ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року Справа № 907/898/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді Кота
О.В.суддівКочерової Н.О. Саранюка В.І. -
доповідача у справірозглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк"на рішення відгосподарського суд
Закарпатської області 27.11.2013та на
постанову відЛьвівського апеляційного
господарського суду 25.02.2014 у справі
господарського суду№ 907/898/13
Закарпатської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний
банк"дофізичної особи - підприємця
ОСОБА_4простягнення 200 474,87 євро, що за
офіційним курсом євро станом на 20.08.2013
складає 2 138 236,70 грн.за участю
представників сторін:

від позивача - Ковтун А.В.

від відповідача - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк", який є
правонаступником Закритого
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк", звернулося до господарського
суду Закарпатської області з позовом
про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 200 474,87 євро.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 27.11.2013 у
справі за № 907/898/13, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014,
частково задоволено позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
(Позивач). Стягнуто з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (Відповідач) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" суму 103
625,01 євро, (1 105 249,75 грн. за офіційним
курсом євро станом на 20.08.2013), в т.ч. 52 000,00
євро боргу по кредиту та 51 625,01 євро
боргу по відсотках за користування
кредитом) та 22 105,09 грн. - судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими
актами, Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить Вищий господарський суд
України скасувати рішення
господарського суду Закарпатської
області від 27.11.2013, постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 у справі
№ 907/898/13 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення з Відповідача суми 96 849,86 євро
та направити справу на новий розгляд до
Господарського суду Закарпатської
області.

В касаційній скарзі заявник вказує на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, зокрема статей 261, 264, 526, 1056
Цивільного кодексу України. Позивач
зазначає, що Відповідачем вчинено дії,
які свідчать про переривання перебігу
строку позовної давності, останню суму
на погашення відсотків позичальником
сплачено 04.07.2011, тому перебіг позовної
давності повинен обраховуватися з
05.07.2011. Крім того, позивач здійснив
підняття відсоткової ставки
відповідно до чинного законодавства
України.

У відзиві на касаційну скаргу фізична
особа - підприємець ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції залишити без змін
рішення господарського суду
Закарпатської області від 27.11.2013,
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 у справі
№ 907/898/13, а касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" - без
задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, між Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком (закрите акціонерне товариство)
в особі керуючого філією "Відділення
Промінвестбанку в м. Ужгород" (Банк) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
(Позичальник) укладено кредитний
договір № 27/4-07 від 26.12.2007 про відкриття
відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору
Банк надає Позичальнику кредит шляхом
відкриття відновлюваної кредитної
лінії у сумі, яка не може перевищувати
100 000,00 євро, на умовах, встановлених цим
договором, а Позичальник зобов'язався
повернути кредит та сплатити проценти,
встановлені цим договором. Кредит
надається Позичальнику траншами:
перший транш в сумі 70 000,00 євро, під
заставу транспортних засобів
загальною заставною вартістю 637 000,00
грн., та заставу майнових прав на
поступлення коштів по контракту на
суму 100 000 євро. 30 000 євро після
оформлення додаткового забезпечення
вартість якого перевищує суму кредиту
не менше ніж в 2 рази, в т.ч. вартість
твердої застави становить 1, 25.

Дата остаточного повернення всіх
отриманих в межах кредитної лінії сум
кредиту - 25.12.2010. Сторони, встановлюють,
що ліміт кредитної лінії зменшується
за графіком: до 31.12.2009 має бути погашена
сума 20 000,00 євро; до 31.03.2010 - 20 000,00 євро; до
30.06.2010 - 20 000,00 євро; до 30.09.2010 - 20 000,00 євро;
до 25.12.2010 -20 000,00 євро.

Пунктами 3.1, 3.3, 3.4 договору встановлено,
що проценти за користування кредитом
сплачуються Позичальником, виходячи із
встановленої Банком процентної ставки
у розмірі 12,0 відсотків річних з
розрахунку 365 (366) календарних днів у
році до фактичного виконання грошових
зобов'язань з повернення усіх
отриманих в межах кредитної лінії сум
кредиту. Проценти за користування
кредитом нараховуються Банком
щомісячно 26 числа на період з 26 числа
попереднього місяця до 25 числа
звітного місяця, а також в день
остаточного повернення кредиту, і
сплачуються Позичальником протягом 5
банківських днів з дати їх нарахування.
Відсотки за грудень нараховуються в
останній робочий день цього місяця по
останній робочий день грудня та
сплачуються не пізніше останнього
робочого дня цього місяця.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6 договору у
випадку порушення Позичальником
встановленого пунктом 2.2 строку
погашення одержаного кредиту
Позичальник надалі сплачує проценти за
неправомірне користування кредитом
виходячи з процентної ставки у розмірі
15 % процентів річних, порядок
нарахування та сплати яких
встановлюється пунктами 3.3, 3.4 цього
договору. У випадку настання будь-якої
із наступних подій: збільшення розміру
облікової та/або ломбардної ставки
та/або ставки рефінансування
Національного Банку України; зниження
вартості української гривні по
відношенню до долара США; підвищення
розрахункової вартості придбання
Банком кредитних ресурсів; збільшення
рівня інфляції; невиконання та/або
неналежного виконання пункту 4.2.2
кредитного договору Банк та
Позичальник вносять зміни до договору
щодо відповідного збільшення розміру
процентів за користування кредитом.
Зміни повинні бути внесені шляхом
укладання додаткової угоди протягом 5
банківських днів з моменту направлення
Банком повідомлення Позичальнику.

Відповідно до умов пункту 3.8
Позичальник доручив Банку здійснювати
договірне списання коштів з
відповідного поточного рахунку,
відкритого в Промінвестбанку м.
Ужгород, на погашення кредиту,
процентів та виконання інших
зобов'язань Позичальника за цим
договором. Банк вправі списувати кошти
у вигляді відсотків та кредиту при
настанні умов, передбачених пунктами
2.2, 3.1, 3.3, 3.4, шляхом оформлення
меморіального ордеру відповідно до
Інструкції про безготівкові
розрахунки в національній валюті в
Україні.

Договором про внесення змін №1 від
13.03.2008 сторонами внесено зміни і
доповнення до кредитного договору №
27/4-07 від 26.12.2007, викладено в новій
редакції пункт 2.1, згідно з яким Банк
починаючи з 13.03.2008 по 25.12.2010 збільшує
ліміт відновлювальної кредитної лінії
на суму 30 000,00 євро до загального ліміту
кредитної лінії 130 000,00 євро. Пункт 2.2
викладено в новій редакції, згідно з
якою датою остаточного повернення всіх
отриманих в межах кредитної лінії сум
кредиту визначено 25.12.2010 та встановлено
новий графік зменшення кредитної
лінії, відповідно до якого
Позичальником до 31.12.2009 має бути
погашена сума 26 000,00 євро; до 31.03.2010 -
26 000,00 євро; до 30.06.2010 - 26 000,00 євро, до
30.09.2010 - 26 000,00 євро; до 25.12.2010 - 26 000,00 євро.

Договором про внесення змін № 2 від
04.06.2008 пункт 3.1 договору викладено в
новій редакції, згідно з умовами якого
передбачено сплату процентів за
користування кредитом починаючи з
26.05.2008 , виходячи з встановленої Банком
процентної ставки 13,0 річних з
розрахунку 365 (366) календарних днів у
році до фактичного виконання
зобов'язань з повернення всіх
отриманих в межах кредитної лінії сум.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, Банк надав Позичальнику
кредит в розмірі, обумовленому пунктом
2.1 зі змінами, внесеними договором від
13.03.08, а саме: в розмірі 130 000,00 євро, що
підтверджується доданими до
матеріалів справи копіями платіжного
доручення в іноземній валюті № 1 від
27.12.2007, заяв про продаж іноземної
валюти, роздруківок про рух коштів на
поточному та позичковому рахунках ФОП
ОСОБА_4

У зв'язку з невиконання Відповідачем
кредитного договору, не погашення
кредиту та сплати нарахованих
відсотків за користування кредитом,
Банк звернувся з позовом про стягнення
з Відповідача 130 000,00 євро
боргу по кредиту, 70 474,87 євро - відсотків
за користування кредитом.

Суд першої інстанції, з позицією якого
погодився апеляційний господарський
суд, часткового задовольняючи позовні
вимоги Позивача, посилається на статтю
526 Цивільного кодексу України, статтю 193
Господарського кодексу України
відповідно до яких зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до закону , інших правових
актів, договору, а за відсутності таких
умов вимог - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться. Отримані
Відповідачем кредитні кошти не
повернуто, а проценти за користування
кредитом погашено частково, в розмірі
лише 20 282,51 євро.

Відповідачем заявлено про
застосування позовної давності до
вимог в частині стягнення 78 000,00 євро
боргу по кредиту та нарахованих на цю
суму відсотків за користування
кредитом.

Відповідно до статті 261 Цивільного
кодексу України початок перебігу
позовної давності пов'язаний з
моментом, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої особи права на позов.
Умовами кредитного договору, що
передбачають графік погашення кредиту,
встановлено окремі самостійні
зобов'язання позичальника, які
деталізують його обов'язок повернути
борг частинами та встановлюють
настання самостійних правових
наслідків за невиконання цього
обов'язку.

Сторонами у пункті 2.2 кредитного
договору № 27/4-07 від 26.12.2007, із змінами,
внесеними договором №1 від 13.03.2008,
встановлено графік погашення кредиту,
відповідно до якого визначено строки
виконання зобов'язань по внесенню
чергових платежів, останній з яких
підлягав внесенню до дати 25.12.2010р., яка
визначена як дата остаточного
повернення отриманих в межах кредитної
лінії сум кредиту. Отже, поряд з
остаточним терміном погашення кредиту,
який співпадає з датою сплати
останнього чергового платежу, сторони
встановили строки виконання
Позичальником окремих зобов'язань
(внесення чергових платежів ), що
входять до змісту визначеного
договором зобов'язання.

Відповідно, право Банку вважається
порушеним з моменту недотримання
Позичальником строку погашення
кожного чергового платежу, а отже
початок перебігу позовної давності по
кожному черговому платежу починається
з моменту порушення строку його
погашення.

Беручи до уваги умови кредитного
договору, що погашення кредиту
здійснюється рівними частинами по 26
000,00 євро з періодичністю сплати - до
31.12.2009, до 31.03.2010, до 30.06.2010, до 30.09.2010, до
25.12.2010 (п.2.2) та сплата процентів за
користування кредитом - щомісячно (за
період з 26 числа попереднього місяця по
25 число звітного місяця) протягом 5
банківських днів з дати нарахування,
суди дійшли висновку, що початок
позовної давності для стягнення цих
платежів слід обчислювати з моменту
невиконання Відповідачем кожного із
цих зобов'язань, тобто з моменту
порушення сплати кожного чергового
платежу як по погашенню кредиту, так і
по сплаті процентів.

Судами прийнято до уваги заяву
Відповідача про застосування позовної
давності та відмовлено у стягненні з
Відповідача боргу по кредиту в розмірі
78 000, 00 євро, боргу по відсотках за
користування кредитом у суми 8 379,04 євро,
у зв'язку з пропуском позовної
давності.

Суди попередніх інстанцій
проаналізували підставність
нарахування Банком починаючи з 26.10.2008
відсоткової ставки 15% за користування
кредитом та дійшли висновку про її
необґрунтованість, з огляду на
суперечність обґрунтувань,
відсутність конкретно визначених та
належним чином доведених підстав
застосованого підвищення відсоткової
ставки, які мали бути чітко наведені за
змістом самих позовних вимог, а також
підтверджені належними доказами.
Доданий до позовної заяви розрахунок
взагалі не містить розгорнутих даних
щодо конкретного періоду нарахування
відсотків за користування кредиту,
застосованої в межах цього періоду
відсоткової ставки, а також розміру
кредиту, з якого нараховано відсотки.

Позивачем документально не
обґрунтовано існування відповідних
передбачених пунктами 4.2.8, 4.3.9 договору
підстав для застосування підняття
відсоткової ставки, не обґрунтовано та
не підтверджено підстави підняття
відсоткової ставки за нездійснення
страхування заставного майна,
починаючи саме з дати - 26.10.2008.

Відтак, господарський суд першої
інстанції дійшов висновку, що на
підставі частини 1 статті 1048
Цивільного кодексу України та умов
пункту 3.1 кредитного договору із
змінами, внесеними договором № 2 від
04.06.2008, правомірним є застосування за
період користування кредитом з 26.05.2008
по 20.08.2013 відсоткової ставки в розмірі
13%, як це обумовлено пунктом 3.1
кредитного договору із змінами,
внесеними договором № 2 від 04.06.2008.

Місцевий господарський суд прийняв
рішення про відмову у стягненні з
Відповідача 10 470,82 євро боргу по
відсотках у зв'язку з безпідставним
застосуванням відсоткової ставки в
розмірі 15%.

Судом першої інстанції, з позицією
якого погодився апеляційний
господарський суд, здійснено
перерахуванок заборгованості по
відсоткам, з урахуванням процентної
ставки 13%, та присуджено до стягнення з
Відповідача на користь Позивача 52 000,00
євро боргу по кредиту та 51
625,01євро боргу по відсотках за
користування кредитом, що разом
складає 103 625,01 євро (1 105 249,75 грн. за
офіційним курсом євро станом на
визначену позивачем при складанні
розрахунку боргу дату - 20.08.2013).

Судами не взято до уваги доводи
Позивача про переривання позовної
давності, вчиненням Відповідачем дій
щодо сплати відсотків, зверненням з
клопотанням про оформлення
реструктуризації у зв'язку з
неможливістю виконувати затверджений
графік погашення, як необґрунтовані.

Колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, відповідно до
статті 11 Цивільного кодексу України є,
зокрема, договори. Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України
встановлює, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1056 Цивільного
кодексу України розмір процентів та
порядок їх сплати за договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Статтею 345 Господарського кодексу
України встановлено, що кредитні
відносини здійснюються на підставі
кредитного договору, що укладається
між кредитором і позичальником у
письмовій формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно із статтею 256 даного Кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
передбачена загальна позовна давність
встановлена тривалістю у три роки.

У статті 261 Цивільного кодексу України
вказується, що початок перебігу
позовної давності пов'язаний з
моментом, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
Зокрема, за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Умовами кредитного договору,
передбачено графік погашення кредиту,
відповідно до якого Позичальником до
31.12.2009 має бути погашена сума 26 000,00 євро;
до 31.03.2010 - 26 000,00 євро; до 30.06.2010 - 26 000,00
євро, до 30.09.2010 - 26 000,00 євро; до 25.12.2010 - 26
000,00 євро.

Аналізуючи умови договору і зміст
зазначених правових норм, слід дійти
висновку про те, що у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів і процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення кожного
чергового платежу. Аналогічна позиція
Верховного Суду України викладена у
постановах від 06.11.2013, від 19.03.2014.

Відтак, право Банку вважається
порушеним з моменту недотримання
Позичальником строку погашення
кожного чергового платежу, тому
початок перебігу позовної давності по
кожному черговому платежу починається
з моменту порушення строку його
погашення.

За таких обставин, судами попередніх
інстанцій правомірно застосовано
позовну давність та частково
задоволено позовні вимоги Позивача.

Колегією суддів Вищого господарського
суду України не приймаються твердження
Позивача щодо переривання позовної
давності у зв'язку з частковою сплатою
процентів за користування кредитом,
оскільки якщо виконання зобов'язання
передбачалося частинами або у вигляді
періодичних платежів і боржник вчинив
дії, що свідчать про визнання лише
певної частини (чи періодичного
платежу), то такі дії не можуть бути
підставою для переривання перебігу
позовної давності стосовно інших
(невиконаних) частин платежу. Що
стосується заяви Відповідача про
реструктуризацію від 01.09.2010, то в ній
Позичальник зобов'язується погасити
прострочені відсотки без зазначення
розміру, періоду нарахування і
прострочення та не вказує на визнання
боржником боргу по кредиту.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
судів попередніх інстанцій, зводяться
передусім до переоцінки доказів у
справі, однак відповідно до
імперативних приписів частини 2 статті
1117 Господарського процесуального
кодексу України касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні та постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Згідно з частиною 1 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція перевіряє
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
на підставі встановлених фактичних
обставин справи.

Враховуючи зазначене, відсутні
підстави для зміни або скасування
рішення господарського суду
Закарпатської області від 27.11.2013,
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 у справі
№ 907/898/13.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Закарпатської області від 27.11.2013 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 у справі
№ 907/898/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
Кот О.В.

Судді
Кочерова Н.О.

Саранюк В.І.