номер провадження справи 20/38/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014
Справа № 908/2001/14

За позовом Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" в
особі Виробничого структурного
підрозділу Василівського району
електричних мереж (71601, Запорізька
область, м. Василівка, вул. Гоголя, 1 а)

до Комунальної установи
"Дніпрорудненська міська лікарня
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області" (71630,Запорізька область, м.
Дніпрорудне, вул. Зелена 2)

про стягнення суми 128952,14 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Яковішина Л.В. (дов. № 241
від 16.04.2014 р.);

Від відповідача - Сорокін В.В. (дов. № 05
від 02.10.2012 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача суми 128952,14 грн., із яких:
112834,78 грн. боргу за спожиту активну
електричну енергію, 479,92 грн. боргу за
перетікання реактивної
електроенергії, 7625,99 грн. пені, 1682,50 грн.
- 3 % річних, 6328,95 грн. інфляційних
нарахувань.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.06.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/2001/14,
справі присвоєно номер провадження
20/38/14, справу призначено до розгляду на
25.06.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК України в
судовому засіданні оголошувалась
перерва до 03.07.2014 р.

В судовому засіданні 03.07.2014 р. справу
розглянуто, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені в позовній заяві. На підставі
договору про постачання електричної
енергії № 849 від 12.12.2013 р., договору № 849
від 03.02.2014 р. про постачання електричної
енергії, яка закуповується за державні
кошти, ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530, ст. 625
Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь 112834,78 грн. боргу за
спожиту активну електричну енергію,
479,92 грн. боргу за перетікання
реактивної електроенергії, 7625,99 грн.
пені, 1682,50 грн. - 3 % річних, 6328,95 грн.
інфляційних нарахувань.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав частково, у письмовому відзиві
зазначив наступне. Відповідач
погоджується із наданим розрахунком
суми основного боргу: за спожиту
активну електричну енергію - 112834,78 грн.,
за перетікання реактивної
електроенергії - 479,92 грн. Виконати
зобов'язання самостійно відповідач,
який є бюджетною установою, не може
через відсутність відповідних коштів.
Не погоджується із розрахунком пені,
оскільки розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, тоді як договором № 849 від
12.12.2013 р. (п. 11 додатку № 4 до договору)
встановлений розмір пені - 0,5% від суми
платежу. Зазначає, що день фактичної
сплати суми заборгованості не повинен
включатися в період часу, за який
здійснюється стягнення пені та
інфляційних нарахувань. Надав
контррозрахунки інфляційних
нарахувань та пені за період з 20.09.2013 р.
по 30.04.2014 р. за договором від 12.12.2013 р., та
за період з 20.02.2014 р. по 24.04.2014 р. за
договором № 849 від 03.02.2014 р. Просить
позов задовольнити частково на суму
112834,78 грн. заборгованості за спожиту
активну електричну енергію, на суму 479,92
грн. заборгованості за перетікання
реактивної електроенергії, 275,45 грн.
пені, 1682,50 грн. - 3% річних, 7262,94 грн.
інфляційних нарахувань.

Розглянувши матеріали справи,
оригінали яких оглядалися в судових
засіданнях, та вислухавши пояснення
представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 р. між Відкритим акціонерним
товариством "Запоріжжяобленерго"
(Постачальник електричної енергії,
позивач у справі) та Комунальною
установою "Дніпрорудненська міська
лікарня Дніпрорудненської міської
ради Василівського району Запорізької
області" (Споживач, відповідач) був
укладений договір про постачання
електричної енергії № 849, відповідно до
якого позивач продає електричну
енергію відповідачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку № 1 "Обсяги постачання
електричної енергії споживачу", а
відповідач оплачує вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору.

У пункті 9.5 договору сторони
встановили, що договір набирає
чинності з дня його підписання і
укладається на термін до 31.12.2013 р.
Згідно з п. 9.6 договору сторони,
керуючись ст. 631 ЦК України, дійшли
згоди, що умови цього договору
застосовуються до відносин між
сторонами, які виникли до його
укладання, починаючи з 01.08.2013 р.

03.02.2014 р. між зазначеними сторонами був
укладений договір № 849 про постачання
електричної енергії, яка закуповується
за державні кошти. Відповідно до умов
даного договору позивач продає
електричну енергію відповідачу для
забезпечення потреб електроустановок
споживача з приєднаною потужністю,
зазначеною у додатку № 1 "Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу", а відповідач оплачує
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору. Строк (термін) поставки
товарів: протягом з 1 січня по 31 грудня
2014 р. (п. 5.1 договору).

Відповідно до п.п. 14.1, 14.2 договір
набирає чинності з дня його підписання
і укладається на термін до 31.12.2014 р.
Сторони, керуючись ст. 631 ЦК України,
дійшли згоди, що умови цього договору
застосовуються до відносин між
сторонами, які виникли до його
укладання, починаючи з 01.01.2014 р.

Згідно з п.п. 2.3.1, 2.3.4, 2.3.5 договору № 849
від 12.12.2013 р., п.п. 6.3.1, 6.3.4, 6.3.5 договору №
849 від 03.02.2014 р. відповідач зобов'язався
виконувати умови договору; оплачувати
постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатка № 4
"Порядок розрахунків за активну
електричну енергію" та додатка № 5
"Графік зняття показів розрахункових
засобів обліку електричної енергії";
здійснювати оплату за послуги з
компенсації за перетікання реактивної
електричної енергії між
електромережею постачальника та
електроустановками споживача згідно з
додатком № 6 "Порядок розрахунків за
надання послуг з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії".

Відповідно до п.п. 4, 6 Додатку № 4 до
договорів споживач не пізніше 14-00
години 2-го робочого дня місяця,
наступного за розрахунковим, направляє
свого представника до постачальника
електричної енергії для подання у двох
примірниках підписаних уповноваженою
особою споживача та скріплених його
печаткою: Акта про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію, Акта звірки обсягу
споживання електроенергії за тарифами,
диференційованими за періодами часу.
Постачальник підписує подані акти та
один примірник повертає споживачу. За
підсумками розрахункового періоду
Постачальник виписує Споживачу
рахунок або платіжну вимогу-доручення
для остаточного розрахунку. Сума
платежу при остаточному розрахунку
визначається, виходячи з тарифів на
активну електроенергію та фактичного
обсягу спожитої електричної енергії,
згідно даних наданого споживачем Акта
про спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію з
урахуванням сум платежів, що надійшли
від споживача.

Споживач зобов'язаний у термін, що не
перевищує 5 операційних днів з дня
отримання рахунка або платіжної
вимоги-доручення, здійснити оплату
рахунка або платіжної
вимоги-доручення, що направляється
йому постачальником. Датою отримання
рахунка або платіжної вимоги-доручення
вважається: при направленні
рекомендованим листом - дата, зазначена
на фінансовому чеку поштового
відділення, що підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів); у
випадку вручення рахунка або платіжної
вимоги-доручення уповноваженому
представнику споживача під розпис в
журналі, дата, зазначена в журналі; при
направленні нарочним - дата вручення
споживачу (п. 10 додатку № 4).

Аналогічні положення містить п. 6.39
Правил користування електричною
енергією, затверджених Постановою НКРЕ
31.07.1996 р. № 28 (далі - Правила).

Відповідно до п. 2 додатку № 6 до
договору № 849 від 12.12.2013 р. «Порядок
розрахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії» розрахунковим
вважається період з 00 годин першого
числа до 24 годин останнього числа
поточного місяця. Споживач
зобов'язаний у термін, що не перевищує 5
операційних днів з дня отримання
рахунка або платіжної вимоги-доручення
здійснити оплату рахунка або платіжної
вимоги-доручення, що направляється
йому постачальником (п. 5 додатка № 6).

