ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014 р.
Справа № 914/1732/14

За позовом:Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком», м. Київ в
особі Львівської філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
м. Львів;до відповідача:Відділу
культури Перемишлянської районної
державної адміністрації Львівської
області, м. Перемишляни, Львівська
обл.;про:cтягнення 3 067,77 грн. Суддя -
Крупник Р.В. Секретар - Айзенбарт
А.І.Представники сторін:від
позивача:Чемерис І.І. - представник
(довіреність №905 від 11.12.2013р.);від
відповідача:Гавінська О.М. - керівник
відділу культури Перемишлянської
райдержадміністрації Львівської
області.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

16.05.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява ПАТ «Укртелеком» в особі
Львівської філії ПАТ «Укртелеком»
(надалі - Позивач) до Відділу культури
Перемишлянської районної державної
адміністрації Львівської області
(надалі - Відповідач) про стягнення 3 067,77
грн.

Ухвалою господарського суду від
19.05.2014р. порушено провадження по справі,
її розгляд призначено на 02.06.2014р.

02.06.2014р. розгляд справи було відкладено
на 03.07.2014р., про що судом винесено
відповідну ухвалу.

Представник позивача в судове
засідання 03.07.2014р. з'явився, через
канцелярію суду подав клопотання, яким
просить суд припинити провадження у
справі в частині стягнення основної
суми боргу та пені та стягнути з
відповідача решту боргу - 18,99 грн. три
відсотки річних, 76,05 грн. інфляційних
втрат, а також понесені позивачем
судові витрати в розмірі 1827,00 грн.

Представник відповідача в судове
засідання 03.07.2014р. з'явився, пояснив
суду, що у зв'язку з відсутністю
грошових коштів, утворилася
заборгованість за договором про
надання телекомунікаційних послуг
№630035 від 06.03.2013р. Крім цього, просив суд
не стягувати з відповідача три
відсотки річних, інфляційні втрати та
судовий збір, оскільки відповідач
знаходиться у вкрай важкому
фінансовому становищі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2013р. між позивачем та відповідачем
укладено Договір про надання
телекомунікаційних послуг №630035
(надалі - Договір). Крім цього, 13.11.2013р.
між позивачем та відповідачем укладено
Договір про надання послуги доступу до
мережі Інтернет за технологією ADSL
(надалі - Договір-1).

Як вбачається з положень п. 1.1. Договору,
Укртелеком (позивач) зобов'язується
надавати абоненту (відповідачу)
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги, згідно
переліку та в обсягах замовлених
абонентом (надалі - Послуги), а абонент
зобов'язується своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього Договору.

За умовами п. 1.1. Договору-1 Укртелеком
зобов'язується надавати абоненту на
платній особі послугу доступу до
мережі Інтернет, шляхом підключення до
порту вузла Інтернет Укртелекому по
абонентській лінії за допомогою
обладнання ADSL, динамічної або
постійної ІР-адреси, а також за
домовленістю інші додаткові послуги
Інтернет за встановленими значеннями
показників якості, які абонент може
самостійно замовити через систему
самообслуговування (надалі - Послуги), а
абонент зобов'язується своєчасно
оплачувати отримані послуги
відповідно до умов цього договору.

Як вбачається з пояснень позивача від
28.05.2014р., відповідачу у системі
розрахунків ПАТ «Укртелеком»
присвоєно особовий рахунок з
ідентифікаційним кодом 630035, відповідно
за даним рахунком обліковуються всі
розрахунки за весь обсяг наданих
послуг абоненту: послуги телефонії та
послуги доступу до мережі Інтернет, які
як правило зазначаються окремим рядком
у виставленому рахунку.

На виконання зобов'язань за Договорами,
позивачем в період з жовтня 2013р. по
квітень 2014р. були надані відповідачу
телекомунікаційні послуги, послуги
доступу до мережі Інтернет та
виставлено відповідні рахунки на
оплату, копії яких знаходяться в
матеріалах справи.

З положень пункту 4.2., 4.3. Договору
вбачається, що розрахунки за надані
послуги проводяться в безготівковому
порядку, з надсиланням рахунків
абоненту.

Відповідно до пункту 4.15.Договору
рахунок за отримані послуги
оплачується абонентом не пізніше 20
числа місяця, що настає після повного
розрахункового періоду (при кредитному
порядку оплати) та до 20 числа поточного
місяця у разі застосування попередньої
(авансової) оплати. У разі неотримання
рахунка до 10 числа місяця, що настає
після розрахункового періоду або
здійснення розрахунків без
застосування квитанцій (без надсилання
рахунків) абонент повинен звернутися
до служби розрахунків Укртелекому для
отримання інформації про належну до
сплати суму.

