ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" липня 2014 р.Справа № Б-50/129-09

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання
Юрченко О.А.

розглянувши заяву ХОД ПАТ "Райффайзен
банк Аваль" про витребування у ОСОБА_3
безпідставно набутого на підставі
неукладеного договору купівлі-продажу
нерухомого майна

по справі за заявою ТОВ ВФ ІІ "Протекс",
м. Харків до ТОВ ВФ ІІ "Протекс", м.
Харків про визнання банкрутом за
участю :

кредитора ТОВ ТД "Протекс" - Альошин В.В.

кредитор - ОСОБА_2,

кредитора АТ "Райффайзен банк Аваль" -
Марченко О.П.

ліквідатора - Погоріла О.І., свідоцтво
НОМЕР_2 від 20.02.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 23.06.2011 р. ТОВ ВФ ІІ
"Протекс" визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатора арбітражного керуючого
Погорілу О.І., яку було зобов'язано
відповідно до ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
виконати дії передбачені вказаною
статтею, завершити ліквідаційну
процедуру та надати суду відповідні
документи.

02.08.2013 р. до суду від ХОД ПАТ "Райффайзен
банк Аваль" надійшла заява, в якій банк
просить суд витребувати у ОСОБА_3
безпідставно набуте на підставі
неукладеного договору купівлі-продажу
нерухоме майно - нежитлові приміщення
№№ 61-68 загальною площею 143,5 кв.м. та
приміщень №№ 1-15,1 загальною площею 595,3
кв.м. (протоколи торгів №1 та №2 від
25.12.2012 р.) шляхом їх передачі
ліквідатору боржника Погорілій О.І., а
Погорілій О.І. повернути отримані від
ОСОБА_3 грошові кошти.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.11.2013 р.
припинено провадження по заяві ХОД ПАТ
"Райффайзен банк Аваль" (вх. № 28270 від
02.08.2013 р.).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 р. ухвалу
господарського суду Харківської
області від 11.11.2013 р. у справі № Б-50/129-09
скасовано, заяву ХОД ПАТ "Райффайзен
банк Аваль" (вх. № 28270 від 02.08.2013р.)
направлено на розгляд до
господарського суду Харківської
області.

23.12.2013 р. заява ХОД ПАТ "Райффайзен банк
Аваль" (вх. № 28270 від 02.08.2013р.) разом за
матеріалами оскарження надійшла до
господарського суду Харківської
області.

Ухвалою суду від 26.12.2013 р. було прийнято
заяву ХОД ПАТ "Райффайзен банк Аваль"
(вх. № 28270 від 02.08.2013р.) про витребування
у ОСОБА_3 безпідставно набутого на
підставі неукладеного договору
купівлі-продажу нерухомого майна та
призначено її розгляд в судовому
засіданні.

Ухвалою суду від 22.05.2014 р. був
відкладений розгляд заяви ХОД ПАТ
"Райффайзен банк Аваль" (вх. № 28270 від
02.08.2013р.) на "01" липня 2014 р.

В судовому засіданні 01.07.2014 р.
оголошувалась перерва до 08.07.2014 р. до 11:30
години.

Представник ХОД ПАТ "Райффайзен банк
Аваль" в судовому засіданні підтримала
вимоги, викладені в заяві та просила
суд їх задовольнити.

Ліквідатор в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення заяви,
з мотивів викладених у відзиві на
заяву, просила суд відмовити в її
задоволенні.

Розглянувши заяву банку, надані
сторонами документи, вислухавши
пояснення учасників судового процесу,
суд зазначає наступне.

Згідно до ч.2 ст. 4-1 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим законом, ГПК України,
іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно п.1-1 Розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону про
банкрутство, положення цього закону
застосовуються судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження
яких порушено після набрання чинності
цим законом.

Необхідно зазначити, що справа №Б-50/129-09
про банкрутство ТОВ виробнича фірма з
іноземними інвестиціями "Протекс" була
порушена за нормами Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 30.09.99р. (далі - Закон).
Тобто, провадження у справі про
банкрутство ТОВ виробнича фірма з
іноземними інвестиціями "Протекс" було
порушено та боржник ТОВ виробнича
фірма з іноземними інвестиціями
"Протекс" був визнаний банкрутом
(Постанова суду від 23.06.2011р.) до набрання
законної сили Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 22.12.11р. (далі - Закон про
банкрутство).

