м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2640/14 24.06.14

За позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прем"єр Лізинг"

про стягнення 56 653 829,60 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Лоєнко К.Ю. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про зобов'язання
відповідача повернути позивачу
авансовий платіж у сумі 31 275 000,00 грн. за
3 електровози 2ЕС10, поставка яких не
відбулася за договором фінансового
лізингу № Д/Т-131551/НЮ від 29.08.2013р., та 185
079,60 грн. 3 % річних за користування
коштами, 13 031 250,00 грн. пені, 12 162 500,00
грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
всупереч умов укладеного між сторонами
договору фінансового лізингу №
Д/Т-131551/НЮ від 29.08.2013 р. відповідач після
одержання авансового платежу у розмірі
31 275 000,00 грн. не виконав своє
зобов'язання щодо передачі предмета
лізингу лізингоодержувачу, поставка
якого мала бути здійснена у листопаді
2013 році. Позивач на підставі п. 3.5
спірного договору фінансового лізингу
просить стягнути з відповідача на свою
користь суму авансового платежу, 3%
річних за користування цими коштами, а
також на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України
нараховує пеню та штраф.

Відповідач позов не визнає, через
канцелярію суду відповідач подав
відзив на позовну заяву, в якому вказує,
що невиконання у визначений строк
зобов'язання лізингодавця щодо
передачі лізигоодержувачу предмета
лізингу відбулось внаслідок того, що
лізингодавець не набув у власність
предмет лізингу за договором поставки
з виробником через поважну правову
підставу - відмова
нерезидента-кредитора надати позику,
що виключає його вину відповідно до ст.
614 ЦК України. В обґрунтування
заперечень також посилається на
безпідставність заявлених вимог про
повернення платежів, що були сплачені
лізингодавцю, відповідно до вимог ст. 7
Закону України "Про фінансовий лізинг"
до відмови лізингоодержувача від
договору лізингу. Зазначає, що спірним
договором між сторонами встановлено,
що сплата штрафних санкцій
відбувається лише після розірвання
договору, а відповідальність за
порушення зобов'язання, передбачена ч.2
ст.231 ГК України, умовами договору не
передбачена, тому підстави для
стягнення заявлених сум пені та штрафу
відсутні.

18.08.2014р. представник позивача подав
заяву про збільшення позовних вимог,
відповідно до якої просить зобов'язати
відповідача повернути позивачу
авансовий платіж у сумі 31 275 000,00 грн. за
3 електровози 2ЕС10, поставка яких не
відбулася за договором фінансового
лізингу № Д/Т-131551/НЮ від 29.08.2013р., та 185
079,60 грн. 3 % річних за користування
коштами, 13 031 250,00 грн. пені, 12 162 500,00
грн. штрафу від вартості 3-
непоставлених у листопаді 2013р.
електровозів 2ЕС10, 17 838 332,82 грн. пені та
16 216 666,66 грн. штрафу від вартості 4-х
непоставлених у грудні 2013р.
електровозів 2ЕС10. Заява прийнята судом
до розгляду.

У судових засіданнях 18.03.2014, 15.04.2014р.,
24.04.2014р. оголошувались перерви до
15.04.2014р., 24.04.2014р. та 29.04.2014р. на підставі
ст. 77 ГПК України.

24.04.2014р. позивачем подані додаткові
документи та заперечення на відзив
відповідача.

За розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
29.04.2014р. у зв'язку з відпусткою судді
Ярмак О.М., справу № 910/2640/14 передано для
розгляду судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.04.2014р. суддею Пукшин Л.Г.
справу № 910/2640/14 прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 15.05.2014р.

За розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
05.05.2014р. у зв'язку з виходом судді Ярмак
О.М. з відпустки, справу № 910/2640/14
передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.2014р. суддею Ярмак О.М.
справу № 910/2640/14 прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 15.05.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014р., 03.06.2014р. у зв'язку з
надходженням від позивача телеграм про
відкладення розгляду справи, розгляд
справи було відкладено відповідно до
ст. 77 ГПК України.

24.06.2014р. у засідання суду позивач свого
представника не направив, про дату та
час судового розгляду повідомлявся
належним чином. Представник
відповідача проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2013р. між позивачем - ДП «Донецька
залізниця» (лізингоодержувач за
договором) та відповідачем - ТОВ
"Прем'єр Лізинг" (лізингодавець) був
укладений договір фінансового лізингу
№ Д/Н-131551/НЮ, відповідно до якого
лізингодавець зобов'язався передати
лізингоодержувачу в тимчасове платне
володіння і користування на умовах,
передбачених цим договором предмет
лізингу - Електровози магістральні
вантажні постійного струму 2ЕС10 у
кількості 7 одиниць, що не були в
експлуатації, побудовані не раніше ніж
8-м місяців від дати постачання,
відповідають встановленим
лізингоодержувачем технічним вимогам,
визначеним у додатку № 2 до договору.

Вартість предмета лізингу погоджена у
розмірі 486 500 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 81
083 333,33 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.3 договору, загальна
сума договору на момент укладання
договору визначається виходячи з
Базового графіку лізингових платежів
(додаток № 4) та складає 640 701 181,84 грн.,
у т.ч. ПДВ 20% - 81 083 333,33 грн. або
еквівалент 80 157 785,79 доларів США, за
курсом НБУ на день укладання договору.

Сторони погодили, що предметом лізингу
по договору є Електровози магістральні
вантажні постійного струму 2ЕС10 у
кількості 7 одиниць, яке відповідає
чинним в Україні вимогам експлуатації
та встановленим лізингоодержувачем
технічним вимогам (додаток № 2), ТУ,
тощо, і яке лізингодавець набуває у
власність у продавця, на підставі та на
умовах договору купівлі-продажу та
передає його лізингоодержувачу у
володіння та користування на умовах
цього договору (п.1.1 договору).

Умовами п.2.3 договору передбачено, що
строк передачі лізингодавцем
лізингоодержувачу предмета лізингу
визначається відповідно до Графіку
поставки предмета лізингу (додаток № 3).

З урахуванням умов специфікації
(додаток № 1) та графіку поставки
(додаток № 3) відповідач зобов'язався
передати у користування позивача
предмета лізингу протягом листопада-
грудня 2013р.

Згідно п.3.4 договору визначено, що
лізингоодержувач не пізніше ніж за 30
днів до місяця поставки предмета
лізингу має сплатити лізингодавцю
авансовий платіж у розмірі 15% від
вартості предмета лізингу.

На виконання умов договору Донецька
залізниця перерахувала ТОВ «Прем'єр
Лізинг» авансовий платіж у сумі 31 275
000,00 грн. за 3 електровози 2ЕС10, поставка
яких за договором передбачена у
листопаді 2013 року, що підтверджується
платіжним дорученням № 8285 від 03.12.2013р.,
копія якого долучена до матеріалів
справи.

Спір виник у зв'язку з тим, що
відповідач після отримання авансового
платежу за поставку партії предмет
лізингу, що підлягав передачі у
листопаді 2013 році не виконав свої
зобов'язання по договору щодо передачі
відповідної партії предмета лізингу,
отриманий авансовий платіж не
повернув.

Пунктом 2.10 договору передбачено, що
сторони підтверджують, що відповідно
до ст. 628 ЦК України договір є змішаним,
та регулює між лізингодавцем та
лізингоодержувачем лізингові
правовідносини та правовідносини з
переходу права власності щодо предмету
лізингу. В разі повного та належного
виконання лізингоодержувачем своїх
обов'язків відповідно до умов договору,
лізингодавець приймає на себе
зобов'язання передати
лізингоодержувачу предмет лізингу у
власність за відповідним актом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 806 ЦК України
до договору лізингу застосовуються
загальні положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 693 ЦК
України якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати. На суму
попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Згідно п. 1.7 договору авансовий платіж -
це платіж, який вноситься
лізингоотримувачем лізингодавцю як
частина вартості узгодженої місячної
партії предмета лізингу.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що у
разі не поставки (не передачі в лізинг)
лізингодавцем Загальної місячної
сукупності одиниць предмету лізингу у
визначений графіком термін, він на
письмову вимогу лізингоодержувача,
повинен повернути авансовий платіж та
сплатити відсотки за користування
коштами з розрахунку 3% річних від
отриманої суми авансу за час
фактичного користування грошовими
коштами лізингоодержувача, починаючи з
дня отримання авансового платежу та
закінчуючи днем зарахування коштів на
повернення авансу на поточний рахунок
лізингоодержувача, а також штрафні
санкції за порушення строку поставки
предмета лізингу в лізинг, передбачені
цим договором та діючим законодавством
України. Лізингоодержувач має
повернути аванс, сплатити відсотки за
користування грошовими коштами
лізингоодержувача та відповідні
штрафні санкції протягом 20-ти
календарних днів з дати пред'явлення
відповідної вимоги лізингоодержувача.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Матеріалами справи встановлено та
відповідач не заперечує, що поставка
партії, що мала бути здійснена у
листопаді 2013р., оплаченої авансовим
платежем у сумі 31 275 000,00 грн. за 3
електровози 2ЕС10, не відбулась.

