Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" липня 2014 р.
Справа № 906/710/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача-1: не з'явився;

від позивача-2: Гордійчук Я.В. -
довіреність № 497 від 17.06.2014;

від відповідача: Сівко Й.Л. -
довіреність № 172 від 03.04.2014;

в порядку ст. 30 ГПК України: Іщук Л.Й. -
довіреність № 246 від 08.07.2014;

прокурор: Кравчук О.А. - сл. посвідчення
№ 019372 від 07.08.2013

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом В.о. прокурора м. Житомира в
інтересах держави в особі
Територіальної громади міста Житомира
в особі Житомирської міської ради
(м.Житомир) та Комунального
підприємства "Агентство з управління
майном" Житомирської міської ради (м.
Житомир)

до Приватного підприємства "Виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство №4" (м.Житомир)

про стягнення 28945,89 грн.

В.о. прокурора м. Житомира в інтересах
держави в особі Територіальної громади
міста Житомира в особі Житомирської
міської ради (м.Житомир) та
Комунального підприємства "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради (м. Житомир) звернувся з
позовом до суду про стягнення з
відповідача 28945,89 грн., з яких 27 305,62 грн.
заборгованості по орендній платі та 1
640,27 грн. штрафних санкцій.

Прокурор подав уточнений розрахунок
пені (а.с. 79) та пояснив, що при подачі
позову до суду у доданому до позовної
заяви розрахунку пені не вірно було
застосовано облікову ставку та не
вірно вказано період розрахунків.
Прокурор та представник позивача2
позов підтримали з підстав, викладених
у позовній заяві. Підтвердили що з
23.05.2014 відповідачем було здійснено
додаткові проплати та на дату судового
засідання заявлену до стягнення
заборгованість погашено у повному
обсязі.

Представник позивача2 подав письмове
клопотання, яке було задоволено судом,
про долучення документів до
матеріалів справи (а.с. 80-118).

Представник відповідача позовні
вимоги заперечив з підстав, викладених
у відзиві на позовну заяву № 235 від
01.07.2014. Зазначив, що вважає нарахування
штрафних санкцій безпідставним. Подав
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи. Вказане клопотання
судом задоволено (а.с. 119-125).

Спеціаліст в порядку ст. 30 ГПК України
надав усні пояснення по суті спору.
Зокрема, вказав, що в догові
передбачено оплату по рахунках до 10
числа кожного місяця, однак відповідач
не має можливості вчасно сплачувати у
вказаний строк з причин не залежних від
його волі, оскільки індекс інфляції не
завжди відомий на вказану дату, що
перешкоджає своєчасному отриманню
рахунків. Пояснив, що заборгованість
виникла у зв'язку з тимчасовими
фінансовими труднощами.

Представник позивача2 зауважив, що не
вбачає перешкод для самостійного
визначення відповідачем розміру
орендної плати. Наголосив, що допущення
незначної її прострочки не спричинило
б звернення з позовом до суду.

Представник позивача-1 в судове
засідання не з'явився, однак 08.07.2014
факсимільним зв'язком надіслав копію
клопотання № 01 від 08.07.2014, згідно якого
просить розглядати спір за відсутності
його повноважного представника (а.с.
126-127).

Судом було здійснено електронний запит
та отримано Спеціальний витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
стосовно позивача-1 (а.с. 128-129).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з позовної заяви,
прокуратурою м. Житомира проведено
перевірку стану виконання
Житомирською міською радою
повноважень щодо управління
комунальною власністю міста.

За результатами перевірки, як вказує
прокурор, встановлено, що між
Комунальним підприємством "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради (орендодавець, позивач-2)
та Приватним підприємством "Виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство №4" (орендар, відповідач)
було укладено договір оренди
нерухомого майна №1753 від 31.07.2013 (далі -
Договір (а.с. 14-15)), згідно якого
відповідачу передано в строкове платне
користування нежилі приміщення за
адресою: м. Житомир, вул. Северина
Наливайка, 7-а, загальною площею 498кв.м.

