ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 5011-4/8831-2012

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Студенця В.І.,

розглянувши

касаційну скаргу Фонду
державного майна України

на рішення
господарського суду міста Києва від

28.11.2013 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.02.2014 р.

у справі № 5011-4/8831-2012
господарського суду міста Києва

за первісним

позовом Фонду
державного майна України

до Комунального
підприємства "Київський інститут

земельних відносин"

про стягнення 13
725,00 грн.

за зустрічним

позовом Комунального
підприємства "Київський інститут

земельних відносин"

до Фонду
державного майна України

про стягнення 77
250,00 грн.

за участю представників:

ФДМ України - Демиденко О.А.;

КП "Київський інститут земельних
відносин" - не з'явилися;

в с т а н о в и л а :

Фонд державного майна України
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом та просив суд стягнути
з відповідача - Комунального
підприємства "Київський інститут
земельних відносин" 13 725,00 грн. пені.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання за умовами договору № 181/468
від 23.05.2011 р. в частині своєчасного
виконання робіт, у зв'язку з чим повинен
сплатити пеню на підставі п. 6.2.
договору (т.1 а.с.4-8).

КП "Київський інститут земельних
відносин" звернулось до господарського
суду міста Києва з зустрічним позовом
та просило суд стягнути з відповідача -
ФДМ України 77 250,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання за умовами договору № 181/468
від 23.05.2011 р. в частині повної та
своєчасної оплати виконаних робіт.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 16.11.2012 р. в задоволенні
первісного та зустрічного позову
відмовлено (т.1 а.с.172-178).

Відмовляючи у задоволенні заявлених
первісних позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що строк
виконання зобов'язання відповідачем не
порушений.

Відмовляючи у задоволенні заявлених
зустрічних позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з ненадання доказів
підписання сторонами акта прийняття
робіт відповідно до п. 4.1 договору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2013 р.
рішення господарського суду міста
Києва від 16.11.2012 р. залишено без змін (т.2
а.с.57-65).

Постановою Вищого господарського суду
України від 10.04.2013 р. прийняті у справі
судові акти скасовані в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову, в цій частині справа направлена
до місцевого господарського суду для
нового розгляду. В іншій частині
рішення суду першої інстанції та
постанова апеляційного господарського
суду залишені без змін (т.2 а.с.111-117).

За результатами нового розгляду
справу, рішенням господарського суду
міста Києва від 28.11.2013 р. зустрічний
позов задоволено частково. Стягнуто з
ФДМ України на користь КП "Київський
інститут земельних відносин" 75 000 грн.
за виконані роботи. У задоволенні
вимоги про стягнення 2 250,00 грн. за
висновок добровільної державної
експертизи землевпорядної
документації відмовлено.

Частково задовольняючи зустрічні
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач за
зустрічним позовом не оплатив виконані
роботи у встановлений договором строк.
При цьому, до вартості робіт за
договором включена вартість висновку
добровільної державної експертизи
землевпорядної документації, у зв'язку
з цим, у задоволенні вимоги про
стягнення вартості вказаного висновку
у розмірі 2 250,00 грн. відмовлено (т.3
а.с.237-241).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 р.
рішення господарського суду міста
Києва від 28.11.2013 р. залишено без змін (т.4
а.с.49-53).

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, ФДМ України звернувся
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою та просить їх
скасувати (т.4 а.с.75-79).

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Під час вирішення спору по суті та
перегляду прийнятого рішення в
апеляційному порядку, судами першої та
апеляційної інстанцій встановлені
наступні обставини.

23.05.2011 р. між ФДМ України та КП
"Київський інститут земельних
відносин" укладений договір № 181/468 про
проведення робіт із землеустрою для
внесення земельної ділянки до
статутного капіталу ВАТ "Київський
мотоциклетний завод".

