КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р. Справа№ 910/4191/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Авдеєва П.В.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно
з протоколом судового засідання від
09.07.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурного контролю у
міста Києві на рішення господарського
суду міста Києва від 14.05.2014 року (повне
рішення складено та підписано 16.05.2014
року) у справі №910/4191/14 (суддя Підченко
Ю.О.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтехносервіс»

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві

про визнання недійсною і скасування
постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 року у справі №910/4191/14
позов задоволено повністю. Скасовано
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києва про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №60/14/7/26-60/1102/02/3 від 11.02.2014
року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, Інспекція державного
архітектурного контролю у місті Києві
звернулася до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 року у справі №910/4191/14
та прийняти нове рішення суду, яким в
позові відмовити. В своїх доводах
відповідач посилався на те, що при
прийнятті рішення судом першої
інстанції мало місце невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою від 10.06.2014 року Київським
апеляційним господарським судом
прийнято до провадження вказану вище
апеляційну скаргу та призначено
розгляд справи №910/4191/14 у судовому
засіданні за участю повноважних
представників сторін.

Представник відповідача приймав
участь в судовому засіданні та надав
свої пояснення й підтримав доводи, які
викладені в апеляційній скарзі та
просив апеляційну скаргу задовольнити,
а рішення господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 року у справі №910/4191/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити.

Представник позивача приймав участь в
судовому засіданні та надав свої
пояснення, в яких заперечив проти
доводів, що викладені відповідачем в
апеляційній скарзі та просив рішення
господарського суду міста Києва від
14.05.2014 року у справі №910/4191/14 залишити
без змін, а апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурного контролю у
місті Києві - без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представників сторін, дослідивши
представлені докази в їх сукупності,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.12.2013 року на адресу Інспекції
надійшла звернення Приватного
підприємства «Лазуріт-К» №10/12 від
10.12.2013 року щодо здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
зокрема за адресою: м. Київ, вул.
Бориспільська, 7.

Листом №7/26-119/2712/02/3-Др від 27.12.2013 року
відповідач повідомив позивача про
необхідність його прибуття 15.01.2014 року
до Інспекції з відповідними
документами та просив забезпечити
доступ до об'єкту для здійснення
заходів державного
архітектурно-будівельного контролю.

У відповідь на вказаний лист Інспекції
позивачем на адресу відповідача було
надіслано лист №1 від 13.01.2014 року в
якому повідомив про неможливість
прибуття уповноваженої особи (якою є
директор) у визначені Інспекцією дату
та час, у зв'язку із перебуванням
директора ТОВ «Промтехносервіс ЛТД» в
період з 14.01.2014 року по 28.01.2014 року у
відпустці та просив визначити дату та
час для прибуття до Інспекції після
28.01.2014 року.

Листом №7/26-16/2401/02/3-Др від 24.01.2014 року
Інспекція повідомила позивача, що
перевірка з дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності під час експлуатації
майнового комплексу по вул.
Бориспільській, 7 відбудеться 31.01.2014
року о 10 год. 00 хв.

ТОВ «Промтехносервіс ЛТД» звернулось
до відповідача з листом №4 від 28.01.2014
року згідно якого повідомило
останнього про те, що у зв'язку із
необхідністю вирішення виробничих
питань 31.01.2014 року до 12 год. 00 хв. на
об'єкті буде відсутній директор та
просило перенести час прибуття на
об'єкт для проведення позапланової
перевірки з 10 год. 00 хв. на 12 год. 00 хв.,
оскільки єдиною особою, уповноваженою
діяти від імені товариства є саме
директор.

Згідно з твердженнями відповідача,
31.01.2014 року Інспекцією для проведення
позапланової перевірки було здійснено
виїзд на вул. Бориспільська, 7 у
Дарницькому районі міста Києва, проте
охороною не було допущено посадових
осіб Інспекції на територію майнового
комплексу по вул. Бориспільській, 7 у
Дарницькому районі міста Києва для
проведення позапланової перевірки.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт «Про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єкти будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій»
від 31.01.2014 року та протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Вказаним актом перевірки зафіксовано,
що ТОВ «Промтехносервіс ЛТД», не
допустило посадових осіб інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на майновий комплекс по вул.
Бориспільській, 7 у Дарницькому районі
м. Києва.

На підставі акта «Про недопущення
посадових осіб інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій» та
протоколу «Про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» від 31.01.2014
року, заступником начальника
Іенспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві прийнято постанову «Про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
№60/14/7/26-60/1102/02/3 від 11.02.2014 року, якою ТОВ
«Промтехносервіс ЛТД» визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
п. 2 ч. 6 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф в сумі 12
180,00 грн.

У березні 2014 року, вважаючи зазначену
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві незаконною, товариство з
обмеженою відповідальністю
«Промтехносервіс ЛТД» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання недійсною і
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
№60/14/7/26-60/1102/02/3 від 11.02.2014 року.

При прийнятті оскаржуваного рішення,
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
№60/14/7/26-60/1102/02/3 від 11.02.2014 року є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду, беручи до уваги
межі перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга Інспекції
державного архітектурного контролю у
Київській області підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
підлягає скасуванню, провадження у
справі слід припинити.

Як встановлено колегією суддів, справу
було розглянуто господарським судом
першої інстанції за нормами
Господарського процесуального кодексу
України.

Однак, при вирішенні спору, місцевим
господарським судом залишено поза
увагою норми ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якими встановлено категорії
спорів, на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів щодо вирішення
адміністративних справ, зокрема, це
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Поняття «суб'єкт владних повноважень»
визначено статтею 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Необхідною ознакою суб'єкта владних
повноважень є здійснення цим суб'єктом
владних управлінських функцій, причому
ці функції повинні здійснюватись
відповідним суб'єктом саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

Предметом позову є скасування
постанови №60/14/7/26-60/1102/02/3 від 11.02.2014 року
про накладення штрафу у сумі 12 180,00 грн.
на товариство з обмеженою
відповідальністю «Промтехносервіс
ЛТД» за порушення у сфері
містобудівної діяльності, винесеної
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Згідно з п. 1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 23.05.2011
року №553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України №439/2011 від
08.04.2011 року, Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
органи (п. 6 вказаного Положення).

З огляду на викладене в розумінні ст. 3
Кодексу адміністративного судочинства
відповідач є суб'єктом владних
повноважень.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» до компетенції
господарських судів не відноситься,
зокрема, розгляд справ у спорах про
оскарження рішень (нормативно-правових
актів чи актів індивідуальної дії),
ухвалених суб'єктом владних
повноважень, яким останній зобов'язує
суб'єкта господарювання вчинити певні
дії, утриматись від вчинення певних дій
або нести відповідальність.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Слід зазначити, що господарським судом
першої інстанції не взято до уваги, що
19.01.2012 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
посилення відповідальності та
вдосконалення державного регулювання
у сфері містобудівної діяльності» від
22.12.2011 року №4220-VI, яким викладено в
новій редакції Закон України від 14.10.1994
року №208/94-ВР «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», зокрема, викладено в новій
редакції норми, що регулюють порядок
оскарження рішень у справах про
порушення у сфері містобудівної
діяльності (в ст. 4 попередньої
редакції закону передбачалася
можливість оскарження рішення у
справах про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності до
господарського суду, тоді як в ст. 5
нової редакції закону передбачена
можливість оскарження постанови
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України або її
територіального органу до суду).

Таким чином, аналіз суб'єктного складу
сторін спору, предмету спору та
характеру правовідносин свідчать, що
дана справа є справою адміністративної
юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена
Вищим господарським судом України у
постанові від 15.10.2013 року у справі
№915/391/13-г.

Таким чином, колегія суддів
апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що даний позов
повинен розглядатись відповідно до
положень Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до п. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Згідно з ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 103 ГПК України визначені
повноваження суду апеляційної
інстанції за результатами розгляду
апеляційної скарги, відповідно до якої
суд апеляційної інстанції має право: 1)
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
(подання) без задоволення; 2) скасувати
рішення повністю або частково і
прийняти нове рішення; 3) скасувати
рішення повністю або частково і
припинити провадження у справі або
залишити позов без розгляду повністю
або частково; 4) змінити рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи а також
неправильне застосування норм
матеріального права та процесуального
права, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний
господарський суд вважає, що
зазначеним вище обставинам місцевий
господарський суд не надав належної
оцінки, що призвело до прийняття
невірного рішення. Зокрема, рішення
господарського суду міста Києва від
22.04.2014 року прийнято після неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які місцевий господарський
суд визнав встановленими, а також у
зв'язку з неправильним застосуванням
норм процесуального права, і є таким що
не відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційна скарга
Інспекції державного архітектурного
контролю у місті Києві підлягає
задоволенню частково, а оскаржуване
рішення суду слід скасувати і
припинити провадження у справі.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, п. 1 ч. 1 ст. 80, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурного контролю у
місті Києві на рішення господарського
суду міста Києва від 14.05.2014 року у
справі №910/4191/14 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 року у справі №910/4191/14
скасувати і припинити провадження у
справі.

3. Матеріали справи №910/4191/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
А.Г. Майданевич

Судді
П.В. Авдеєв

Р.В. Федорчук