Посилаючись на п.п. 3.1, 3.2, 3.3. Договору,
ст.ст. 526, 762 ЦК України та ст. 18 ЗУ "Про
оренду державного та комунального
майна", прокурор вказує, що відповідач
неналежним чином виконував умови
Договору, врезультаті чого станом на
26.05.2014 у останнього утворилась
заборгованість у розмірі 27305,62грн.

Керуючись приписами ст.230 ГК України,
ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", п. 3.6.
Договору, прокурор заявив до стягнення
з відповідача 1640,27грн. штрафних
санкцій.

Відповідач, згідно відзиву на позовну
заяву (а.с. 24-25), позов не визнає,
стверджує, що на день його заявлення
боргу не існувало, доказом чого вважає
платіжні доручення на загальну суму
29000,00грн.

Крім того, звертає увагу, що умовами
укладеного Договору не встановлено
строку, в який слід проводити
розрахунки за оренду майна, та не
передбачені штрафні санкції. Зокрема,
вказує, що згідно п. 1.1. Договору,
орендна плата здійснюється за базовий
місяць розрахунку, тобто за попередній
місяць

Оцінивши в сукупності матеріали
справи, врахувавши пояснення учасників
судового процесу, господарський суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову, враховуючи
наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги про стягнення суми
боргу ґрунтуються на договорі оренди
нерухомого майна №1753 від 31.07.2013 з
додатками №1,2 до нього (а.с. 14-16).

Відповідно до ст.759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" визначено, що орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст.19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" передбачено, що строки внесення
орендної плати визначаються у
договорі.

Так, згідно п. 2.1. Договору, вступ
орендаря у користування приміщенням
настає одночасно з підписанням
сторонами даного договору та акту
приймання-передачі вказаного
приміщення.

За п. 3.1 Договору, орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності.

Відповідно до п. 3.3. Договору, орендна
плата по цьому Договору становить 5654
грн. 30 коп. (п'ять тисяч шістсот
п'ятдесят чотири гривні 30 коп.) без ПДВ і
вноситься орендарем згідно наданого
рахунку не пізніше 10 числа наступного
за звітним місяцем з урахуванням
щомісячного індексу інфляції та
податку на додану вартість.

При цьому, за п. 7.4. Договору,
відповідальність у разі отримання
та/або неотримання рахунку згідно з п.
3.3. Договору несе орендар.

Вказане, а також приписи ст. 629 ЦК
України спростовують твердження
відповідача, що умовами Договору не
встановлено строків проведення
розрахунків.

За умовами п. 3.4. Договору, кошти,
перераховані на рахунок орендодавця як
завдаток для участі у конкурсі на право
укладення договору оренди у сумі 12849
грн. 85 коп. (дванадцять тисяч вісімсот
сорок дев'ять гривень 85 коп.) без ПДВ,
зараховуються Орендарю в рахунок
орендної плати частково за перший
та/або останній місяці оренди. У разі
невиконання чи неналежного виконання
Орендарем обов'язків по цьому договору
першочергове стягнення штрафних
санкцій, передбачених цим договором,
або чинним законодавством України
здійснюється за рахунок
вищезазначеного платежу.

Даний договір діє з 31 липня 2013 року по 30
червня 2016 рік (п.п.8.1. Договору).

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується сторонами, що за актом
прийому-передачі приміщення від 31.07.2013
(а.с.17) орендодавець - КП "Агентство з
управління майном" Житомирської
міської ради передав орендовані згідно
вищевказаного Договору приміщення
орендарю - Приватному підприємству
"ВЖРЕП №4".

За вказаного, враховуючи умови
Договору, відповідач в період з серпня
2013 року по травень 2014 рік (включно)
зобов'язаний був сплатити 61655,47грн.
орендної плати з ПДВ та індексом
інфляції (а.с. 19) у строк не пізніше 10
числа наступного за звітним місяцем.

Однак, у вказані строки розрахунки
проведено не було. Зокрема, як
вбачається з наявних в матеріалах
справи платіжних доручень (а.с. 33-49, 120-125)
та банківських виписок (а.с. 90-117) в
період з 28.01.2014 по 26.06.2014 відповідачем
було сплачено 55500,00грн.

