ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.07.14 № 910/13065/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Неоком» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Трансінвестбуд» про стягнення 25 660,00
грн.,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява б/н від 23.06.2014 Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Неоком» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трансінвестбуд» про
стягнення 25 660,00 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Неоком» позовна заява
б/н від 23.06.2014 про стягнення 25 660,00 грн. не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо)
надані в оригіналі.

З доданих до позовної заяви документів
вбачається, що позивачем не надано
доказів направлення копії позовної
заяви з додатками на адресу
відповідача, всупереч вимог норм
чинного законодавства України, про що
складено відповідний Акт
Господарського суду міста Києва від
01.07.2014. Вказане є підставою для
повернення позовної заяви без
розгляду.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається заявник та поданих ним
доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 57 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Згідно п. 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7, платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

В якості доказу сплати судового збору
позивачем до позовних матеріалів
додано копію платіжного доручення №164
від 23.06.2014, всупереч вимог норм чинного
законодавства України, оскільки докази
сплати судового збору мають надаватись
до суду лише в оригіналі. Наведене
є підставоб для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, суд наголошує на наступному.

Відповідно ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Додані позивачем до позовної заяви
документи належним чином не
засвідчені.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПУ щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбаченістаттею 63
ГПК України.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п. 1 ч. 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Неоком» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трансінвестбуд» про
стягнення 25 660,00 грн. - повернути без
розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало