Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" липня 2014 р.
Справа № 906/741/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Римарчук Д.М., дов. № 289/22
від 16.01.14р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полісся-Профіт"
(м.Житомир)

про стягнення 31865,37 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 31865,37 грн., з яких 25902,00 грн.
попередньої оплати за не отриманий
товар згідно договору поставки №
8/01-13/1/12-24/13 від 08.01.13р., 3292,97 грн. пені, 1968,79
грн. інфляційних нарахувань та 701,61 грн.
3% річних.

Заявою від 02.07.14р. № 2737/24 позивач
уточнив позовні вимоги, просив
стягнути з відповідача 31185,18 грн., з яких
25902,00 грн. попередньої оплати за не
отриманий товар згідно договору
поставки № 8/01-13/1/12-24/13 від 08.01.13р., 3292,97
грн. пені, 1839,05 грн. інфляційних
нарахувань та 151,16 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала з підстав,
зазначених у позовній заяві та з
урахуванням заяви від 02.07.14р. № 2737/24 про
уточнення позовних вимог (а.с.43,44) та
письмових обгрунтувань: від 18.06.14р.
№2605/24 (а.с.35), від 16.07.14р. № 3057/24 (а.с.65).

Відповідач відзиву на позов не подав,
свого представника в судове засідання
не направив, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.62).

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа
розглядалась за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.13р. між КП "Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради
(далі-позивач/покупець) та ТОВ
"Полісся-Профіт"
(далі-відповідач/постачальник)
укладено договір поставки № 8/01-13/1/12-24/13,
згідно якого відповідач зобов'язався в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, передати у власність
покупцю пісок, глину, щебінь фракція
20-40мм та щебінь фракція 5-10мм (далі
-товар), в кількості і за ціною
зазначених в рахунках-фактурах та
видаткових накладних постачальника, а
покупець зобов'язався в порядку та на
умовах, визначених цим договором,
прийняти й оплатити товар (а.с.11-13).

Відповідно до пп.1.2 договору, сторони
встановили, що ціна, асортимент,
кількість товару вказується в
рахунку-фактурі, погодженому сторонами
на підставі усних або письмових заявок
покупця.

Згідно з пп.4.3 договору, оплата
здійснюється шляхом попередньої
оплати в розмірі 30% від загальної ціни
виставлених постачальником
рахунках-фактурах, оплата решти 70%
здійснюється протягом 14 календарних
днів з дати отримання товару покупцем.

Відповідно до пп.4.4 договору,
розрахунок здійснюється в
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок постачальника.

Згідно з пп.5.2 договору, постачальник
зобов'язався поставити товар на
протязі 5-ти робочих днів з дня
попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач
перерахував відповідачу кошти в якості
попередньої оплати за товар в
загальній сумі 165669,50 грн. (а.с.25,68-83).

Відповідно до пп.8.1 договору, договір
набирає чинності з дати підписання і
діє до 31 грудня 2013р. та в будь-якому разі
до повного виконання повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цим
договором.

Згідно даних позивача, відповідач свої
договірні зобов'язання по поставці
товару виконав частково - на суму 139767,50
грн., що підтверджується видатковими
накладними (а.с.16-24).

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов договору, позивач направив
відповідачу претензію від 09.04.14р. № 1581/16
з вимогою про повернення коштів в сумі
25902,00 грн. на рахунок позивача в
семиденний термін з дня отримання
даної претензії або в межах даної суми
поставити товар (а.с.14,15).

Відповідач вказану претензію залишив
без відповіді та задоволення.

Таким чином, після направленої вимоги
позивача, у відповідача виникло
грошове зобов'язання по поверненню
отриманих коштів попередньої оплати.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором
або законом.

Згідно уточнених розрахунків позивача,
розміри інфляційних нарахувань та 3%
річних становлять, відповідно, 1839,05 грн.
та 151,16 грн. (а.с.45,46).

Розрахунки інфляційних нарахувань та 3%
річних обґрунтовані та відповідають
чинному законодавству.

Крім того, позивач просив стягнути на
свою користь з відповідача 3292,97 грн.
пені.

Господарський суд вважає вказану
вимогу про стягнення пені
безпідставною, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язань настають правові
наслідки, зокрема, сплата неустойки
(штраф, пеня).

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно з ст.230 ГК України, штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з пп.6.6 договору, за прострочення
строків поставки товару визначених в
п.5.2 даного договору постачальник
сплачує неустойку у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення.

З даного підпункту договору видно, що
сторони не визначили від чого або від
якої суми невиконання частини
зобов'язання позивач вправі
нараховувати пеню.

У зв'язку з цим суд позбавлений
можливості визначити від чого
управнена сторона може нараховувати
пеню, а тому нарахування позивачем до
стягнення пені суд вважає
безпідставним.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Таким чином, подані позивачем докази
свідчать, що внаслідок неналежного
виконання відповідачем прийнятих на
себе зобов'язань, він безпідставно
утримує у себе кошти позивача в сумі
25902,00 грн., що підтверджується довідками
позивача: №2571/4 від 16.06.14р. (а.с.37), № 2743/4
від 02.07.14р. (а.с.49), № 3058/4 від 16.07.14р. (а.с.63),
підписаними позивачем актами звіряння
взаємних розрахунків станом на 27.05.14р.
та станом на 16.06.14р. (а.с.25,36) та іншими
матеріалами справи.

Відповідач доказів сплати боргу не
подав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
частковому задоволенню - з відповідача
стягується на користь позивача 25902,00
грн. попередньої оплати за не отриманий
товар згідно договору поставки
№8/01-13/1/12-24/13 від 08.01.13р., 1839,05 грн.
інфляційних нарахувань та 151,16 грн. 3%
річних.

В решті позову відмовити у зв'язку з
безпідставністю заявлених вимог.

Сплата судового збору покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полісся-Профіт", 12421,
с.Корчак Житомирського району
Житомирської області, вул.Піонерська 26,
ідентифікаційний код 34460494:

- на користь Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради, 10014,
м.Житомир, вул.Київська 48,
ідентифікаційний код 35343771 - 25902,00 грн.
попередньої оплати за не отриманий
товар згідно договору поставки №
8/01-13/1/12-24/13 від 08.01.13р., 1839,05 грн.
інфляційних нарахувань, 151,16 грн. 3%
річних та 1599,20 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.07.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).