Підставою для укладення
вищезазначеного договору було
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 05.03.2008 № 420-р "Про
затвердження Умов продажу пакета акцій
ВАТ "Київський мотоциклетний завод"
разом із земельною ділянкою",
відповідно до якого Фонд разом з
Державним комітетом із земельних
ресурсів мав здійснити, в
установленому порядку та у визначені
законодавством строки, заходи щодо
внесення земельної ділянки до
статутного капіталу ВАТ "Київський
мотоциклетний завод" і забезпечити
визначення початкової вартості пакета
акцій товариства, що підлягає продажу
на конкурсі.

Так, відповідно до п. 1.1. договору
виконавець зобов'язується виконати з
дотриманням вимог законодавства та
нормативно-правових актів з питань
здійснення землеустрою роботи з
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
зовнішньої межі та визначення площі
земельної ділянки ВАТ "Київський
мотоциклетний завод" і складання
документації, необхідної для одержання
технічного паспорту земельної ділянки,
а замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконані роботи.

Згідно п. 5.1 договору початок робіт -
день отримання виконавцем від
замовника вихідних матеріалів
відповідно до п. 5 завдання на виконання
робіт (додаток №1), їх закінчення - через
три календарних місяці з дня отримання
вихідних матеріалів.

26.10.2011 р. сторонами укладено додаткову
угоду № 1/396, якою внесено зміни до п. 5.1
договору в частині терміну закінчення
робіт.

Згідно з вищезазначеними змінами
закінченням робіт є 05.11.2011 р.

Відповідно до п. 5.2 договору строк
доопрацювання виконавцем документації
з урахуванням висновків державної
експертизи визначається додатковими
угодами за погодженням сторін без
урахування штрафних санкцій,
визначених п. 6. 2 договору.

При цьому, проведення добровільної
державної експертизи не передбачено
умовами конкурсу, однак, судами
встановлено, що позивач включив ці
роботи в завдання на виконання робіт.

Згідно п. 4.2. договору відповідач не
пізніше 10 робочих днів після настання
кінцевого терміну виконання робіт,
передбаченого пунктом 5.1 договору,
передає позивачу документацію,
оформлену відповідно до завдання на
виконання робіт (додаток 1) разом з
підписаним зі своєї сторони актом.

З урахуванням п. 4.2 договору останнім
днем передачі документації позивачу є 9
листопада 2011 р., про що правильно
вказано судами.

Судами встановлено, що відповідач
виготовив технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення
зовнішніх меж земельної ділянки ВАТ
"Київський мотоциклетний завод",
закріпив межі межовими знаками і 27.07.2011
р. передав технічну документацію
представнику ВАТ "Київський
мотоциклетний завод" для погодження,
однак в жовтні 2011 р. вказана
документація була повернута
відповідачу без погодження.

Судами враховано, що під час
знаходження технічної документації на
погодженні, з метою прискорення
погодження технічної документації,
відповідач звертався до позивача та
ВАТ "Київський мотоциклетний завод" з
листом від 04.08.2011 р. № 677 з проханням
вжити заходів для прискорення
погодження технічної документації.
Однак, не зважаючи на спроби
врегулювати питання погодження
технічної документації, спірне питання
не було вирішено.

У зв'язку з тим, що технічну
документацію повернули відповідачу не
погодженою, з метою завершення робіт,
було прийняте рішення про необхідність
її перероблення. Відповідач повністю
переробив документацію і 17.10.2011 р.
передав технічну документацію на
добровільну державну експертизу
Головному Управлінню Держкомзему в м.
Києві, що підтверджується клопотанням
про проведення державної експертизи
від 17.10.2011 р. № 906. Висновок державної
експертизи землевпорядної
документації, з зауваженнями,
підписано 03 листопада 2011 р.

Враховуючи те, що з дня закінчення
експертизи до закінчення терміну
виконання робіт залишався один день, що
було недостатньо для усунення
зауважень експертизи, керуючись п. 5.2
договору, згідно з яким строк
доопрацювання виконавцем документації
з урахуванням висновків державної
експертизи визначається додатковими
угодами за погодженням сторін без
урахування штрафних санкцій,
визначених пунктом 6.2 договору,
відповідач надіслав позивачу 04.11.2011 р.
лист за № 960 з обґрунтуванням
необхідності продовження строку
виконання робіт, але позивач відмовив в
продовженні строку, що є порушенням
позивачем умов договору.

