м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9533/14 07.07.14

За позовом публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто"

до відповідача-1: відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

до відповідача-2: дочірнього
підприємства "Райське джерело"

про стягнення 7.773,82 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Волчек Н.М. - за довіреністю
від 20.12.2013 № 111-1-4/38-Ю;

відповідача-1: не з'явилися;

відповідача-2: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовом до відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" та
дочірнього підприємства "Райське
джерело" про стягнення з останнього
страхового відшкодування в сумі 7.773,82
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди було заподіяно пошкодження
транспортному засобу, який є предметом
договору добровільного страхування,
укладеного між позивачем і
страхувальником. Позивачем на підставі
вказаного договору було виплачено
страхувальникові страхове
відшкодування в сумі 7.773,82 грн.

Позивач на підставі правил,
встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування"
та ст. 993 ЦК України, звернувся до
відповідача-1, як до особи, у якої
застраховано цивільно-правову
відповідальність винної у скоєнні ДТП
особи, із вимогою про виплату
страхового відшкодування, а також до
відповідача-2 із вимогою про сплату
розміру франшизи, встановленої
договором обов'язкового страхування.
Проте, вказані вимоги залишені
відповідачами без виконання, що й
призвело до звернення позивача до
господарського суду за захистом свого
порушеного права та охоронюваного
законом інтересу шляхом стягнення з
відповідача-1 страхового відшкодування
в сумі 7.263,82 грн та з відповідача-2
розміру франшизи в сумі 510,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.05.2014 прийнято позовну заяву
приватного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" до розгляду та порушено
провадження у справі № 910/9533/14. Розгляд
справи ухвалою від 08.05.2014 призначено
судом на 16 червня 2014 року.

Відповідачі про дату, час і місце
розгляду даної справи повідомлені
судом належним чином, про що свідчать
наявні в матеріалах справи
повідомлення поштового зв'язку про
вручення поштових відправлень суду,
якими надсилалися винесені судом у
даній справі ухвали від 22.05.2014 і від
13.06.2014.

Відповідач-1 скориставшись правом,
забезпеченим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю, з тих підстав, що позивачем не
доведено належними доказами розмір
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу, який є предметом
договору добровільного страхування.

Від відповідача-2 відзиву на позов до
суду не надходило.

Відповідачі свого повноважних
представників в судове засідання,
призначене на 16 червня 2014 року, не
направив, від відповідача
обґрунтованих письмових пояснень з
цього приводу до суду не надходило.

В судовому засіданні 07 липня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача по суті спору та дослідивши
наявні у матеріалах справи докази,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто", як страховиком, (далі -
позивач) та гр. ОСОБА_2 (далі -
страхувальник) укладено Договір
добровільного страхування
транспортного засобу від 26.04.2012 №
22-00/00003467/1.1.2.00 (далі - Договір
добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору
добровільного страхування, позивач
застрахував майнові інтереси
страхувальника, які пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме "Volkswagen Polo" із державним
номерним знаком НОМЕР_2 (далі -
застрахований ТЗ).

25 березня 2013 року по проспекту
Оболонський, буд. 10 у місті Києві
відбулася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участю
застрахованого ТЗ та транспортно
засобу "ГАЗ" із державним знаком НОМЕР_1,
яким керував гр. ОСОБА_3.

Факт ДТП підтверджується Довідкою від
12.05.2013 № 52/3617 (номер довідки 9176945),
виданої відділом ДАІ Оболонського РУ
ГУ МВС України в місті Києві.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 24.04.2013 у справі №
756/4873/13-п (провадження № 3/756/2340/13)
встановлено, що ДТП трапилося
внаслідок порушень Правил
подорожнього руху України водієм гр.
ОСОБА_3 (далі - винна особа) у зв'язку з
чим, вказану фізичну особу притягнуто
до адміністративної відповідальності,
на підставі ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП
застрахований ТЗ отримав механічні
пошкодження.

24 травня 2013 року страхувальник
звернувся до позивача із заявою про
виплату страхового відшкодування.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону
України "Про страхування" страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору (ст. 979
Цивільного кодексу України).

Згідно рахунку-фактури від 03.04.2013 №
СЧ-1301902, виставленого позивачеві
публічним акціонерним товариством
"УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" в
особі його філії "АВТОЦЕНТР НА
МОСКОВСЬКОМУ", загальна вартість
відновлюваного ремонту застрахованого
ТЗ складає 8.408,82 грн.

