КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Справа№ 911/717/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від апелянта–Гурина А.Б.,

від позивача - не з'явились,

від відповідача 1 -Шевченко Ю.М.

від відповідача 2- не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
аграрно-хімічна компанія" №52 від 16.05.2014

на рішення господарського суду
Київської області від 18.03.2014

у справі № 911/717/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "СП Агроекс", м. Київ

до 1- товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Нива", с.
Пилипівна, Київська обл.

2 - товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро ХХІ", с. Бабин,
Рівненської обл.

про стягнення 388925грн.

та за зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "СП Агроекс"

про стягнення 1634445грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 18.03.2014 (суддя
Карпечкін Т.П.) відмовлено в
задоволенні первісних позовних вимог
ТОВ "СП Агроекс" про солідарне
стягнення з відповідачів 388925грн.
заборгованості за поставлену
позивачем відповідачу 2 продукцію для
сільгоспвиробництва (насіння
кукурудзи) згідно договору поставки
№01/04/1 від 01.04.2013. Судом задоволено
зустрічні позовні вимоги ТОВ "Агро ХХІ"
про стягнення збитків в сумі 2023370грн., в
зв'язку з поставкою ТОВ "СП Агроекс"
неякісного насіння. При цьому суму
збитків розраховано позивачем за
зустрічним позовом, як різницю між
прогнозованою вартістю врожаю на
полях, засіяних поставленим насінням,
виходячи з середніх показників
врожайності на полях відповідача 2
(позивача за зустрічним позовом) та
фактичною вартістю врожаю. Відмовляючи
в задоволенні первісного позову та
задовольняючи зустрічний суд дійшов
висновку, що зазначені вимоги ТОВ "СП
Агроекс" та ТОВ "АГРО XXI" є зустрічними,
випливають з двох різних зобов'язань
між двома особами, де кредитор одного
зобов'язання є боржником іншого.
Відповідні вимоги є однорідними,
оскільки мають грошовий характер.
Строк виконання таких вимог настав.

Враховуючи встановлення судом під час
розгляду зустрічного позову факт
заподіяння збитків, сума яких частково
погашена зарахуванням зустрічних
однорідних вимог за первісним позовом,
вимоги за зустрічним позовом
задоволено в сумі 1634445грн. (2 023 370 грн.
сума збитків - 388 925 грн. заборгованість
за поставлене насіння за первісним
позовом). При цьому в задоволенні
первісного позову судом відмовлено в
зв'язку з припиненням зобов'язань
внаслідок зарахування зустрічних
вимог.

ТОВ "Українська аграрно-хімічна
компанія", як особа, яка не брала участь
у справі, але господарський суд вирішив
питання про її права та обов'язки, а
саме: продавцем насіння, подано
апеляційну скаргу, в якій товариство
просило вищезазначене рішення
скасувати. Апелянт стверджує, що
позивачем за первісним позовом
неправомірно не залучено його до
розгляду даної справи, як продавця
насіння та приховано факт існування
даної справи. При цьому під час
розгляду справ №910/21/14 та №910/5756/14 ТОВ
"СП Агроекс" стверджує, що насіння
кукурудзи, яке було ним придбано у
апелянта та реалізовано ТОВ "Агро ХХІ"
виявилось неякісним, в зв'язку з чим
апелянт, як продавець насіння, має
нести за це відповідальність.
Враховуючи викладене, рішення суду у
даній справі, щодо встановлення факту
неякісності насіння і стягнення
збитків, суттєво впливає на права і
обов'язки продавця насіння. Дане
рішення використовується ТОВ "СП
Агроекс" як доказ в інших господарських
справах господарського суду м. Києва, а
саме: №910/21/14 та №910/5756/14.

Заперечуючи проти висновків суду щодо
неякісності проданого ТОВ "СП Агроекс"
насіння апелянт вказує на те, що обидва
висновки щодо неякісності насіння,
прийняті судом, зроблено за
результатами дослідження рослин і
зерна кукурудзи, що виросло на полях
ТОВ "СП Агроекс", тоді як дослідженню
підлягало безпосередньо насіння
кукурудзи (посівний матеріал), яке було
предметом поставки за договором №01/04/1
від 01.04.2013. Стверджує скаржник і про
необґрунтованість розрахунку розміру
збитків.

В доповненнях до апеляційної скарги
апелянт просив рішення господарського
суду скасувати, вимоги первісного
позову задовольнити, а в задоволенні
зустрічного відмовити.