Як вбачається з матеріалів справи,
оплата послуг за Договорами
здійснювалася відповідачем частково, в
неповному обсязі, в результаті чого
утворилася заборгованість (за період з
жовтня 2013р. по квітень 2014р. включно) в
розмірі 2937,87 грн.

Разом з тим, з долучених до матеріалів
справи платіжних доручень вбачається,
що після порушення провадження у
справі, відповідач оплатив основну
суму боргу та пеню, відповідно до
сплати залишається 18,99 грн. - три
відсотки річних та 76,05 грн. інфляційних
втрат.

Станом на день розгляду справи, докази
сплати відповідачем 18,99 грн. - трьох
відсотків річних та 76,05 грн.
інфляційних втрат в матеріалах справи
відсутні.

Положеннями п. 4.6. Постанови Пленуму ВГС
України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Встановивши наведені обставини справи,
суд припиняє провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
основної суми боргу в розмірі 2937,87 грн.
та пені в розмірі 34,86 грн., натомість
позовні вимоги про стягнення з
відповідача трьох відсотків річних та
інфляційних втрат є такими, що
підлягають задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 901 ЦК України
встановлено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Приписами пункту 5 ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про телекомунікації»
передбачено, що споживачі
телекомунікаційних послуг зобов'язані
дотримуватися Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
що затверджує Кабінет Міністрів
України, зокрема, виконувати умови
договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення, у тому числі своєчасно
оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Факт надання послуг позивачем
підтверджується відповідними
рахунками-актами за телекомунікаційні
послуги, що знаходяться в матеріалах
справи. Кожен з рахунків містить
деталізований перелік наданих послуг,
тарифи на послуги та вартість наданих
послуг.

В судовому засіданні представник
відповідача підтвердив, що надані
позивачем послуги прийняті
відповідачем, однак у зв'язку з
відсутністю необхідного державного
фінансування, своєчасно та в повному
обсязі оплачені не були.

У відповідності із ст. 193 ГК України,
положення якої є аналогічні до
положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ст. 612 ЦК України передбачено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання свого зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України просить
стягнути з відповідача 18,99 грн. три
відсотки річних та 76,05 грн. інфляційних
втрат. Здійснивши перерахунок трьох
відсотків річних та інфляційних втрат,
суд зазначає, що такі розрахунки
здійснені правильно, а відтак 18,99 грн.
три відсотки річних та 76,05 грн.
інфляційних втрат підлягають
стягненню з відповідача повністю.

При цьому, суд не бере до уваги
посилання представника відповідача, як
підставу для звільнення від сплати
трьох відсотків річних, інфляційних
втрат та судового збору ту обставину,
що відповідач являється організацією,
яка фінансується з бюджету і
відсутність належного фінансування
призвело до утворення заборгованості
перед позивачем, оскільки відсутність
бюджетних коштів не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення договірного зобов'язання
(аналогічна правова позиція викладена
в постанові Верховного Суду України
від 15.05.2012 року № 11/446 та в рішенні
Європейського суду з прав людини у
справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України» від 18.10.2005 року).

З огляду на викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтовані та підтверджені
належними та допустимими доказами,
відповідачем жодним чином не
спростовані, а тому підлягають до
задоволення повністю.

Судовий збір відповідно до положень ст.
49 ГПК України покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Провадження у справі щодо
стягнення з Відділу культури
Перемишлянської РДА Львівської
області на користь ПАТ «Укртелеком» в
особі ЛФ ПАТ «Укртелеком» 2937,87 грн.
основного боргу та 34,86 грн. пені
припинити.

3. Стягнути з Відділу культури
Перемишлянської районної державної
адміністрації Львівської області(81200,
Львівська обл., м. Перемишляни, вул.
Привокзальна, 1; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Львівської філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(79000, м. Львів, вул. Дорошенка, 43; )18,99 грн. три відсотки
річних, 76,05 грн. інфляційних втрат.

4. Стягнути з Відділу культури
Перемишлянської районної державної
адміністрації Львівської області (81200,
Львівська обл., м. Перемишляни, вул.
Привокзальна, 1; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Львівської філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(79000, м. Львів, вул. Дорошенка, 43; ) 1827,00 грн. судового збору.

5. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
08.07.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.