Таким чином, провадження у справі про
банкрутство №Б-50/129-09 регулюється
положеннями Закону про банкрутство в
редакції від 30.09.99р., що діяв на час
порушення цієї справи та
Господарським процесуальним кодексом
України.

Як встановлено судом, постановою
господарського суду Харківської
області від 23.06.2011 р. ТОВ ВФ ІІ "Протекс"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатора арбітражного керуючого
Погорілу О.І., яку було зобов'язано
відповідно до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
виконати дії передбачені законом,
завершити ліквідаційну процедуру та
надати суду відповідні документи.

На виконання постанови господарського
суду Харківської області від 23.06.2011 р.
ліквідатором ТОВ ВФ з ІІ "Протекс" в
офіційному друкованому органі - газеті
"Голос України" від 13 липня 2011 року №
125(5125) опубліковано відомості про
визнання боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури та
призначення ліквідатора.

01.07.2011 р. було проведено інвентаризацію
майна Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма з
іноземними інвестиціями «Протекс». Всі
активи підприємства внесено до
інвентаризаційних описів, (т.13 а.с. 26).
Згідно з даними інвентаризації на
бухгалтерському обліку TOB ВФ II
«Протекс» знаходились нежитлові
приміщення на 3 поверсі № 61-68, на 4
поверсі № 1-15Д, на 4 поверсі № 120-128, IX в
літ. «В-4», розташованих за адресою
АДРЕСА_1.

Ліквідатором було проведено оцінку
вказаних нежитлових приміщень та
Універсальною біржею «Гермес»
проведено аукціонні торги з продажу
вказаного нерухомого майна
підприємства, на яких нежитлові
вбудовані приміщення на 3 поверсі № 61-68,
на 4 поверсі № 1-15Д були реалізовані. З
переможцем торгів ОСОБА_3 укладено
договір купівлі продажу вказаних
нежитлових приміщень.

До господарського суду в межах
розгляду справи про банкрутство ТОВ ВФ
з іноземними інвестиціями "Протекс"
звернувся з заявою кредитор ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" про
витребування майна у ОСОБА_3, яке було
набуто на підставі неукладеного, на
думку кредитора, договору від 28.01.2013р
між ліквідатором банкрута арбітражним
керуючим Погорілой О.І. та ОСОБА_3,
шляхом його передачі ліквідатору
банкрута арбітражному керуючому
Погорілій О.І., посилаючись на ст. 1212 ЦК
та обґрунтовуючи це правом кредитора
звернення до суду, яке не може бути
обмежене законом.

Статтею 655 та частиною 1 статті 656 ЦК
України передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі ст. 658 ЦК України, право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 3 ст. 180 Господарського кодексу
України передбачено, що при укладенні
господарського договору сторони
зобов'язані у будь-якому разі погодити
предмет, ціну та строк дії договору.

За змістом ст. 181 ГК України у разі, якщо
сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов договору, такий договір
вважається неукладеним (таким, що не
відбувся). Якщо одна із сторін
здійснила фактичні дії щодо його
виконання, правові наслідки таких дій
визначаються нормами ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 25
грудня 2012 року відбувся аукціон з
продажу нерухомого майна банкрута.

Нежитлові вбудовані приміщення 3-ого
поверху № 61-68 та 4-ого поверху № 1-15.1 в
літ. «В- 4» загальною площею 738,8 кв.м.,
розташовані за адресою АДРЕСА_1 (літер
«В-4») були реалізовані - про що складено
протоколи № 1 та № 2 аукціонних торгів
на «Універсальній баржі «Гермес» від
25.12.2012 р. (т. 11 а.с. 205, 106)

Переможцем аукціону з продажу майна
банкрута став ОСОБА_3 (паспорт серії
НОМЕР_3 виданий Київським РВ ХМУ УМВС
України в Харківській області,
ідентифікаційний код НОМЕР_1).
Нежитлові вбудовані приміщення 3-ого
поверху № 61-68 та 4-ого поверху № 1-15.1 в
літ. «В- 4» загальною площею 738,8 кв.м.,
розташовані за адресою АДРЕСА_1 (літер
«В-4»), було придбано за 307700,00 грн.

На час звернення заявника до суду із
заявою про витребування майна аукціон
щодо продажу вказаного майна не
визнаний таким, що не відбувся. Не
встановлено будь-яких порушень у
проведенні аукціону.