Представники позивача та відповідача 2
в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явились, про час і місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлені належними чином (в справі
наявні повідомлення про вручення
поштового відправлення).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представників позивача та відповідача
2 не перешкоджає розгляду скарги. Отже,
постанова приймається за наявними в
справі матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

При цьому апеляційний господарський
суд встановив наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі та прийняв до розгляду скаргу
ТОВ "Українська аграрно-хімічна
компанія".

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників учасників судового
процесу, колегія суддів апеляційного
господарського суду враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.04.2013 року між ТОВ "СП Агроекс" та ТОВ
"АГРО XXI" укладено договір поставки №
01/04/1, відповідно до умов якого (пункт 1.1.)
ТОВ "СП Агроекс" (постачальник)
зобов'язувалось передати (поставити) у
зумовлений строк продукцію для
сільгоспвиробництва, а ТОВ "АГРО XXI"
(покупець) зобов'язувалось прийняти
продукцію та оплатити її вартість на
умовах, передбачених даним договором
№01/04/1.

Згідно з п. 1.2. договору найменування
товару, одиниця виміру та загальна
кількість товару, що підлягає поставці,
його певне співвідношення (асортимент),
упаковка та маркування, ціна за одиницю
та загальна вартість товару, строки
поставки та оплати товару, а також інші
умови, визначаються додатковими
угодами (специфікаціями) до цього
договору, які є невід'ємною його
частиною.

Згідно з п.п.3.4., 3.5. договору поставка
окремих партій товару може
оформлюватись проміжними актами
приймання-передачі, а по закінченні
всіх поставок оформлюються видаткові
накладні, що підтверджують закінчення
сторонами господарської операції та з
моменту підписання сторонами акта
приймання-передачі на окрему партію
товару, покупець набуває права
розпорядження товаром та несе всі
ризики випадкового знищення,
пошкодження або іншої втрати товару.

30.04.2013 року між сторонами укладено
додаткову угоду (Специфікацію) №3/1 до
договору, згідно якої (п.1) позивач
зобов'язувався поставити (передати)
відповідачу 2, а відповідач 2 прийняти
та оплатити товар (продукцію для
сільгоспвиробництва), а саме позицію №
31 - Насіння кукурудзи Делітоп 80К партії
№005091/12 протруєне в кількості 410 п.о.
вартістю 1175грн. за посівну одиницю.

Також зазначеним пунктом Специфікації
було визначено: умови поставки товару
(франко-склад) згідно правил "Інкотермс"
в редакції 2010 року; місце передачі
товару Рівненська область, смт. Гоща,
вул. Шевченка, 77; строки поставки товару
до 10.05.2013 року. Строки оплати товару - до
01.06.2013 року.

Таким чином сторонами договору з
врахуванням положень Специфікації
досягнуто згоди стосовно суттєвих умов
договору поставки.

Позивач за первісним позовом зазначив,
що відповідно до п.3.4., 3.5. договору,
30.04.2013 року сторонами укладено
проміжний акт приймання-передачі,
відповідно до якого позивач на
виконання своїх зобов'язань за
договором, з врахуванням положень
Специфікації, передав відповідачу 2
насіння кукурудзи Делітоп 80К партії
№005091/12 протруєне в кількості 331
посівних одиниць.

16.05.2013 року на виконання зобов'язань за
договором з врахуванням положень
Специфікації сторонами оформлено
поставку позивачем відповідачу 2
насіння кукурудзи Делітоп 80К партії №
005091/12 протруєне в кількості 331 посівних
одиниць вартістю 1175грн. за посівну
одиницю на загальну суму 388925грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 25 від 16.05.2013 року (позиція № 31), яка
підписана представниками позивача та
відповідача 2 (керівниками
підприємств), скріплена печатками
товариств. Отримання товару також
підтверджується довіреністю № 3558 від
13.05.2013 року.

Однак, відповідач 2 своєчасно та в
повному обсязі свої зобов'язання з
оплати отриманого насіння не виконав, у
зв'язку з чим, позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення заборгованості
в сумі 388 925грн.

При цьому позов також заявлено до ТОВ
"Агрофірма "Нива", як до поручителя, на
підставі договору поруки від 16.05.2013
року, укладеного між ТОВ "СП Агроекс"
(кредитор) та ТОВ "Агрофірма "Нива"
(поручитель), згідно абз. 1 п.1.1 якого ТОВ
"Агрофірма "Нива" поручається перед
кредитором за належне та своєчасне
виконання ТОВ "Агро XXI" зобов'язання за
договором поставки № 01/04/1 від 01.04.2013
року (за видатковою накладною № 25 від
16.05.2013 року).

