номер провадження справи 6/31/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

07.07.2014
Справа № 908/1684/14

За позовом
Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного
прокурор Запорізької області (вул. 9
травня, буд. 4, м. Кам'янка-Дніпровська
Запорізької області, 71304) в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах -
позивач: Великобілозерська районна
державна адміністрація (вул.
Центральна, буд. 120, с. Велика Білозерка
Великобілозерського району
Запорізької області, 71400)

До Публічного акціонерного
товариства „Запорізький рибокомбінат"
(вул. Луначарського, буд. 21, м. Запоріжжя,
69600)

Про стягнення заборгованості,
розірвання договору оренди, та
зобов'язання відповідача повернути
об'єкт оренди позивачу

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від прокуратури: Кузьміна А.С. -
посвідч. № 025843 від 25.04.2014р.

Від позивача: Сидоренко І.П. - дов.
від 19.05.2014р.

Від відповідача: Малахів В.В. - дов.
№11/0139 від 06.06.2014р.

Розглянувши матеріали справи за
позовом Кам'янсько-Дніпровського
міжрайонного прокурор Запорізької
області м. Кам'янка-Дніпровська
Запорізької області, в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах -
позивач: Великобілозерська районна
державна адміністрація с. Велика
Білозерка Великобілозерського району
Запорізької області до Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
рибокомбінат" м. Запоріжжя, про
стягнення заборгованості, розірвання
договору оренди, та зобов'язання
відповідача повернути об'єкт оренди
позивачу, суд -

В С Т А
Н О В И В:

Прокурор в інтересах позивача в
позовній заяві просив стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 45 269
грн. 53 коп. по договору надання водного
об'єкту, розташованого на території
Новопетрівської сільської ради
Великобілозерського району у
тимчасове користування на умовах
оренди № 2 від 07.07.2011 року, укладеного
між позивачем та відповідачем,
розірвати вказаний договір та
зобов'язати відповідача повернути
позивачу водний об'єкт
загальнодержавного значення площею 136
га, шляхом підписання акут
прийому-передачі.

Прокурор надав суду заяву № 68-1810 вих-14
від 27.05.2014р., в якій просить стягнути з
відповідача заборгованість по
орендної платі за період з 01.07.2012р. по
15.03.2014р. в сумі 46 440 грн. 20 коп. В інший
частині позовні вимоги залишає без
змін.

Заява прокурора була прийнята судом,
оскільки заявлена відповідно до статті
22 Господарського процесуального
кодексу України (надалі - ГПК України).

Крім цього, прокурор надав суду
письмові пояснення, які залучені до
матеріалів справи.

Відповідач надав суду відзив на
позовну заяву, в якому зазначив
наступне: позовна заява є
необґрунтованою, оскільки усі
правовідносини між сторонами за
договором про надання водного об'єкту,
розташованого на території
Новопетрівської сільської ради
Великобілозерського району у
тимчасове користування на умовах
оренди № 2 від 07.07.2011 року (далі за
текстом - договір № 2) припинено на
підставі підпункту 4.3 пункту 4 саме
цього договору. Договір № 2 був
формально укладений між сторонами, але
з початку виконання договору
відповідач не приступив до виконання
своїх обов'язків по сплаті орендних
платежів та інших обов'язків. В
відповідності до п. п. 2.1 договору № 2,
орендна плата за користування водним
об'єктом по договору встановлюється в
розмірі 200 (двісті ) грн. за 1 га водного
дзеркала на рік. Орендар сплачує
орендну плату в грошовій формі на код
бюджетної класифікації 22120000, одержувач
- місцевий бюджет Великобілозерського
району, на розрахунковий рахунок №
0059 банк ГУДКУ у
Запорізькій/області, МФО 813015, (необхідне вказати) -
рівними частками два рази на рік не
пізніше 15 березня і 15 вересня. Згідно до
п. п. 2.3, п. п. 4.3 п. 4 договору № 2 сторонами
було викладено: «уразі, коли Орендар не
сплачує орендну плату протягом 3-х
місяців підряд, порушує умови договору
і взяті за цим договором зобов'язання,
договір вважається розірваним без
укладання додаткових угод. Таким чином,
відповідачем жодного разу не
сплачувалися орендні платежі, не
виконувалися інші обов'язки за
договором № 2, а тому, відповідач вважає
договір № 2 розірваним починаючи з 15
березня 2014 року, а зобов'язання -
вважається припиненим. Враховуючи
викладене, вимога позивача про
розірвання договору № 2 є
необґрунтованої, а провадження в
справі - підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ст. 80
Господарсько-процесуального кодексу
Україні - за відсутністю предмету
спору. Також, вимога позивача про
стягнення заборгованості по орендної
платі за користування водним об'єктом
по договору № 2 за період с 01.07.2012р. по
15.03.2014р. в сумі 45 269 грн. 53 коп. є
безпідставною, оскільки Договір № 2
розірвано з 15 березня 2012 року, а
заборгованість за період з 07.07.2011р. по
01.07.2012р. по орендної платі стягнуто за
рішенням господарського суду
Запорізької області від 29.11.2012р. по
справі № 5009/3485/12. Правовим
обґрунтуванням такого ствердження є
такі правові норми: згідно ч. 1 ст. 598
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно
до статті 6 цього Кодексу, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Згідно ч. 1, 2 ст. 6 ЦК
України, сторони мають право укласти
договір, який не передбачений актами
цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства. Сторони
мають право врегулювати у договорі,
який передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Розгляд справи відкладався.