Крім того, як було пояснено позивачем-2
та вбачається з розрахунку останнього
(а.с. 19), сплачений відповідачем, згідно
п. 3.4 Договору, завдаток для участі у
конкурсі на право укладення договору
оренди в сумі 12849,85грн. було зараховано
в оплату орендної плати за перший та
частково за другий місяць оренди
(серпень, вересень 2013 року).

За вказаного, станом на час розгляду
справи в суді заборгованість
відповідача по сплаті орендних
платежів за період з серпня 2013 року по
квітень 2014 рік (включно) відсутня
(61655,47грн. - 55500,00грн. - 12849,58грн.), що не
заперечували сторони в судовому
засіданні та вбачається з довідки
позивача (а.с .118).

Разом з тим, оскільки кошти в сумі
6000,00грн. були сплачені відповідачем
23.05.2014, 26.05.2014, 27.05.2014 (а.с. 45-47), тобто, до
звернення прокурора з позовом до суду
(28.05.2014), однак не були враховані при
здійсненні розрахунку заборгованості,
у задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

В частині стягнення 21305,62грн. орендної
плати провадження у справі слід
припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, у зв'язку з відсутністю
предмета спору, оскільки вказана
заборгованість була сплачена під час
розгляду справи в суді.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.3
ст. 549 ЦК України).

Пунктом 3.6. Договору сторони визначили,
що орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі
стягується з орендаря з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки, визначеної НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.
Нарахування та стягнення пені
здійснюється за весь період
прострочення орендарем виконання
зобов'язання щодо перерахування
орендної плати в терміни, встановлені в
п. 3.3. цього Договору.

Господарський суд, перевіривши наданий
прокурором розрахунок пені (а.с. 79),
вважає, що її нарахування в сумі
1921,95грн. здійснено обґрунтовано та
вірно, однак зважаючи, що до стягнення
заявлено 1640,27грн. пені і заява про її
збільшення не подавалась, позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню у заявленому розмірі -
1640,27грн.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення, а також інші обставини,
які мають значення для правильного
вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 ГПК України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позов обґрунтований,
підтверджується належними доказами,
які є в матеріалах справи, та підлягає
задоволенню на суму 1640,27грн. пені. В
частині стягнення 21305,62грн. орендної
плати провадження у справі підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України. В стягненні 6000,00грн. орендної
плати суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача
пропорційно розміру обґрунтовано
заявлених позовних вимог. При цьому суд
враховує приписи п.4.6 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.13, згідно яких,
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повної або часткової відмови в позові
судовий збір стягує з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору, та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№4" (10031, Житомирська обл., м. Житомир,
Богунський р-н., вул. Северина
Наливайка, буд. 7-А, ід. код 36549046)

на користь Комунального підприємства
"Агентство з управління майном"
Житомирської міської ради (10014,
Житомирська обл., м. Житомир, вул. Щорса,
буд. 4, ід. код 34788934):

- 1640, 27грн. пені.

3. В частині стягнення 21305,62грн.
основного боргу провадження у справі
припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

4. В стягненні 6000,00грн. основного боргу
відмовити.

5. Стягнути з Приватного підприємства
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№4" (10031, Житомирська обл., м. Житомир,
Богунський р-н., вул. Северина
Наливайка, буд. 7-А, ід. код 36549046) в доход
Державного бюджету України 1448,29грн.
судового збору.

6. Стягнути з Житомирської міської ради
(10014, Житомирська обл., м. Житомир,
Корольовський р-н., майдан ім. С.П.
Корольова, буд. 4/2, ід. код 13576954) в доход
Державного бюджету України 189,36грн.
судового збору.

7. Стягнути з Комунального підприємства
"Агентство з управління майном"
Житомирської міської ради (10014,
Житомирська обл., м. Житомир, вул. Щорса,
буд. 4, ід. код 34788934) в доход Державного
бюджету України 189,36грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне
рішення складено 10.07.2014.

Суддя
Вельмакіна Т.М.

Віддрукувати:

1 - до справи;

2 - позивачу -1 (Житомирській міській
раді);

3 - прокуратурі м. Житомира (рек. з пов.)