Матеріали справи свідчать, що
сторонами за договором № 849 від 12.12.2013 р.
були підписані та скріплені печатками
акти про спожиту активну електричну
енергію:

За серпень 2013 р. - 25040 кВт/год. на суму
31021,55 грн.;

За вересень 2013 р. - 27859 кВт/год. на суму
34513,96 грн.;

За жовтень 2013 р. - 45284 кВт/год. на суму
56101,44грн.;

За листопад 2013 р. - 38432 кВт/год. на суму
47612,64 грн.;

За грудень 2013 р. - 47070 кВт/год. на суму
58314,08 грн.

Всього за період з серпня 2013 р. по
грудень 2013 р. включно відповідачем
спожито електроенергії на суму 227563,67
грн.

Також були підписані та скріплені
печатками акти про обсяги перетікання
реактивної енергії:

За листопад 2013 р. - на суму 235,18 грн.;

За грудень 2013 р. - на суму 244,74 грн.,
всього на суму 479,92 грн.

Позивач щомісячно виставляв
відповідачу рахунки на оплату спожитої
активної електричної енергії та за
перетікання реактивної енергії, які
направлялися відповідачу поштою.
Відповідач у судовому засіданні
підтвердив отримання від позивача
рахунків.

Відповідач за спожиту електроенергію
розраховувався несвоєчасно та у не
повному обсязі, що підтверджується
долученими до матеріалів справи
банківськими виписками. Оплату за
перетікання реактивної енергії
відповідач не здійснював.

За договором № 849 від 03.02.2014 р. сторонами
були підписані та скріплені печатками
акти про спожиту активну електричну
енергію:

За січень 2014 р. - 51023 кВт/год. на суму 63211,38
грн.;

За лютий 2014 р. - 49146 кВт/год. на суму 60886,00
грн.;

За березень 2014 р. - 39683 кВт/год. на суму
49162,48 грн.

Всього за період з січня по березень 2014
р. включно відповідачем спожито
електроенергії на суму 173259,86 грн.

Позивач щомісячно виставляв
відповідачу рахунки на оплату спожитої
активної електричної енергії, які
направлялися відповідачу поштою.
Відповідач у судовому засіданні
підтвердив отримання від позивача
рахунків.

Оплата за електроенергію, спожиту за
період з січня по березень 2014 р., була
здійснена відповідачем повністю,
заборгованість відсутня. Разом з тим,
оплата здійснювалася відповідачем
несвоєчасно, що підтверджується
долученими до матеріалів справи
банківськими виписками.

Між сторонами у справі велося численне
листування з приводу наявності
заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов`язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від виконання зобов`язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193
ГК України.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У пункті 10 додатку № 4 до договорів
встановлено, що споживач зобов'язаний у
термін, що не перевищує 5 операційних
днів з дня отримання рахунка або
платіжної вимоги-доручення, здійснити
оплату рахунка або платіжної
вимоги-доручення, що направляється
йому постачальником.

У порушення умов договорів № 849 від
12.12.2013 р., 03.02.2014 р. відповідач у
обумовлені терміни оплату за спожиту
активну електроенергію не здійснив.
Так, за договором № 849 від 12.12.2013 р. за
спожиту електроенергію у серпні 2013 р.
мається заборгованість у сумі 6908,06 грн.,
у листопаді 2013 р. - у сумі 47612,64 грн., у
грудні 2013 р. - у сумі 58314,08 грн. Всього
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію становить загальну
суму 112834,78 грн.

Оплата за послуги з компенсації
перетікання реактивної електроенергії
за період з листопада по грудень 2013 р.
відповідачем не здійснювалася,
заборгованість становить суму 479,92 грн.

Відповідач позов у частині оплати за
спожиту активну електричну енергію та
за перетікання реактивної
електроенергії визнав. У матеріалах
справи маються підписані та скріплені
печатками оригінали актів звіряння
взаємних розрахунків № 849 від 17.06.2014 р.,
відповідно до яких заборгованість за
реактивну електроенергію становить
суму 479,92 грн. за період з 01.11.2013 р. по
31.12.2013 р.; заборгованість за активну
електроенергію становить суму 112834,78
грн. за період з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р.

