КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р. Справа№ 5011-36/15224-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Ткаченка Б.О.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі:
Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013р.

у справі № 5011-36/15224-2012 (Колегія суддів:
головуючий суддя Блажівська О.Є.,судді:
Босий В.П., Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Партнери"

про визнання недійсним договору
№ФД-09/12-1 від 09.12.2009р.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Партнери" (відповідач) про
визнання недійсним договору № ФД-09/12-1
поворотної безпроцентної фінансової
допомоги (безпроцентної позики) від 09
грудня 2009 року, укладених між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Партнери".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 р. по справі №
5011-36/15224-2012 у задоволені позову
відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що рішення про надання
згоди (уповноваження) з приводу
оспорюваного правочину приймалось
вищим органом управління позивача
09.12.2009 року.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просив
рішення господарського суду міста
Києва № 5011-36/15224-2012 від 25.11.2013 р.
скасувати та прийняти нове рішення,
яким визнати недійсним Договір №
ФД-09/12-1 поворотної безпроцентної
фінансової допомоги (безпроцентної
позики) від 09.12.2009 року, укладений між
ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" та ТОВ
"Консалтингова компанія "Партнери".

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав на те, що судом першої
інстанції не було взято до уваги те, що
директор Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ" не мав повноважень на укладення
оспорюваного договору, оскільки сума
вищевказаного договору складає 730 00,00
грн., що значно перевищує встановлені
статутом обмеження щодо граничної суми
договору, яка не підлягає погодженню
загальними зборами учасників в розмірі
50 000,00 грн., в той час як відповідне
погодження відсутнє.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.01.2014 року
було прийнято до розгляду апеляційну
скаргу товариство з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ" та призначено розгляд справи №
5011-36/15224-2012 на 12.02.2014 р. у складі колегії
суддів: головуючий суддя Руденко М.А.,
суддів: Буравльова С.І., Пономаренко Є.Ю.

11.02.2014 року через відділ
документального забезпечення суду від
представника позивача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи..

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 року
змінено склад колегії суддів, та
призначено новий склад колегії:
головуючий суддя Руденко М.А., судді
Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, як свідчать матеріали
справи про час та місце розгляду справи
були повідомлені належним чином.

Колегія суддів було задоволено
клопотання, та відкладено розгляд
справи на 05.03.2014 рік.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року, у
зв'язку з перебуванням судді
Пономаренка Є.Ю. у відпусті, змінено
склад колегії суддів, головуючий суддя
Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А.,
Станік С.Р.

05.03.2014 року колегією суддів було
прийнято справ до провадження.

У судове засідання, 05.03.2014 року
представник відповідача не з'явився.
Колегією суддів було відкладено
розгляд справи на 01.04.2014 рік.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року, у
зв'язку з участю судді Станіка С.Р. у
розгляді інших справ, змінено склад
колегії суддів, головуючий суддя
Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

01.04.2014 року через відділ
документального забезпечення суду від
представника позивача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

У судове засідання, 01.04.2014 року
представники сторін не з'явились, про
причини неявки відповідач суд не
повідомив, як свідчать матеріали
справи, про час та місце розгляду
справи всі представники сторін були
повідомлені належним чином.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року
було прийнято апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ" до провадження новою колегією
суддів, та відкладено розгляд справи
на 29.04.2014 рік.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 року, у
зв'язку з перебуванням суддів Руденко
М.А. та Пономаренка Є.Ю. у відпусті,
змінено склад колегії суддів,
головуючий суддя Ропій Л.М., судді:
Дідиченко М.А., Кондес Л.О.

У судове засідання, 29.04.2014 року
представники сторін не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, як
свідчать матеріали справи, про час та
місце розгляду справи, всі
представники були повідомлені
належним чином. Колегією суддів було
відкладено розгляд справи на 20.05.2014 р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 року, у
зв'язку з перебуванням суддів Ропій Л.М.
та Кондес Л.О. у відпусті, змінено склад
колегії суддів, головуючий суддя
Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

20.05.2014 року у судове засідання
представники сторін в котрий раз не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, як свідчать матеріали
справи, про час та місце розгляду
справи всі представники були
повідомлені належним чином.

