ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Справа № 925/1854/13
Вищий господарський суд України
у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого, Жаботиної
Г.В., Ковтонюк Л.В., розглянувши
матеріали касаційноїскаргиТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Сушия"напостанову Київського
апеляційного господарського суду від
23.04.2014р.у справігосподарського суду
Черкаської області № 925/1854/13за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Сушия"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Любава
Сіті"прозобов'язання припинити дії за
участі представників сторін:

від позивача - Власенко О.С.;

від відповідача - не зявилися.

У С Т А Н О В И В:

13.11.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сушия" звернулися до
господарського суду Черкаської
області з позовом про зобов'язання
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Любава Сіті" вчинити
дії по припиненню реалізації на
території торгово-розважального
центру "Любава Сіті" страв японської
кухні в будь-яких закладах
громадського харчування, окрім закладу
громадського харчування Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сушия",
посилаючись на порушення товариством
своїх договірних зобов'язань.

Відповідач проти позову заперечував,
мотивуючи безпідставністю його вимог.
Зазначав, що передачею в оренду
приміщень, що знаходяться на території
торгово-розважального центру "Любава
Сіті", іншим юридичним особам для
розміщення закладів харчування, не
було порушено прав позивача та умов
укладеного з ним договору.

10.01.2014р. рішенням господарського суду
Черкаської області (суддя Дорошенко
М.В.), залишеним без змін 23.04.2014р.
постановою Київського апеляційного
господарського суду (судді: Федорчук
Р.В. - головуючий, Лобань О.І., Майданевич
А.Г.) відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю "Сушия"
посилалися на порушення попередніми
судовими інстанціями норм
матеріального права, тому просили
скасувати судові рішення та ухвалити
нове про задоволення позову.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у
сукупності з іншими матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення вимог скарги
виходячи з наступного.

Судами обох інстанцій установлено, що
02.04.2013р.між ТОВ "Любава Сіті"
(орендодавець) та ТОВ "Сушия" (орендар)
укладено договір оренди нежитлового
приміщення, за умовами якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв у тимчасове платне
користування нежитлові приміщення
загальною площею 259 кв.м., розміщених на
4-му поверсі торгово-розважального
центру (літ. А-5) за адресою: м.Черкаси,
бульвар Шевченка №208/1, для розміщення
ресторану японської кухні "Сушия".
Термін дії договору до 02.04.2020р.

Підставою для заявленого позову, за
доводами позивача, стало порушення
відповідачем умов цього договору, а
саме п.1.7, за положеннями якого до дати
закінчення строку дії договору
орендодавець надає орендарю
ексклюзивне право в порівнянні з
іншими орендарями, що надають послуги
ресторанів на наявність ресторанів
японської кухні в ТРЦ в цілому. Позивач
зазначав, що заклади громадського
харчування, зокрема "Япона Хата",
"Manhattan", "Forsaж", які розміщені на
території торгово-розважального
центру, окрім іншого реалізують страви
японської кухні, що є порушенням
ексклюзивного права позивача,
передбаченого п.1.7 договору оренди.
Тому, просив суд зобов'язати
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Любава Сіті" вчинити
дії по припиненню реалізації на
території торгово-розважального
центру "Любава Сіті" страв японської
кухні в будь-яких закладах
громадського харчування, окрім закладу
громадського харчування Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сушия".

За приписами статті 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Способи
захисту цивільних прав та інтересів
визначені ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК
України, якою також передбачено, що суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Позивачем є особа, яка подала позов про
захист порушеного чи оспорюваного
права або охоронюваного законом
інтересу, яка визначає і обґрунтовує в
позовній заяві у чому саме полягає
порушення її прав та інтересів, а суд
перевіряє ці доводи, і в залежності від
встановленого вирішує питання про
наявність чи відсутність підстав для
правового захисту.

Предметом позову є певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача. Предмет позову повинен
кореспондувати зі способами захисту
права, якими є прямо передбачені
законом заходи з метою припинення
оспорювання або порушення суб'єктивних
цивільних прав та усунення наслідків
такого порушення.

Під захистом права розуміється
державно-примусова діяльність,
спрямована на відновлення порушеного
права суб'єкта правовідносин та
забезпечення виконання юридичного
обов'язку зобов'язаною стороною.

Звертаючись до суду з позовом про
зобов'язання відповідача вчинити
визначені дії, позивачем не зазначено
норми права, якими урегульовано спірні
відносини сторін та які порушено ТОВ
"Любава Сіті", а також на підставі яких
відповідні вимоги підлягали
задоволенню. Тому, виходячи з предмету
та підстав позову ТОВ "Сушия", обраний
останнім спосіб захисту права не
відповідає установленим способам
захисту права та не призведе до
поновлення порушених прав, відповідно
заявлені позовні вимоги підлягали
відхиленню, що і було здійснено судами
обох інстанцій.

Належних обґрунтувань, які б
спростовували висновки попередніх
судових інстанцій, заявником не
наведено, у зв'язку з чим колегія суддів
не вбачає підстав для зміни чи
скасування оскаржуваних рішень. Доводи
заявника, викладені у касаційній
скарзі не заслуговують на увагу,
зводяться до переоцінки доказів, що в
силу положень ст. 111-7 ГПК України не
відноситься до компетенції касаційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сушия"
залишити без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014р. та
рішення господарського суду
Черкаської області від 10.01.2014р. у справі
№ 925/1854/13 - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань СуддяГ.В.
Жаботина СуддяЛ.В. Ковтонюк