ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

06.05.2014р.
Справа №917/339/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Акцент-банк", вул.Батумська,
11, м.Дніпропетровськ, 49074

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36039

про стягнення 33885,97 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан
Т.С.

Представники сторін:

від позивача: Дегтяр А.А. дов. №798-О від
04.03.2014р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення 33 885,97 грн., із яких
заборгованість за кредитом - 13 000,00 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 12800,66 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за користування кредитом -
5499,61 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2585,70 грн.

26.03.2014р. за вх. канцелярії суду №3872
представник позивача Стрельник Р.М. на
виконання вимог ухвали суду подав
додаткові докази по суті предмету
спору. Суд подані докази прийняв,
розглянув та залучив до матеріалів
справи.

ФОП ОСОБА_1 27 березня 2014 року за вх.
канцелярії суду №3935 подала відзив на
позовну заяву в якому суму
заборгованість за кредитом в розмірі
13000,00 грн. визнає та просить суд
відмовити Позивачу у вимогах щодо
сплати процентів, пені та комісії в
зв"язку з скрутним матеріальним
становищем та утриманні двох
неповнолітніх дітей. Суд поданий
відзив прийняв та залучив до
матеріалів справи.

В заяві від 17.04.2014 року за вх. канцелярії
суду №5061 ФОП ОСОБА_1 просить суд
розстрочити суму заборгованості за
кредитом 13000,00 грн. на 48 місяців з
погашенням суми не більше як 271,00 грн.
Суд подану заяву прийняв та залучив до
матеріалів справи.

На виконання вимог ухвали суду 06.05.2014
року за вх. канцелярії суду №58154
представник позивача Дегтяр А.А. подав
до суду додаткові докази по суті
предмету спору. Суд подані докази
прийняв та залучив до матеріалів
справи.

З огляду на вищевикладене, а також
достатністю документальних доказів в
матеріалах справи для її розгляду по
суті, суд розглядає справу за наявними
в ній матеріалами відповідно до статті
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши і оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, а також за результатами
оцінки поданих сторонами
господарського процесу доказів, у
нарадчій кімнаті суд задовольняє
позовні вимоги виходячи з наступного:

16 червня 2011р. Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1)
було підписано заяву про відкриття
поточного рахунку ( далі-заява). Згідно
заяви відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг (
далі-умови), тарифів банку, що розміщені
в мережі Інтернет, які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування б/н від 16.06.2011 р. (
далі-договір)

Як зазначає позивач, відповідно до
договору відповідачу було встановлено
кредитний ліміт на поточний рахунок
ФОП ОСОБА_1 в електронному вигляді
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта, що визначено та
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.11.1.16 умов - при
укладенні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
клієнта до "Умов і правил надання
банківських послуг", банк і клієнт
допускають використання підписів
клієнта у вигляді електронно-цифрового
підпису та/або підтвердження через
пароль, спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Як вказує позивач, кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта. Кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди.

Відповідно до 3.11.1.8. умов - повернення
платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом 1 року з
моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг ( або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки").

Відповідно до довідки від 16.01.2014 р. про
розмір встановленого кредитного
ліміту, ФОП ОСОБА_1 станом на 16.01.2014р.
встановлено кредитний ліміт у розмірі
13000,00 грн.

У відповідності до банківської виписки
з 02.12.2011р. по 09.12.2013р. та розрахунку
заборгованості, станом на 09.12.2013р. сума
заборгованості відповідача перед
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "Приватбанк" складає
33885,97 грн.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання можуть виникати: з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
повернення отриманих коштів не надано,
таким чином, вимоги позивача про
стягнення заборгованості у розмірі 13
000,00грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до розділу 3.11.4. Умов,
затверджено порядок розрахунків, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо наass="fs95">
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі, 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо з
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду з якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24 % річних,
починаючи з останньої дати періоду в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошових зобов'язань
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48 %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань. Під
"непогашенням кредиту" мається на увазі
не виникнення на поточному рахунку
нульового дебетового сальдо при
закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.11.2.3.4. Умов, банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

У відповідності до 3.11.5.1 Умов, при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами, винагороди, термінів
повернення кредиту, клієнт сплачує
банку за кожний випадок порушення пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.11.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порядку пункту третього статті 83
Господарського процесуального кодексу
України суд при прийнятті рішення має
право у виняткових випадках зменшувати
розмір неустойки (штрафу, пені). Право
зменшення розміру неустойки
передбачено частиною третьою статті 551
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пунктом 2.4 роз'яснення ВАСУ № 02-5/293 від
29.04.94р. "Про деякі питання практики
застосування майнової
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань" зазначено, що зменшення
розміру пені можливе виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеня виконання зобов'язань,
причини неналежного виконання,
незначності прострочення у виконанні
зобов'язання, невідповідності розміру
пені наслідкам порушення.

Судом встановлено що, причиною
несплати кредитних платежів є
фінансовий стан відповідача -
збитковість підприємницької
діяльності, утримання двох малолітніх
дітей.

Згідно з ч.2 ст. 233 ГК України якщо
порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника, зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи усі обставини справи,
відсутність доказів того, що порушення
зобов'язання завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин,
позивач частково розраховувався за
користування кредитом, суд дійшов
висновку про відмову в частині
стягнення пені в розмірі 2749,80 грн.