Таким чином, вимоги про стягнення суми
112834,78 грн. боргу за спожиту активну
електричну енергію та суми 479,92 грн. за
перетікання реактивної електроенергії
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивачем заявленого вимогу
про стягнення з відповідача суми 7625,99
грн. пені, розрахованої за період з
20.09.2013 р. по 30.04.2014 р. включно по договору
№ 849 від 12.12.2013 р.та за період з 20.02.2014 р.
по 25.04.2014 р. включно по договору № 849 від
03.02.2014 р.

Відповідно до п. 4.2.1 договору № 849 від
12.12.2013 р. та п. 8.3.1 договору № 849 від 03.02.2014
р. за недотримання термінів сплати
рахунків або платіжних вимог-доручень
за активну електроенергію (п. 10 додатка
№ 4) та за надання послуг з компенсації
перетікання реактивної електроенергії
(п. 5 додатка № 6), споживач сплачує
постачальнику електричної енергії
пеню за весь період часу, протягом
якого не виконане зобов'язання по
сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за
кожний день прострочення (але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період нарахування пені) по
день фактичної оплати.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з вимогами Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Позивачем здійснено розрахунок пені в
сумі 6986,84 грн. за виставленими за
договором № 849 від 12.12.2013 р. рахунками за
серпень-грудень 2013 р. включно, окремо
по кожному рахунку. Перевіривши
розрахунок позивача, судом
встановлено, що позивачем помилково по
окремим рахункам нараховано пеню за
період, включаючи день оплати. Так, за
серпень (рахунок № 849/8а) пеню
нараховано за загальний період з 20.09.2014
р. по 15.12.2013 р. (кількість днів
прострочення 182), включено при цьому в
період нарахування 30.09.2013 р. та 26.12.2013 р.
(дні здійснення оплати), що є
помилковим. Такі саме помилки допущено
позивачем при розрахунку пені по
рахунку № 849/9а (за вересень 2013 р.):
позивачем нараховано пеню за період з
19.10.2013 р. по 26.12.2013 р. (69 днів
прострочення), тоді як 26.12.2013 р. є днем
оплати відповідачем., відповідно пеня
нараховується за 68 днів прострочення.
За рахунком № 849/10а (за жовтень 2013 р.)
нараховано пеню за період з 20.11.2013 р. по
26.12.2013 р. (37 днів прострочення).
Позивачем так само нарахування
здійснюється по 26.12.2013 р. включно, - дату
здійснення оплати, тоді як пеня повинна
розраховуватися за 36 днів
прострочення.

По договору № 849 від 03.02.2014 р.
позивачем нараховано пеню по рахункам
за січень-березень 2014 р. на загальну
суму 639,15 грн. за період з 20.02.2014 р. по
25.04.2014 р. Однак, аналогічно, помилково
включено дні оплати в період
нарахування пені.

Останнє суперечить ст. 30 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», якою
встановлено, що переказ вважається
завершеним із моменту зарахування суми
переказу на рахунок отримувача; банк
отримувача, в разі надходження суми
переказу, зараховує її на рахунок
отримувача протягом операційного дня.
Таким чином, день фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення
суми пені.

Передбачена сторонами умова
договору про сплату пені за кожний день
прострочення по день фактичної оплати,
по-перше, не суперечить ст. 30 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», по-друге, не
містить визначення «по день фактичної
оплати включно».Отже, день оплати не
включається в період нарахування пені
на прострочену суму. Посилання
позивача в письмових запереченням на
контррозрахунок пені, одержаних судом
03.07.2014 р., на п. 1.9 Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
р. № 14, в даному випадку є
необґрунтованим, оскільки із змісту
цих роз'яснень у п. 1.9 ("Коли у тексті
договору виконання грошового
зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014
року" або "включно до 1 серпня 2014 року",
то останнім днем виконання такого
зобов'язання буде 1 серпня 2014 року")
слідує, що воно стосується саме строку
виконання основного зобов'язання,
оскільки чітке визначення цього строку
має значення для визначення першого
дня початку періоду нарахування пені,
як відповідальності за порушення
основного грошового зобов'язання.