В подальшому розгляд справи декілька
разів відкладався, в зв'язку з неявкою
уповноважених представників сторін.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 року, у
зв'язку з перебуванням судді Дідиченко
М.А. у відпусті, змінено склад колегії
суддів, головуючий суддя Руденко М.А.,
судді: Пономаренко Є.Ю., Ткаченко Б.О.

15.07.2014 року у судове засідання
представники сторін в котрий раз не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, як свідчать матеріали
справи, про час та місце розгляду
справи всі представники були
повідомлені належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
від 04.11.1950, ратифікована Україною
17.07.1997р., кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи у продовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Виходячи зі змісту ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України та
аналізу змісту позовних вимог по даній
справі, Київський апеляційний
господарський не бачить підстав для
чергового відкладення розгляду справи,
оскільки розгляд справи вже
неодноразово відкладався, з
урахуванням того, що розгляд
апеляційної скарги обмежений
процесуальними строками, зокрема ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України, чергове безпідставне
відкладення призводить лише до
необґрунтованого затягування розгляду
даної справи.

Оскільки, сторони були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте сторони не
скористались своїми правами,
передбаченими статтями 22 ГПК України,
а явка сторін - не визнавалася
обов'язковою судом апеляційної
інстанції, Київський апеляційний
господарський суд дійшов до висновку
про можливість розгляду апеляційної
скарги по суті в судовому засіданні
03.06.2014р. за відсутності представників
відповідача.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, долучені до
матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
09.12.2009 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Партнери" (позикодавець,
відповідач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ" (позичальник, позивач) був
укладений договір № ФД-09/12-1 поворотної
безпроцентної фінансової допомоги
(договір)(т.1 а.с.11).

За умовами зазначеного договору,
позикодавець надає позичальнику
фінансову допомогу (позику) в сумі 730 000,
00 грн., а позичальник зобов'язується
повернути фінансову допомогу (позику)
на умовах та в строк, визначені цим
договором.( п.1.1 договору)

Відмовляючи в задоволенні позивних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що при укладанні
спірного договору відповідачу було
надано протокол загальних зборів
позивача від 09.12.2009 року, яким надано
згоду Загальними зборами товариства
директору укласти договір. Зважаючи, що
оспорюваний правочин укладений у
відповідності до вимог статутних
документів та вимог закону, правові
підстави для задоволення позову
відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» № 11 від 29.05.2013р. правочин
може бути визнаний недійсним з підстав,
передбачених законом.

У силу припису частини першої статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, встановлених
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 названого Кодексу,
саме на момент вчинення правочину.

Не може бути визнаний недійсним
правочин, який не вчинено (договір, який
не укладено).

У зв'язку з наведеним господарським
судам необхідно встановлювати, чи є
оспорюваний правочин вчиненим та з
якого моменту (статті 205 - 210, 640 ЦК
України, частини друга - п'ята, сьома
статті 180 ГК України тощо).