В подальшому, між ліквідатором
банкрута - Погорілой О.І. та переможцем
аукціону - ОСОБА_3 28 січня 2013 року було
укладено Договір купівлі - продажу
нежитлових приміщень, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 232.

Згідно з п. 1 вказаного договору
купівлі-продажу від 28.01.2013р., предметом
договору є передача продавцем
(ліквідатором ТОВ ВФ "Протекс") у
власність покупцеві (ОСОБА_3) об'єкта
аукціону - вбудовані приміщення 3-ого
поверху № 61-68 та 4-ого поверху № 1-15.1 в
літ. «В- 4» загальною площею 738,8 кв.м.,
розташовані за адресою АДРЕСА_1 (літер
«В-4»).

Пунктом 3 визначено, що продаж
здійснено за 307700,00 грн., з яких153850,00 грн.
покупець зобов'язався сплатити
продавцю на протязі 30 днів з моменту
підписання цього договору, а 153850,00 грн.
зобов'язується сплатити на протязі
шестидесяти днів з моменту укладення
цього договору.

Договором також визначено права та
обов'язки продавця та покупця,
передбачено відповідальність за
невиконання умов договору. Даний
договір підписаний обома сторонами,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстровано в
реєстрі під №1549.

Аналізуючи вищенаведені положення
договору купівлі-продажу, судом
встановлено, що сторони узгодили усі
істотні умови даного договору та такий
договір виконано сторонами, тобто,
договір фактично відбувся, а відтак,
відсутні підстави вважати його
неукладеним.

Заявник вказує, що договір
купівлі-продажу від 28 січня 2013 р.,
укладений між ліквідатором банкрута
ТОВ ВФ з ІІ "Протекс" арбітражним
керуючим Погорілой О.І. та ОСОБА_3 був
укладений з порушенням норм Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", яким на думку банку
регулюється порядок та вимоги, які
матимуть наслідок переходу права
власності на майно банкрута.

Відповідно п. 3 ст. 30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
у разі надходження двох і більше
пропозицій щодо придбання майна
банкрута ліквідатор проводить конкурс
(аукціон). Порядок проведення конкурсу
(аукціону) визначається згідно із
Законом України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)".

Суд, вважає за необхідне зазначити, що
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" чітко
визначено, що положення Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
застосовуються лише в частині, яка
регулює порядок проведення конкурсу
(аукціону), а саме ст. 17 "Порядок
проведення аукціону", що визначає,
порядок укладання угод на проведення
аукціону, етапи проведення аукціону,
строки проведення аукціону, визначає
осіб, що безпосередньо проводять
аукціон, порядок ведення протоколу, та
інше.

Посилання банку на норми Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)" в частині, що регулює сам
порядок реалізації та укладання
договору купівлі - продажу майна, суд
вважає безпідставним, оскільки цей
закон встановлює правовий механізм
приватизації єдиних майнових
комплексів невеликих державних
підприємств шляхом їх відчуження на
користь одного покупця одним актом
купівлі продажу. Положеннями п. 10 ст. 30
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" встановлено,
що продаж майна банкрута оформляється
договорами купівлі-продажу, які
укладаються між ліквідатором і
покупцем відповідно до законів
України, зокрема Цивільного кодексу
України.

Отже, недосягнення згоди сторонами
оскаржуваної угоди щодо умов
передбачених Законом України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)" не
може свідчити про те, що такий договір є
неукладеним та про наявність
зобов'язання у зв'язку з набуттям майна
без достатньої правової підстави.

Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги
статтею 1212 Цивільного кодексу України,
яка передбачає, що особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Проте, у відповідності до п. 3 вказаної
статті, положення цієї глави
застосовуються до вимог про
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння.

Отже, право на звернення до суду з
вимогою про витребування майна від
набувача має власник цього майна.
Кредитор ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", не
навів суду правового обґрунтування
відносно того з яких підстав заявник є
потерпілою особою, оскільки він не є
власником майна про повернення якого
він звертається до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення заяви ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" (вх. № 28270 від
02.08.2013 р.) про витребування майна з
чужого незаконного володіння по справі
№ Б-50/129-09.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 5, 22-32
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст.ст. 1, 4-1, 86
ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ПАТ
"Райффайзен банк Аваль" (вх. № 28270 від
02.08.2013 р.) про витребування майна з
чужого незаконного володіння.

Ухвалу направити ліквідатору, ПАТ
"Райффайзен банк Аваль", ОСОБА_3

Суддя Кононова О.В.