Відповідачем 2 подано до суду зустрічну
позовну заяву про стягнення з ТОВ "СП
Агроекс" збитків в сумі 2 023 370 грн. В
поданій заяві відповідач 2 не заперечує
факт укладення договору поставки №
01/04/1 від 01.04.2013 року та існування між
сторонами відносин щодо поставки
товару.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що ТОВ "СП Агроекс" було, серед
іншого, поставлено насіння кукурудзи,
що за первинними документами
задеклароване як насіння гібриду
"Делітоп" партія №005091/12 (331 п.о.). Однак
після сходження посівів відповідач 2 за
основним позовом заявив, що поставлене
насіння було неякісним і насправді не
було насінням гібриду "Делітоп" першого
покоління (тобто не відповідало
асортименту, погодженому сторонами).

В підтвердження викладеного
відповідач 2 посилається на Висновок
про результати науково-технічної
експертизи гібриду кукурудзи "Делітоп"
(назва згідно первинних документів ТОВ
"АГРО XXI") від 13.09.2013 року, що
затверджений 18.09.2013 року, проведеної
Українським інститутом експертизи
сортів рослин та Висновок експертного
дослідження за результатами
проведення біологічного дослідження
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз №
10126/11528/13-34 від 19.12.2013 року та листом
Українського інституту експертизи
сортів рослин від 27.11.2013 року №15-5-21-1/4584.

Таким чином, відповідач 2 (позивач за
зустрічним позовом) стверджує, що
зазнав збитків, розмір яких становить
різницю між прогнозованою вартістю
врожаю на полях, засіяних поставленим
насінням, виходячи з середніх
показників врожайності на полях
відповідача 2 (позивача за зустрічним
позовом) та фактичною вартістю врожаю,
що згідно з наведеним в зустрічному
позові розрахунком, складає 2 023 370 грн.

Як зазначалось вище, судом першої
інстанції вимоги за зустрічним позовом
задоволено в сумі 1634445грн. (2 023 370 грн.
сума збитків - 388925грн. заборгованість
за поставлене насіння за первісним
позовом). При цьому в задоволенні
первісного позову судом відмовлено в
зв'язку з припиненням зобов'язань
внаслідок зарахування зустрічних
вимог.

Проте, апеляційний господарський суд
не погоджується з висновком суду
першої інстанції враховуючи наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи
та сторонами не заперечується, вимоги
первісного позову є правомірними,
обґрунтованими та такими, що визнані
відповідачем 2. Зокрема про належне
виконання первісним позивачем умов
договору свідчить видаткова накладна
№ 25 від 16.05.2013 року (позиція № 31), яка
підписана представниками позивача та
відповідача 2 (керівниками
підприємств), скріплена печатками
товариств. Отримання товару також
підтверджується довіреністю № 3558 від
13.05.2013 року.

При цьому вимоги зустрічного позову не
підтверджено належними доказами у
справі зважаючи на нижчевикладене.

Так, відшкодування збитків може бути
покладено на позивача за первісним
позовом лише при наявності
передбачених законом умов, сукупність
яких створює склад правопорушення, яке
є підставою для цивільно-правової
відповідальності відповідно до статті
623 ЦК України та 224 ГК України.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Відповідно до ч.1-3 ст.623 ЦК
України Боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Статтею 224 ГК України, також,
передбачено, що учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, зокрема, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 623 ЦК України
передбачено, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, необхідна наявність всіх
елементів складу цивільного
правопорушення: - протиправної
поведінки; - збитків; - причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника і збитками; - вини.

При відсутності хоч би одного з цих
елементів цивільна відповідальності
не наступає.

Основною підставою, яка свідчить про
хибність позиції суду і про
безпідставність прийняття, як доказу,
Висновку Українського інституту
експертиз сортів рослин про результати
наукового-технічної експертизи
гібриду кукурудзи Делітоп від 13
вересня 2013 p., затвердженого 18.09.2013p., та
Висновку експертного дослідження №
10126/11528/13-34 від 19.12.2013р. за результатами
проведення біологічного дослідження,
як належних та допустимих доказів є те,
що обидва висновки зроблено за
результатами дослідження рослин і
зерна кукурудзи, яке вирощено на полях
ТОВ «Агро XXI», тоді як дослідженню
підлягало безпосередньо насіння
кукурудзи (посівний матеріал), яке було
предметом поставки за договором № 01/04/1.

