,20 грн. (сто сімдесят одна тисяча
двісті шістдесят шість гривень 20 коп.),
пеню - 13 879,60 грн. (тринадцять тисяч
вісімсот сімдесят дев'ять гривень 60
коп.)

3. В задоволені іншої частини позову
відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (65029, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЕДЕЛЬВЕЙС СК" (61050, м.
Харків, вул. Богдана Хмельницького, 24,
) витрати на сплату
судового збору у розмірі 3 703,12 грн. (три
тисячі сімсот три гривні 12 коп.).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Шаратов Ю.А.