ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 липня 2014 року Справа № 910/21376/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючогоГубенко
Н.М.суддівГольцової Л.А. Козир
Т.П.перевіривши касаційну скаргу
Державної виконавчої служби України на
постанову відКиївського апеляційного
господарського суду 05.06.2014у справі№
910/21376/13Господарського судуміста
Києваза позовомПриватної акціонерної
компанії з обмеженою відповідальністю
"Фесс Ентерпрайсез Лімітед" (Fess Enterprises
Limited)до 1. Державної виконавчої
служби України 2. Публічного
акціонерного товариства "Фондова біржа
"Перспектива" третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача Приватне
акціонерне товариство "Макаронна
фабрика"треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів 1. Приватне
акціонерне товариство "Інвестиційна
фінансова компанія "АРТ Капітал" 2.
Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Аграманта"провизнання недійсними
договору про проведення аукціону,
результатів аукціону та біржового
контрактуВСТАНОВИВ:

Державна виконавча служба України
звернулась до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 у справі
№ 910/21376/13.

За результатами розгляду матеріалів
касаційної скарги Вищий господарський
суд України дійшов висновку про
необхідність її повернення з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України
касаційна скарга підписується особою,
яка подала скаргу, або її уповноваженим
представником.

Згідно із ст. 28 ГПК України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника; керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище; представниками
юридичних осіб можуть бути також інші
особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 1113 ГПК України касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо касаційна
скарга підписана особою, яка не має
права її підписувати.

Згідно з ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові
докази подаються в оригіналі або
належним чином засвідченій копії.

Ксерокопія довіреності завіряється у
відповідності до Наказу Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
07.04.2003 № 55, яким затверджено
Національний стандарт України
Державної уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої
документації "Вимоги до оформлювання
документів ДСТУ 4163-2003", чинний з 01.09.2003.
Пунктом 5.27 цього стандарту визначено
порядок засвідчення копій документів,
а саме: відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляють нижче
реквізиту 23.

Касаційну скаргу від імені Державної
виконавчої служби України підписано
начальником Управління
нормативно-правового та аналітичного
забезпечення Державної виконавчої
служби України ОСОБА_4 без подання
належних доказів наявності у даної
особи відповідних повноважень. Додана
до касаційної скарги ксерокопія
довіреності, в порушення вимог ст. 36 ГПК
України, не засвідчена належним чином,
оскільки на відмітці про засвідчення
копії не зазначено відмітки "Згідно з
оригіналом", назви посади, ініціалів та
прізвища особи, яка засвідчила дану
копію, а відтак, не може підтверджувати
повноваження ОСОБА_4 на підписання
касаційної скарги від імені скаржника.
Водночас, у матеріалах справи відсутня
довіреність на ОСОБА_4 видана Державною
виконавчою службою України.

Наведене, є підставою для повернення
касаційної скарги на підставі
п. 1 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, 01.11.2011 набрав чинності Закон
України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про
судовий збір", який визначає правові
засади справляння судового збору,
порядок сплати, звільнення від сплати
та повернення судового збору.

Відповідно до підпунктів 2, 5 пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру судовий збір
сплачується у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати; за подання до
господарського суду касаційної скарги
на рішення суду судовий збір
сплачується у розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Відповідачем до касаційної скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку та розмірі.

Скаржник звернувся з клопотанням про
відстрочення сплати судового збору на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 у справі
№ 910/21376/13, обґрунтовуючи його
неможливістю сплати судового.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Аналіз правового змісту зазначеної
норми свідчить про те, що суд може
відстрочити сплату судового збору за
наявності виключних обставин. При
цьому, обов'язок доведення виключних
обставин для задоволення клопотання
про відстрочку сплати судового збору
покладається на скаржника. У разі
неподання таких доказів відстрочка
сплати судового збору за подання
касаційної скарги не здійснюється.

Згідно із ст. 1118 ГПК України касаційна
скарга у випадках, передбачених
пунктом 1 частини першої статті 107 цього
Кодексу, розглядається протягом одного
місяця з дня постановлення ухвали про
прийняття касаційної скарги до
провадження Вищим господарським судом
України.

У свою чергу, скаржник не надав будь -
яких доказів в обґрунтування
заявленого клопотання, які б свідчили
про вжиття скаржником всіх необхідних
заходів для своєчасної сплати судового
збору та які б підтверджували
можливість сплати судового збору
протягом визначеного процесуальним
законом строку розгляду касаційної
скарги до прийняття постанови у справі.

За таких обставин згадане клопотання
Державної виконавчої служби України
про відстрочення сплати судового збору
на подання касаційної скарги на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 у справі
№ 910/21376/13 задоволенню не підлягає.

Пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК
України передбачено, що касаційна
скарга не приймається до розгляду та
повертається судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Таким чином, оскільки Державною
виконавчою службою України судовий
збір не сплачено, то відповідно до п. 4 ч.
1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не
приймається до розгляду та підлягає
поверненню скаржнику.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга Державної виконавчої служби
України на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
05.06.2014 у справі № 910/21376/13 підлягає
поверненню скаржнику відповідно до п.п.
1, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній виконавчій службі
України у задоволенні клопотання про
відстрочку сплати судового збору на
подання касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 у справі
№ 910/21376/13.

Не приймати до розгляду та повернути
Державній виконавчій службі України
касаційну скаргу з доданими до неї
матеріалами постанову Київського
апеляційного господарського суду від
05.06.2014 у справі № 910/21376/13.

Головуючий суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Л.А. ГОЛЬЦОВА

Т.П. КОЗИР