Здійснивши перерахунок, судом
встановлено, що до стягнення з
відповідача, за заявлений загальний
період з 20.09.2013 р. по 30.04.2014 р. та з 20.02.2014
р. по 24.04.2014 р. включно, підлягає
стягненню пеня в сумі 7515,34 грн. (6945,99грн.
+569,35грн.)

Заперечення відповідача щодо того, що
позивачем повинна нараховуватися пеня
в розмірі 0,5% від суми платежу судом до
уваги не беруться, оскільки пеня
позивачем правильно розрахована,
виходячи з подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період нарахування пені.
Крім того, обмеження нарахування пені
подвійною обліковою ставкою НБУ
встановлено також і договорами № 849.
Пеня у розмірі 0,5 % від суми
прострочення за кожен день
прострочення нараховується за кожен
день і тому перевищує заявлену до
стягнення суму пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 1682,50 грн. 3% річних згідно з
розрахунком за загальний період з
20.09.2013 р. по 30.04.2014 р. та з 20.02.2014 р. по
25.04.2014 р. (за договором № 849 від 12.12.2013 р.
нараховано 3% річних в сумі 1548,06 грн. та
за договором № 849 від 03.02.2014 р. - в сумі
134,44 грн.). Позивачем здійснено
розрахунок 3% річних окремо по кожному
рахунку за спожиту електроенергію за
період з серпня по грудень 2013 р. та з
січня по березень 2014 р. включно.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом
встановлено, що позивачем допущено
аналогічні арифметичні помилки при
вирахуванні суми 3% річних, як і при
вирахуванні суми пені. Відповідно до
перерахунку 3% річних, здійсненому
судом, з відповідача підлягає
стягненню загальна сума 1658,82 грн. - 3%
річних. Дні оплати не повинні
включатися в періоди прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача
на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК інфляційні
нарахування в сумі 6328,95 грн., які
розраховані за договором № 849 від 12.12.2013
р., за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014
р. включно.

Розрахунок інфляційних нарахувань
позивачем здійснений вірно, позов в цій
частині судом задовольняється.

Заперечення відповідача стосовно того,
що день фактичної сплати суми
заборгованості не повинен включатися в
період часу, за який здійснюється
стягнення інфляційних нарахувань
судом до уваги не береться, оскільки
нарахування індексу інфляції
здійснюється не на кожну дату місяці, а
в середньому на місяць (лист Верховного
Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р).

Таким чином, в цілому, позовні
вимоги задовольняються частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на сторони, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної установи
«Дніпрорудненська міська лікарня
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області» (71630, Запорізька область,
Василівський район, м. Дніпрорудне, вул.
Зелена, буд. 2, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" в
особі Виробничого структурного
підрозділу Василівського району
електричних мереж (71601, Запорізька
область, Василівський район, м.
Василівка, вул. Гоголя, 1а, , поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 06 в ЗОУ
ВАТ "Державний ощадний банк України",
МФО 313957) суму 112834 (сто дванадцять тисяч
вісімсот тридцять чотири) грн. 78 коп.
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію. Видати наказ.

Стягнути з Комунальної установи
«Дніпрорудненська міська лікарня
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області» (71630, Запорізька область,
Василівський район, м. Дніпрорудне, вул.
Зелена, буд. 2, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" в
особі Виробничого структурного
підрозділу Василівського району
електричних мереж (71601, Запорізька
область, Василівський район, м.
Василівка, вул. Гоголя, 1а, , поточний рахунок № 9 в ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) суму 479
(чотириста сімдесят дев'ять) грн. 92 коп.
заборгованості за перетікання
реактивної електроенергії, 7515 (сім
тисяч п'ятсот п'ятнадцять) грн. 34 коп.
пені, 1658 (одна тисяча шістсот п'ятдесят
вісім) грн. 82 коп. - 3% річних, 6328 (шість
тисяч триста двадцять вісім) грн. 95 коп.
інфляційних нарахувань, 2576 (дві тисячі
п'ятсот сімдесят шість) грн. 35 коп.
судового збору. Видати наказ.

У задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Повне рішення складено 08 липня 2014 р.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дати його
повного складення (дня підписання).