Заперечення відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву, не
приймаються судом до уваги, виходячи з
наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 693 ЦК
України, якою передбачено право
покупця у разі порушення продавцем
строку передання йому попередньо
оплаченого товару або пред'явити
вимогу про передання оплаченого
товару, або вимагати повернення суми
попередньої оплати (тобто відмовитися
від прийняття виконання), вбачається,
що умовою її застосування є неналежне
виконання продавцем свого зобов'язання
зі своєчасного передання товару
покупцю, а у разі настання такої умови
покупець має право діяти
альтернативно, тобто або вимагати
передання оплаченого товару від
продавця, або вимагати повернення суми
попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного
варіанта правової поведінки боржника є
виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання
одного з варіантів вимоги покупця має
бути вчинено ним в активній
однозначній формі такої поведінки,
причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не
визначено форму пред'явлення такої
вимоги покупця, останній може
здійснити своє право будь-яким шляхом:
як шляхом звернення до боржника з
претензією, листом, телеграмою тощо,
так і шляхом пред'явлення через суд
вимоги у визначеній законом
процесуальній формі - формі позову
(аналогічна правова позиція викладене
у постанові ВГСУ N 26/097-12 від 27.02.2013р.).

Доводи відповідача про відсутність
права у позивача вимагати від
відповідача повернення авансового
платежу на заявлену суму, сплаченого за
договором фінансового лізингу №
Д/Т-131551/НЮ від 29.08.2013р., від якого позивач
не відмовився у визначеному законом
порядку та який не був розірваний з
ініціативи лізингодавця, не
спростовують обов'язку відповідача
повернути позивачу суму передплати,
оскільки виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання (ст. 538 ЦК
України), а також передбачено п.3.5
договору.

Твердження відповідача про
відсутність його вини у неотриманні
коштів від позикодавця-нерезидента за
договором про надання позики № TRL-11/10-2013
від 11.10.2013р., що стало причиною того, що
лізингодавець не придбав предмет
лізингу та не здійснив його поставку
лізингоодержувачу також не звільняє
відповідача від виконання своїх
зобов'язань за п.3.5 договору
фінансового лізингу № Д/Т-131551/НЮ від
29.08.2013р. щодо повернення отриманого
авансового платежу у разі не поставки
(не передачі в лізинг) лізингодавцем
Загальної місячної сукупності одиниць
предмету лізингу у визначений графіком
термін, оскільки відповідач
самостійно, на власний ризик обирав
третю особу (позикодавця) для укладення
договору позики та залучення позикових
коштів для придбання предмету лізингу.

За таких обставин, оскільки відповідач
свої договірні зобов'язання в частині
поставки партії предмету лізингу, що
мала бути здійснена у листопаді 2013р. на
сплачену позивачем суму авансового
платежу не виконав та сплачену
позивачем передоплату не повернув,
вимоги позивача в частині зобов'язання
відповідача повернути позивачу
авансовий платіж у сумі 31 275 000,00 грн.
за 3 електровози 2ЕС10, поставка яких не
відбулася, є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

В частині вимог позивача про стягнення
з відповідача 3 % річних відповідно до
п.3.5 договору, за період з 03.12.2013р. по
13.02.2014р. користування коштами, суд
відмовляє, оскільки у відповідності до
умов п.3.5 договору нарахування 3% річних
від отриманої суми авансу за час
фактичного користування
лізингоодержувачем грошовими коштами
лізингодавця, пов'язане з датою
пред'явлення позивачем відповідної
вимоги про повернення авансового
платежу.

Докази надсилання на адресу
відповідача відповідної вимоги, у
матеріалах справи відсутні.

Нараховані позивачем 13 031 250,00 грн.
пені, 12 162 500,00 грн. штрафу від вартості
3- непоставлених у листопаді 2013р.
електровозів 2ЕС10, а також17 838 332,82 грн.
пені та 16 216 666,66 грн. штрафу від
вартості 4-х непоставлених у грудні 2013р.
електровозів 2ЕС10 за договором
фінансового лізингу № Д/Т-131552/НЮ від
29.08.2013р. судом не задовольняються у
зв'язку з безпідставністю їх
нарахування.

Спірним договором відповідальність
лізингодавця за порушення строків
виконання зобов'язання з передачі
майна у лізинг у вигляді пені та штрафу
не передбачено.

Частиною другою статті 231 ГК України, на
яку посилається позивач, передбачено
відповідальність за порушення
господарського зобов'язання, в якому
хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

При укладенні договору згідно умов
розділу 10 договору сторони погодили
інакшу, порівняно з ч. 2 ст. 231 ГК України,
відповідальність за неналежне
виконання зобов'язань з передачі майна
у лізинг.

За таких обставин підстави для
застосування відповідальності у
вигляді пені та штрафу, передбачених ч.
2 ст. 231 ГК України, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача авансового платежу у сумі
31 275 000,00 грн. за 3 електровози 2ЕС10,
поставка яких не відбулася. В решті
позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прем"єр Лізинг" (03150,
м.Київ, вул.Горького, буд.33-В, оф.1001, ) на користь Державного
підприємства "Донецька залізниця" (83001,
м.Донецьк, вул.Артема, 68, ) авансовий платіж у сумі 31 275 000
(тридцять один мільйон двісті сімдесят
п'ять ) грн. 00 коп. за 3 електровози 2ЕС10,
поставка яких не відбулася, 26 920
(двадцять шість тисяч дев'ятсот
двадцять) грн. 78 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК
України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя
О.М.Ярмак