ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.Справа № 916/634/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговського
В.Т.

(склад судової колегії згідно з
розпорядженням голови суду)

секретар судового засідання: Бондар
М.Ю.

за участю:

від ПрАТ СК «Остра» - Раділов Д.М., за
дов. від 18.06.2014 р. №25/14;

від ТОВ "Страхова компанія
"ВіДі-Страхування" - представник не
з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ОСТРА"

на рішення господарського суду
Одеської області від 10.06.2014р.

у справі №916/634/14

за позовом: Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі-Страхування"

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ОСТРА"

про стягнення 8965,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області (суддя Д'яченко Т.Г.) від 10.06.2014р.
у справі №916/634/14 позов задоволено
частково, стягнуто з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ОСТРА" на користь Товариства
з додатковою відповідальністю
"Страхова компанія "ВіДі-Страхування"
7965 грн. 80 коп. страхового відшкодування
та 1622 грн. 37 коп. судового збору. В решті
позовних вимог відмовлено.

При прийнятті зазначеного рішення,
місцевий господарський суд виходив з
того, що Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі-Страхування" заявлено до
стягнення суму відшкодування без
урахування розміру франшизи, яка
передбачалась полісом серії АЕ №2074350,
яким була застрахована
цивільна-правова відповідальність
власника транспортного засобу
„Тойота" д/н НОМЕР_4 ОСОБА_2 з розміром
франшизи у 1000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "ОСТРА" звернулось
до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Одеської області
від 10.06.2014р. у справі №916/634/14 скасувати
та прийняти нове рішення, яким стягнути
з СК «ОСТРА» на користь Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "ВіДі-Страхування" суму
страхового відшкодування у розмірі
6479,67 грн.

Зокрема, Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ОСТРА"
вказує на те, що розмір шкоди
визначався не за авотоварознавчим
дослідженням, а особами, які не є
суб'єктами оціночної діяльності та не
наділені відповідними повноваженнями
для проведення таких розрахунків.

На думку скаржника, сума завданого
позивачу матеріального збитку повинна
бути зменшена на суму франшизи та
складати на більше 6479,67 грн., де: 7479,67
грн. (сума збитку за звітом) - 1000,00 грн.
(франшиза).

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду (головуючий суддя -
Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В.,
Пироговський В.Т.) від 26.06.2014 р.
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ОСТРА" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 08.07.2014 р. о 12:30.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не
надходив.

07.07.2014 р. до суду надійшла телеграма, в
якій позивач просив відкласти розгляд
справи, посилаючись на те, що останнім
отримано ухвалу апеляційного
господарського суду лише увечері 04.07.2014
р., у зв'язку із чим позивачу бракує часу
для відрядження свого представника до
суду для участі у судовому засіданні
08.07.2014 р.

У судове засідання 08.07.2014 р. з'явився
представник Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ОСТРА",
який підтримав доводи апеляційного
скарги у повному обсязі.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України явка у
судове засідання це право, а не
обов'язок учасників процесу, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка у судове
засідання представника позивача у
даній справі обов'язковою не
визнавалась, судовою колегією вирішено
розглянути апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ОСТРА" за
відсутності представника Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "ВіДі-Страхування".

Заслухавши пояснення представника
скаржника, розглянувши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом першої інстанції
фактичних обставин справи і їх повноту,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність передбачених статтею 104
Господарського процесуального кодексу
України підстав для скасування
оскарженого рішення суду, з огляду на
наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101
ГПК України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається з матеріалів
справи, 16.01.2013р. між Товариством з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "ВіДі-Страхування" (страховик)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВіДі-Лізинг"
(страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту №007176 терміном дії з 27.07.2013р.
до 26.01.2014р. В якості забезпеченого
транспортного засобу умовами договору
визначено автомобіль Citroen Berlingo, д/н
НОМЕР_3, номер кузову НОМЕР_5, 2011року
випуску.

28.07.2013 р. об 11:45 громадянин ОСОБА_2,
керуючи автомобілем „Тойота" д/н
НОМЕР_4 у м. Києві по бульвару
Чоколівському, 39, під час
перестроювання не врахував дорожню
обстановку та не надав дорогу
автомобілю марки „Сітроен” д/н НОМЕР_3,
який рухався у попутному напрямку по
тій смузі, на яку він мав намір
перестроїтися, внаслідок чого здійснив
з ним зіткнення з автомобілем марки
„Сітроен” д/н НОМЕР_3, внаслідок чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 06.08.2013р. ОСОБА_2 визнано
винним у скоєні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді
адміністративного штрафу в розмірі 340
грн.

З копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу вбачається, що
транспортний засіб Citroen Berlingo, д/н НОМЕР_3
належав на праві власності ТОВ
"ВіДі-Лізинг".

10.09.2013 року експертом-оцінювачем ОСОБА_3
за участю представника Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "ВіДі-Страхування" та
представника власника транспортного
засобу було проведено огляд
транспортний засіб марки Citroen Berlingo, д/н
НОМЕР_3, про що складено дефектну
відомість огляду колісного
транспортного засобу.

10.10.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВіДі-Лізинг"
звернулось до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі-Страхування" із заявою про
виплату страхового відшкодування, в
якій просило здійснити виплату
відшкодування на користь СТО, якою
проводились ремонтні роботи
пошкодженого транспортного засобу -
ТОВ „ВіДі Елеганс".