Зокрема, не вважаються вчиненими
правочини (укладеними господарські
договори), в яких (за якими): відсутні
передбачені законом умови, необхідні
для їх укладення (не досягнуто згоди за
всіма істотними для даного правочину
умовами); не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства
необхідна його передача; не здійснено
державну реєстрацію або нотаріальне
посвідчення, необхідні для його
вчинення, тощо. Встановивши відповідні
обставини, господарський суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог як про
визнання правочину недійсним, так і про
застосування наслідків недійсності
правочину. Водночас господарським
судам необхідно враховувати таке.
Визначення договору як неукладеного
може мати місце на стадії укладення
договору, а не за наслідками виконання
його сторонами. Отже, якщо дії сторін
свідчать про те, що оспорюваний договір
фактично було укладено, суд має
розглянути по суті питання щодо
відповідності його вимогам закону; це
правило не стосується випадків, коли
для вчинення правочину необхідні його
державна реєстрація або нотаріальне
посвідчення, оскільки за відсутності
відповідної реєстрації чи посвідчення
договір в будь-якому разі не вважається
укладеним.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду
України в пункті 2 постанови "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"від
06.11.2009 р. № 9, судам необхідно
враховувати, що згідно із статтями 4, 10
та 203 ЦК зміст правочину не може
суперечити ЦК, іншим законам України,
які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК, міжнародним
договорам, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.
Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).
Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Згідно п. 2.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" вирішуючи спори про
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Скаржник в апеляційній скарзі
зазначає, що спірний договір та
додаткова угода повинні бути визнанні
недійсними, оскільки підписаний
директором Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ" ОСОБА_2 з перевищенням наданих
повноважень, які чітко регламентовані
підпунктом 15 ст. 8.2.11 Статуту Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Консультаційне бюро НТТ". Оскільки,
укладення будь-яких договорів на суму,
що перевищує 50 000 грн. здійснюється
лише за попередньою згодою Загальних
Зборів Учасників Товариства.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та безпідставними,
оскільки як було вірно встановлено
судом першої інстанції договір №
ФД-09/12-1 поворотної безпроцентної
фінансової допомоги від 09.12.2009 року,
підписаний від імені позивача
директором ОСОБА_2, та скріплений
печатками сторін. Сторонами досягнуто
згоду щодо всіх істотних умов
оспорюваного договору, оскільки
вказаний договір містить предмет, ціну
та строк дії, тощо, та підписаний
сторонами.

Окрім того, дійсно Статутом позивача ,а
саме п.п15 п 8.2.11 передбачено, що
укладання будь-яких договорів на суму,
що перевищує 50 000 грн. здійснюється за
згодою Загальних Зборів Учасників
Товариства.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до протоколу № 09/12/09
Загальних зборів учасників товариства
(т1 а.с.78), вирішено отримати від ТОВ
"Консалтингова компанія "Партнери"
фінансову допомогу (позику) в сумі 730000,00
грн. та надати попередню згоду
Директору Товариства на вчинення від
імені Товариства усіх дій та
правочинів, необхідних для укладення
та підписання договору поворотної
безпроцентної фінансової допомоги
(безпроцентної позики)№ ФД-09/12-1, в тому
числі самостійно визначати усі істотні
умови договору, а також вносити зміни
та доповнення до нього.

Вищезазначений протокол № 09/12/09
Загальних зборів учасників товариства,
є легітимним, ніким не був оскаржений,
у відповідності до чинного
законодавства.

Відповідно до ч.2.ст. 2 ст. 207 ЦК України,
правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюються печатками.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що до компетенції
директора позивача ОСОБА_2 , за
наявності згоди загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Консультаційне бюро
НТТ» належало укладання оспорюваного
договору поворотної безпроцентної
фінансової допомоги (безпроцентної
позики)№ ФД-09/12-1 та договір містить
визначені законом істотні умови
договору, а тому судом першої інстанції
вірно було встановлено, що позовні
вимоги є необґрунтованими та
недоведеними, отже задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку місцевого
господарського суду з огляду на
вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі,
апеляційний суд робить висновок, що суд
першої інстанції дав належну оцінку
доказам по справі та виніс законне
обґрунтоване рішення, яке відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що скаржник не довів
обґрунтованість своєї апеляційної
скарги, докази на підтвердження своїх
вимог суду не надав, апеляційний суд
погоджується із рішенням
господарського суду міста Києва від
25.11.2013 року у справі № 5011-36/15224-2012, отже
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Консультаційне бюро НТТ" на рішення
господарського суду міста Києва від
25.11.2013 року у справі № 5011-36/15224-2012
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року у справі №
5011-36/15224-2012 залишити без змін.

Матеріали справи № 5011-36/15224-2012
повернути до місцевого господарського
суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
Б.О. Ткаченко

Є.Ю. Пономаренко