ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.07.14 № 910/12749/14. Суддя Борисенко І.І.,
розглянувши

позовну заяву Національного фонду
соціального захисту матерів і дітей
"Україна-дітям"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"КиївДніпроБуд"

про стягнення 4 414 147,30 грн.,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014р. до Господарського суду м.
Києва надійшла позовна заява
Національного фонду соціального
захисту матерів і дітей "Україна-Дітям"
з вимогами до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"КиївДніпроБуд" про стягнення 4 414 147,30
коп. заборгованості за договором про
надання поворотної фінансової
допомоги № 3 від 26.11.2009р.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
суд прийшов до висновку щодо
необхідності повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 4
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі.

Статтею 57 Господарського
процесуального кодексу України
визначено перелік документів, що
подаються до позовної заяви, зокрема в
п. 3 ч. 1 цієї статті вказано, що до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством, передбачено
справляння судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного
Закону за подання до господарського
суду позовної заяви немайнового
характеру встановлена ставка судового
збору - 1 розмір мінімальної заробітної
плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» станом на 01.01.2014р. мінімальна
заробітна плата встановлена у розмірі 1
218 гривень.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір" за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється в
розмірі 2 відсотків ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі

Враховуючи викладене, при зверненні з
позовом до суду про стягнення 4 414 147,30
грн., позивач повинен був сплатити
судовий збір в розмірі 73080 грн., проте,
позивачем до позовної заяви не додано
доказів сплати судового збору.

Як додаток до позовної заяви позивачем
подано клопотання про звільнення від
сплати судового збору. Розглянувши
зазначене клопотання, суд дійшов
висновку про відмову у його
задоволенні, з огляду на таке.

Нормами статті 5 Закону України "Про
судовий збір" визначено категорії осіб,
які звільненні від сплати судового
збору, проте як вбачається з позовної
заяви, Національний фонд соціального
захисту матерів і дітей "Україна-Дітям"
не відноситься до категорії осіб, які
звільненні від сплати судового збору
відповідно до ст. 5 Закону України "Про
судовий збір".

Між тим, позивач втретє просить
звільнити його від сплати судового
збору, у зв'язку з тим, що його майновий
стан не дає можливості сплатити
судовий збір.

Відповідно до ст. 8 Закону України
Закону України "Про судовий збір",
враховуючи майновий стан сторони, суд
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.
Суд може зменшити розмір судового
збору або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" у
розгляді питань, пов'язаних з
відстроченням та розстроченням сплати
судового збору, зменшенням його
розміру або звільненням від його
сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням
приписів Закону щодо пільг зі сплати
судового збору (стаття 5 Закону)
господарським судам слід враховувати
таке.

Єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

В обґрунтування клопотання про
звільнення від сплати судового збору
заявник посилається на скрутний
майновий стан, що підтверджується
довідкою Публічного акціонерного
товариства "Банк Кредит Дніпро" № 27/7-199
від 16.04.2014 про відсутність коштів на
поточному рахунку № 001 (UAH, USD),
довідками про рух коштів за період з
01.04.2013 по 31.03.2014 та за 15.04.2014 на рахунку
клієнта Національного фонду
соціального захисту матерів і дітей
"Україна-Дітям" №0727 /980 / 840 /978,
виданою Публічним акціонерним
товариством "Державний
експортно-імпортний банк України",
довідкою № 7/79/02 від 17.04.2014 про наявність
кредиторської заборгованості, виданої
Управлінням пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва, звітом про
суми нарахованої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення,
допомоги, компенсації) застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів, листом за підписом
директора та головного бухгалтера про
наявність заборгованості з виплати
заробітної плати, зі сплати єдиного
соціального внеску та податку з
доходів фізичних осіб, а також копією
рішень судів про стягнення із заявника
заборгованості.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що позивачем до позовної заяви не
представлено доказів сплати судового
збору в розмірі, передбаченому ст. 4
Закону України "Про судовий збір",
враховуючи приписи п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тростянчик ЛТД» підлягає поверненню
заявнику без розгляду.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
суд прийшов до висновку про
необґрунтованість зазначеного
клопотання, оскільки наявність
кредиторської заборгованості та
відсутність коштів на вказаних
позивачем рахункам не дає суду
достатніх підстав вважати, що майновий
стан позивача перешкоджає сплаті
судового збору у встановленому законом
розмірі та порядку.

Одночасно, суд вказує, що господарський
процесуальний кодекс України, на
відміну від цивільного (ст. 82 ЦПК
Украйни) та адміністративного (ст. 88 КАС
України) судочинства, не містить
спеціальних норм щодо відстрочки,
розстрочки, зменшення та звільнення
судового збору, тому норми статті 8
Закону України "Про судовий збір" не
можуть бути застосовані в
господарському процесі.

Таким чином, суд відмовляє у
задоволенні клопотання про звільнення
від сплати судового збору.

З огляду на викладене, позивачем не
надано належних доказів сплати
судового збору у встановленому
розмірі.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 та ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути без розгляду.

Суддя
І.І. Борисенко