Вказане підтверджується положеннями
Закону України «Про насіння і садивний
матеріал», ДСТУ «Насіння
сільськогосподарських культур. Методи
визначення якості», нормами наказу
Міністерства аграрної політики
України № 907 від 30.12.2008 р. «Про
затвердження методик», нормами
цивільного і господарського
законодавства, а також положеннями
Договору поставки, укладеного між ТОВ
«Агро XXI» і ТОВ «СП Агроекс».

Крім цього, на результати отримані
навіть з якісного посівного матеріалу
(в даному випадку насіння кукурудзи)
може впливати багато факторів, як
об'єктивного (природні, кліматичні
фактори, залишки речовин в грантах
тощо), так і суб'єктивного характеру
(порядок, строки проведення польових
робіт ТОВ «Агро XXI», якість і способи
внесення добрив, застосування засобів
захисту рослин і т.д.).

Судом безпідставно прийнято
розрахунок розміру збитків, наданих
ТОВ "Агроекс" без витребування і
перевірки доказів, що його
обґрунтовують.

В оскаржуваному рішенні, судом вказано,
що ТОВ «Агро XXI» (позивач за зустрічним
позовом) зазнав збитків, розмір яких
становить різницю між прогнозованою
вартістю врожаю на полях засіяних
поставленим насінням, виходячи з
середніх показників врожайності на
полях та фактичною вартістю врожаю.

Проте, показники, а саме: валовий збір
кукурудзи у Рівненському районі;
загальна площа засіяних полів у
Рівненському районі; загальна вага
зерна, поставленого і вивезеного з
елеваторів; загальний коефіцієнт
визначення ваги зерна після очистки на
елеваторі; прогнозована врожайність і
вартість врожаю, на підставі яких
розраховано розмір збитків, не
підтверджено рядом документів,
зокрема, первинними бухгалтерськими і
статистичним документами ТОВ "Агро XXI»,
довідками відповідних державних
органів чи установ, елеваторів тощо.

При цьому в матеріалах справи наявний
сертифікат на насіння України Серія СР
702014 №04/334 Дніпропетровської обласної
державної насіннєвої інспекції саме на
партію №005091/12, яким підтверджується
відповідність насіння гібриду
"Делітоп" першого покоління.

За викладених обставин, апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні зустрічних
позовних вимог, оскільки позивачем не
доведено наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення для
застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків. Враховуючи також
недоведеність протиправної поведінки
відповідача при виконанні ним
зобов'язань за договором, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
позивача і збитками та вини.

При цьому первісні позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю,
оскільки, як зазначалось вище,
наявність заборгованості відповідача 2
належним чином підтверджено наявними в
справі доказами.

За викладних обдставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про скасування рішення
господарського суду Київської області
від 18.03.2014 у справі №911/717/14 та
задоволення позовних вимог за
первісним позовом і відмовою в
задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати у справі, в тому числі і
за подачу апеляційної скарги
покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Київської області від 18.03.2014 у справі
№911/717/14 скасувати і прийняти нове
рішення.

2. Первісний позов задовольнити
повністю.

3. Стягнути солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю "АГРО XXI"
(35431, Рівненська обл., Гощанський район,
с. Бабин, вул. Заводська, будинок 1, код
34438102) та з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Нива" (08552,
Київська область, Фастівський район, с.
Пилипівка, вул. Леніна, буд. 55А, код 31810040)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "СП Агроекс" (04074,
м.Київ, Оболонський район, вул.
Автозаводська, 2, код 30979893) 388925(триста
вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот
двадцять п'ять)грн. заборгованості та
7778 (сім тисяч сімсот сімдесят вісім)
грн. 50 коп. судового збору за подання
позовної заяви.

4. Стягнути солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю "АГРО XXI"
(35431, Рівненська обл., Гощанський район,
с. Бабин, вул. Заводська, будинок 1, код
34438102) та з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Нива" (08552,
Київська область, Фастівський район, с.
Пилипівка, вул. Леніна, буд. 55А, код 31810040)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
аграрно-хімічна компанія" (03040, м.Київ,
вул. Стельмаха, 6а, код 31109157) 20233
(двадцять тисяч двісті тридцять
три)грн. 70коп. витрат за подачу
апеляційної скарги.

5. В задоволенні зустрічного позову
відмовити.

6. Видачу наказів на виконання даної
постанови доручити господарському
суду Київської області.

7. Повернути до господарського суду
Київської області матеріали справи
№911/717/14.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко