Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" липня 2014 р.
Справа № 906/610/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Марчук О.М. (довіреність
№2935 від 20.06.14)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м.
Житомирі справу

за позовом Квартирно -
експлуатаційного відділу міста
Житомир (м. Житомир)

до Будинкоуправління №3 Житомирської
КЕЧ району (смт.Озерне, Житомирська
область)

про стягнення 277613,74 грн.

Справа розглядається в більш тривалий
строк ніж передбачено ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача 277613,74 грн.
заборгованості по договору розстрочки
від 20.08.12., яка утворилася за період з
грудня 2013 року по лютий 2014 р. включно.

02.07.14 до суду надійшла заява №3173 від
01.07.14, в якій позивач збільшив розмір
позовних вимог та просить стягнути з
відповідача борг в розмірі 543094,02грн.,
який виник за період з грудня 2013 по
лютий 2014.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив. 08.07.14 до суду
надійшла заява №810 від 07.07.14, в якій
відповідач позов з урахуванням заяви
про збільшення розміру позовних вимог
визнав та просить розглядати справу
без участі його представника.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2012 року між Квартирно -
експлуатаційним відділом міста
Житомир (позивач) та
Будинкоуправлінням № 3 Житомирської
КЕЧ району (відповідач) укладено
договір розстрочки, згідно якого
позивач надав розстрочку відповідачу
сплати дебіторської заборгованості за
надані автопослуги в сумі 12748,46 грн.,
газопостачання в сумі 4635,86 грн.,
водопостачання та водовідведення в
сумі 145339,55 грн., електроенергію в сумі
949020,90 грн., теплопостачання 1357734,99 грн.,
всього на суму 2469479,76 грн., а відповідач
зобов'язався погашати зазначений борг
до 25 числа кожного місяця, починаючи з
серпня 2012 року по лютий 2015 року включно,
у відповідних сумах (а.с.11).

Відповідно до пп.2.3 договору,
відповідач зобов'язався забезпечити
своєчасну сплату розстрочених сум
боргу згідно з умовами, визначеними
пунктом 1 цього договору.

Згідно даних позивача, відповідачем
договірні зобов'язання порушені - не
сплачені розстрочені суми боргу за
період з грудня 2013 по травень 2014 на суму
543094,02 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем договірних зобов'язань,
позивачем пред'явлено вимогу № 1947 від
22.04.14р. про вжиття всіх необхідних
заходів щодо належного виконання умов
договору розстрочки, яка відповідачем
залишена без відповіді та задоволення
(а.с.17). Дана вимога отримана
представником відповідача , про що
свідчить відповідний підпис на ній.

Таким чином, внаслідок неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань за період з грудня 2013 по
травень 2014, утворилась заборгованість
перед позивачем, яка станом на день
прийняття рішення у справі становить
543094,02 грн. (90515,67х6).

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач позов визнав, доказів
сплати боргу не надав, у судове
засідання не з'явився.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Сплата судового збору покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Будинкоуправління № 3
Житомирської КЕЧ району (12443, смт.Озерне
Житомирського району Житомирської
області, вул.Авіаційна 57,
ідентифікаційний код 24978549) на користь
Квартирно - експлуатаційного відділу
міста Житомир (10014, м.Житомир,
вул.Адмірала Щасного 20,
ідентифікаційний код 08492505) - 543094,02 грн.
боргу, 10861,88 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-відповідачу (рек. з повідом.)