З копії звіту №401 від 20.09.2013р. про
визначення вартості матеріального
збитку, спричиненого власнику
транспортного засобу марки Citroen Berlingo,
д/н НОМЕР_3 вбачається, що вартість
матеріальної шкоди, спричиненої в
результаті пошкодження автомобіля Citroen
Berlingo, д/н НОМЕР_3 склала 7479,67 грн.

Згідно рахунку №ЕСеС-0005887 від 11.09.2013р
ТОВ „ВіДі Елеганс", виданого власнику
пошкодженого транспортного засобу ТОВ
"ВіДі-Лізинг" (копія а.с. 51), вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу склала 8965,80 грн. (у
т.ч. 1494,30 грн. ПДВ).

Відповідно до даних акту виконаних
робіт № ЕСЕСА-005087 від 04.11.2013р. вартість
фактично проведеного ТОВ „ВіДі
Елеганс" відновлювального ремонту
транспортного засобу склала 8965,80 грн. (у
т.ч. 1494,30 грн. ПДВ).

Платежем від 14.11.2013р. Товариством з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "ВіДі-Страхування" було
виплачено ТОВ „ВіДі Елеганс"
(організацією, якою проводились
ремонтні роботи) 8965,80 грн.

Судом з'ясовано, що цивільна-правова
відповідальність власника
транспортного засобу „Тойота" д/н
НОМЕР_4 ОСОБА_2 була застрахована
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "ОСТРА" з терміном
дії полісу від 22.04.2013р. до 22.04.2014р. та з
лімітом відповідальності страховика
за шкоду, заподіяну майну на рівні 50000
грн. і з розміром франшизи у 1000 грн.

09.12.2013р. Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі-Страхування" звернулось до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ОСТРА" з заявою про
страхове відшкодування (та переліком
необхідних документів), у якій
повідомлялось відповідача про
необхідність компенсування позивачу в
порядку регресу 8965,80 грн., що були
відшкодовані позивачем ТОВ
"ВіДі-Лізинг". Вказану заяву було
отримано відповідачем 16.12.2013р., що
підтверджується копією поштового
повідомлення про вручення, однак,
останнім відмовлено у виплаті в
порядку регресу 8965,80грн., з посиланням
на невідповідність даних про
матеріальну шкоду, визначених
експертом-оцінювачем розміру фактично
виплаченого відшкодування, з
посиланням на неправомірність
включення суми ПДВ до страхового
відшкодування та на неврахування
розміру франшизи при виплаті
страхового відшкодування.

Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі-Страхування" звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ОСТРА"
8965,80 грн. страхового відшкодування.

Відтак, судовою колегією з'ясовано, що
фактичні витрати, понесені позивачем
на сплату вартості ремонтних робіт, що
проводились ТОВ „ВіДі Елеганс"
становили 8965,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно п.2.3 ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до страховика,
якщо забезпечений транспортний засіб,
що заподіяв шкоду, було встановлено та
страховик був зобов'язаний, але не
виплатив страхове відшкодування у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи вищевикладені приписи
чинного законодавства та обставини
справи, судова колегія відхиляє
твердження скаржника з приводу того, що
сума завданого позивачу матеріального
збитку повинна бути зменшена та
складати на більше 6479,67 грн. адже
необхідно брати до уваги саме фактичні
витрати на сплату вартості ремонтних
робіт, які становили - 8965,80 грн., що
підтверджується актом виконаних робіт
№ ЕСЕСА-005087 від 04.11.2013р. (арк. спр. 98).

Водночас, місцевим господарським судом
на виконання приписів п. 12.1 ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" правомірно зменшено суму
позовних вимог на 1000 грн. (франшиза) та
стягнуто з відповідача 7965,80 грн.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що приписами Закону України „Про
обов'язкове страхування власників
наземних транспортних засобів" не
передбачається обов'язкового
визначення професійним оцінювачем
шкоди, завданої транспортному засобу
під час ДТП, відповідно, необхідність
відшкодування шкоди не ставиться у
залежність від проведення такої
оцінки.

Отже, посилання скаржника на те, що
розмір шкоди визначався особами, які не
є суб'єктами оціночної діяльності не
заслуговує на увагу колегії суддів.

Суд апеляційної інстанції, також,
підтримує висновки суду першої
інстанції з приводу включення
позивачем суми ПДВ в рахунок
сплаченого відшкодування, так як цю
суму було перераховано за придбання у
платника ПДВ ТОВ „ВіДі Елеганс"
деталей по ремонту транспортного
засобу, що відповідає даним роз'яснень
Державної податкової адміністрації
України, викладеним у листі від 21.08.2009
року за №10143/5/16-1516 та положенням ст. 36
(п.2) Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
висновків місцевого господарського
суду не спростовують та, на думку
судової колегії, є нічим іншим аніж
намаганням уникнути відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Скаржником, всупереч вимог вказаної
норми закону, не було надано належних
доказів, які б спростували висновки,
викладені в оскарженому судовому
рішенні.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку, що рішення господарського
суду Одеської області від 10.06.2014р. у
справі №916/634/14 є законним та
обґрунтованим, оскільки його прийнято
в результаті повного з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та правильного застосування норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для задоволення
апеляційної скарги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ОСТРА" суд апеляційної
інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Одеський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської
області від 10.06.2014р. у справі №916/634/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ОСТРА" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 10.07.2014
р.

Головуючий суддя
І.Г. Філінюк

Суддя
Л.В. Лавриненко

Суддя
В.Т. Пироговський