Позивачем на підставі Договору
добровільного страхування та
рахунку-фактури від 03.04.2013 № СЧ-1301902
складено Страховий акт від 04.06.2013 №
000008544 (144 922), згідно якого вирішено
виплатити страхове відшкодування в
сумі 7.773,82 грн. Вказану суму було
перераховано позивачем платіжним
дорученням від 25.06.2013 № 18510 на поточний
рахунок філії "АВТОЦЕНТР НА
МОСКОВСЬКОМУ" публічного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА
КОРПОРАЦІЯ" (засвідчена копія
вказаного розрахункового документу
наявна в матеріалах справи).

За правилами, встановленими ст. 27
Закону України "Про страхування" та ст.
993 ЦК України, позивач є саме тією
особою, до якої перейшло право вимоги
страхового відшкодування, виплаченого
страхувальникові на підставі Договору
добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним
(транспортним) страховим бюро України,
станом на момент настання ДТП,
транспортний засіб - "ГАЗ" із державним
знаком НОМЕР_1, яким керувала винна
особа, згідно Полісу серії АВ № 9255515
(далі - Договір обов'язкового
страхування) забезпечений страховиком
- відкритим акціонерним товариством
"Національна акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА" (далі - відповідач-1), а
особою, що уклала із відповідачем-1
вказаний Договір, тобто
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована відповідачем-1, є
дочірнє підприємство "РАЙСЬКЕ ДЖЕРЕЛО"
(далі - відповідач-2). Відповідно до
Договору обов'язкового страхування
ліміт за шкоду заподіяну майну
становить 50.000,00 грн, а франшиза - 510,00
грн.

Так, як вказує позивач, останній з метою
реалізації свого права, забезпеченого
ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК
України, надіслав відповідачам
лист-претензію, виходячи зі змісту
якого, позивач вимагав від
відповідача-1 виплатити страхове
відшкодування в сумі 7.773,82 грн, а від
відповідача-2 - 510,00 грн франшизи,
встановленої Договором обов'язкового
страхування.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок невиконання
відповідачами вимог, викладений у його
листі-претензії, тому позивачем
заявлено позовну вимогу про стягнення
з відповідача-1 суму страхового
відшкодування в розмірі 7.773,82 грн та з
відповідача-2 - 510,00 грн франшизи.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" задоволенню не підлягає, з
урахуванням такого.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

За змістом ст. 34 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, може бути визначено як
експертом, так і аварійним комісаром,
визначення яких містяться в пункту 2
Типового положення про організацію
діяльності аварійних комісарів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.01.1998 № 8 та
Положенні щодо укладення угоди на
проведення експертної оцінки майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 08.01.1998 № 16.

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні, її
державного та громадського
регулювання, забезпечення створення
системи незалежної оцінки майна з
метою захисту законних інтересів
держави та інших суб'єктів
правовідносин у питаннях оцінки майна,
майнових прав та використання її
результатів визначені Законом України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках необхідності
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 та ч. 1 ст. 12 вказаного
Закону процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органами державної влади
та органами місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Звіт про
оцінку майна є документом, що містить
висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

З огляду на викладене, належним доказом
в підтвердження оціненого розміру
реальної вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортно
засобу з урахуванням значення
коефіцієнту його фізичного зносу є
саме Звіт суб'єкта оціночної
діяльності про визначення вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу в
результаті його пошкодження в ДТП,
складання якого є обов'язковим при
визначення збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів".

Однак, в матеріалах справи відсутній
відповідний звіт або висновок експерта
(експертне дослідження або інший
документ), який би підтверджував розмір
матеріального збитку, завданого
страхувальникові застрахованого ТЗ
внаслідок ДТП, та який міг би бути
оцінений судом, як належний доказ з
визначення вартості відновлювального
ремонту транспортного засобу з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що підлягає відшкодуванню
страховиком цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів згідно положень
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Рахунок-фактура від 03.04.2013 № СЧ-1301902,
виставлена позивачеві філією
"АВТОЦЕНТР НА МОСКОВСЬКОМУ" публічного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА
АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" не може
вважатися належним підтвердженням
розміру витрат, пов'язаних із
відновлювальним ремонтом
застрахованого ТЗ з урахуванням зносу,
розрахованого у порядку, встановленому
законодавством.

З урахуванням всіх фактичних обставин
справи та в їх сукупності, позовні
вимоги публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" про стягнення з
відповідача-1 страхового відшкодування
в сумі 7263,82 грн та з відповідача-2 - 510,00
грн задоволенню не підлягають,
оскільки такі вимоги позивачем не
підтверджені належними доказами, як
того вимагають приписи статей 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України.

За приписом ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14 липня 2014 року.

Cуддя
С.В. Балац