09.11.2011 р. технічна документація в
паперовому та електронному вигляді
передана до Державного фонду
документації із землеустрою, про що
свідчить акт приймання-передачі
документації.

Судами також встановлено, що 09.11.2011 р.
позивач був повідомлений телефонним
зв'язком про готовність документації
до передачі, але з'ясувалося, що
документацію потрібно переробити, так
як позивач не повідомив відповідача
про те, що 25.07.2011 р. ВАТ "Київський
мотоциклетний завод" змінив назву на
Публічне акціонерне товариство
"Київський мотоциклетний завод".

Тобто, відповідач був змушений
переробляти всі примірники технічної
документації для приведення їх у
відповідність з установчими та
реєстраційними документами ПАТ
"Київський мотоциклетний завод".

Відповідач вдруге перероблену
документацію після приведення її у
відповідність з назвою ПАТ "Київський
мотоциклетний завод" надіслав позивачу
з листом від 29.11.2011 р. № 1061.

Враховуючи наведене, висновок судів
про те, що відповідач не порушив строку
виконання робіт є правильним.

Згідно ст. 613 Цивільного кодексу
України кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку і саме позивач прострочив
виконання своїх зобов'язань за
договором по оплаті виконаних робіт.

При цьому, в силу ч. 3 ст. 220
Господарського кодексу України,
боржник не вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання,
поки воно не може бути виконано
внаслідок прострочення кредитора.

КП "Київський інститут земельних
відносин" заявлений зустрічний позов
до Фонду державного майна України про
стягнення 75 000 грн. - вартості виконаних
робіт та 2 250 грн. витрат, пов'язаних із
замовленням добровільної державної
експертизи документації із
землеустрою.

Судами попередніх інстанцій
зустрічний позов обгрунтовано
задоволений частково, враховуючи
наступні обставини.

Так, технічна документація із
землеустрою щодо встановлення
зовнішньої межі та визначення площі
земельної ділянки ВАТ "Київський
мотоциклетний завод" виготовляється у
двох примірниках (один з яких
передається замовнику, а другий - до
Державного фонду документації із
землеустрою), що передбачено п. 7
Завдання на виконання робіт з
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
зовнішньої межі та визначення площі
земельної ділянки, яке є додатком № 1 до
договору № 181/468 від 23.05.2011 р.

Отже, згідно вказаного пункту Завдання,
результатом завершення виконання
робіт є реєстрація земельної ділянки у
базі даних державного земельного
кадастру.

При цьому, судами встановлено, що 09.11.2011
р. земельна ділянка ВАТ "Київський
мотоциклетний завод" по вул. Сім'ї
Хохлових, 8 була зареєстрована у
Державному земельному кадастрі, що
означає належне виконання позивачем за
зустрічним позовом передбачених
договором робіт.

В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Оскільки судами встановлено, що
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання з оплати виконаних робіт у
визначений строк, допустивши
заборгованість у розмірі 75 000,00 грн.,
ними зроблено правильний висновок щодо
обґрунтованості вимог позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості у вказаному розмірі.

Разом з цим, судами встановлено, що до
вартості робіт за договором включено
вартість висновку добровільної
державної експертизи документації із
землеустрою, отже, у задоволенні вимоги
про стягнення 2 250,00 грн. зазначеного
висновку правомірно відмовлено.

За таких обставин, підстави для зміни
чи скасування постанови Київського
апеляційного господарського суду від
12.02.2014 р., якою залишено без змін рішення
господарського суду міста Києва від
28.11.2013 р., відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 р. у
справі № 5011-4/8831-2012 господарського суду
міста Києва залишити без змін, а
касаційну скаргу Фонду державного
майна України - без задоволення.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Студенець В.І.