В заяві від 17.04.2014 року за вх. канцелярії
суду №5061 ФОП ОСОБА_1 просить суд
розстрочити суму заборгованості за
кредитом 13000,00 грн. на 48 місяців з
погашенням суми не більше як 271,00 грн. В
обґрунтування необхідності розстрочки
виконання судового рішення ФОП ОСОБА_1
надала суду Вимогу ДПІ у м.Полтаві про
сплату боргу в розмірі 10970,78 грн., докази
звернення до Державної реєстраційної
служби про припинення підприємницької
діяльності, докази того, що на її
утриманні знаходяться двоє
неповнолітніх дітей.

Тобто, неможливість виконання рішення
суду у боржника склалась не у зв'язку з
небажанням його невиконання, а у
зв'язку з об'єктивними обставинами, на
які боржник миттєво вплинути не має
можливості.

Судом приймається до уваги факт, що
боржник звертався до установи Банку з
пропозицією надати розстрочку сплати
кредиту, що свідчить про намір боржника
добровільно виконати рішення суду.

Вищевказані обставини свідчать про
складність та винятковість випадку
неможливості виконання рішення суду
одним платежем з огляду на розмір суми,
що підлягає перерахуванню стягувачу,
та фактичний стан боржника. Надання
розстрочки забезпечить можливість
боржнику добровільно виконати рішення
суду в повному обсязі без нанесення
шкоди як самому боржнику, так і Банку.

Статтею 121 ГПК України не вимагається
обмеження будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

В п. 2 роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України N 02-5/333 від
12.09.96 "Про деякі питання практики
застосування статті 121 Господарського
процесуального кодексу України"
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

З огляду на вищенаведене суд дійшов
висновку про задоволення заяви ФОП
ОСОБА_1 з метою забезпечення їй
добровільного виконання рішення
господарського суду відповідно до
запропонованого ним графіку шляхом
перерахування коштів безпосередньо
на розрахунковий рахунок стягувача.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Згідно зі
статтею 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

За викладеного, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 31 136,16 грн., з
яких 13 000,00 грн. заборгованості за
кредитом, 12 800,66 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом,
2585,70 грн. - заборгованості по комісії за
користування кредитом та 2749,80 грн.
пені за несвоєчасність виконання
зобов"язань за Договором підтверджені
документально та нормами
матеріального права, не спростовані
відповідачем, а тому в цій частині
підлягають задоволенню. В частині
стягнення з відповідача 2749,80 грн. пені
суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Суд відхиляє задоволення клопотання
ФОП ОСОБА_1 про звільнення від сплати
судового збору її, як одинокої матері,
оскільки одинокі матері не входять до
переліку осіб, визначених ст. 5 ЗУ "Про
судовий збір", що звільнені від сплати
судового збору.

З врахуванням того, що відшкодування
витрат на сплату судового збору в
розмірі 1720,50 грн., в порядку ст. 49 ГПК
України, покладається на відповідача
до стягнення підлягає 32 856,67 грн.

Враховуючи викладені обставини, суд,
приходить до висновку про розстрочення
виконання рішення суду рівними
частинами на 24 місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Після виходу з нарадчої кімнати суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення яким позовні вимоги
задоволено частково.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши і
оцінивши подані додаткові докази,
керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44
- 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 (36039,
АДРЕСА_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Акцент-банк" (49074, м.
Дніпропетровськ, вул.Батумська, буд.11,
) заборгованість за
Договором б/н від 16.06.2011р. в розмірі 32856,67
грн., з яких 13 000,00 грн. заборгованості за
кредитом, 12 800,66 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом,
2585,70 грн. - заборгованості по комісії за
користування кредитом та 2749,80 грн.
пені за несвоєчасність виконання
зобов"язань за Договором, витрати на
сплату судового збору в розмірі 1720 грн.
50 коп. судового збору.

3. В стягненні пені за несвоєчасність
виконання зобов"язань за Договором в
розмірі 2749,80 грн. - в і д м о в и т и.

4. Розстрочити виконання рішення суду
господарського суду Полтавської
області від 06.05.2014 р. по справі № 917/339/14
на 24 місяці. з щомісячною сплатою
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1,
ІПН НОМЕР_1 (36039, АДРЕСА_1) на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Акцент-банк" (49074, м.
Дніпропетровськ, вул.Батумська, буд.11,
) згідно графіку:

- травень 2014р. - 1369,03 грн.

- червень 2014р. - 1369,03 грн.

- липень 2014р. - 1369,03 грн.

- серпень 2014р. - 1369,03 грн.

- вересень 2014р. - 1369,03 грн.

- жовтень 2014 р. - 1369,03 грн.

- листопад 2014 р. - 1369,03 грн.

- грудень 2014р. - 1369,03 грн.

- січень 2015р. - 1369,03 грн.

- лютий 2015р. - 1369,03 грн.

- березень 2015р. 1369,03 грн.

- квітень 2015р. - 1369,03 грн.

- травень 2015р.- 1369,03 грн.

- червень 2015р. - 1369,03 грн.

- липень 2015р. - 1369,03 грн.

- серпень 2015р. - 1369,03 грн.

- вересень 2015р. - 1369,03 грн.

- жовтень 2015 р. - 1369,03 грн.

- листопад 2015 р. - 1369,03 грн.

- грудень 2015р. - 1369,03 грн.

- січень 2016р. - 1369,03 грн.

- лютий 2016р. - 1369,03 грн.

- березень 2016р. - 1369,03 грн.

- квітень 2016р.- 1369,03 грн.

Загальна сума що підлягає до стягнення
32856,67 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 14.05.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.