07.07.2014р. розгляд справи продовжений та
прийнято рішення.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників прокуратури, позивача та
відповідача, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав:

Згідно ст. 51 Водного кодексу України
водні об'єкти надаються у
користування на умовах оренди
органами, що здійснюють розпорядження
земельними ділянками під водою (водним
простором) згідно з повноваженнями,
визначеними Земельним кодексом
України, відповідно до договору оренди,
погодженого з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері водного господарства.

07.07.2011 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
надання водного об'єкту, розташованого
на території Новопетрівської
сільської ради Великобілозерського
району у тимчасове користування на
умовах оренди № 2, з додатками (надалі -
договір), якій був погоджений
начальником Держуправління охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізької області та начальником
Запорізького обласного виробничого
управління меліорації водного
господарства.

Пунктом 4.1 договору сторони
передбачили строк дії договору до
18.10.2018р.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач,
згідно розпорядження голови
райдержадміністрації від 24.06.2011 року за
№ 214, надає, а відповідач приймає у
тимчасове користування на умовах
оренди водний об'єкт
загальнодержавного значення площею
водного дзеркала 136 га, розташований на
території Новопетрівської сільської
ради Великобілозерського району
Запорізької області, у с. Новопетрівка.

Згідно з положеннями п. 1.2 договору,
водний об'єкт надається в тимчасове
користування на умовах оренди на строк
до 18.10.2018 року для риборозведення.

Відповідно до п. 3.3 договору, позивач
зобов'язався передати водний об'єкт
відповідачу по акту передачі та
прийому, який, відповідно до п. 5.6
договору, є обов'язковим додатком до
останнього.

На виконання умов договору позивач
передав в оренду водний об'єкт
загальнодержавного значення площею 136
га для риборозведення, а відповідач
прийняв вказаний об'єкт, про що
свідчить підписаний сторонами та
скріплений печатками акт
прийому-передачі водного об'єкта від
07.07.2011 року (а. с. 15).

Згідно з п. 2.1 договору, оренда плата за
користування водним об'єктом по
договору встановлюється в розмірі 200
(двісті) грн. за 1 га водного дзеркала на
рік. Відповідач сплачує орендну плату в
грошовій формі на код бюджетної
класифікації 22120000, одержувач місцевий
бюджет Великобілозерського району, на
розрахунковий рахунок № 0059 банк
ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015,
, рівними частками два
рази на рік не пізніше 15 березня і 15
вересня.

Відповідно до п. 2.2 договору, розмір
орендної плати переглядається на
вимогу однієї із сторін в разі істотної
зміни стану об'єкту оренди з незалежних
від сторін причин та в інших випадках ,
передбачених чинним законодавством,
але не можу бути меншим від розміру,
встановленого Порядком надання водних
об'єктів (їх частин) у користування на
умовах оренди, затвердженого рішенням
обласної ради від 31.03.2011 року № 19.
Розмір орендної плати, встановлений на
кожний наступний рік розраховується
шляхом обов'язкового коригування
розміру орендної плати за попередній
рік на індекс інфляції за відповідний
період.

Також відповідно до умов п. 3.15 договору
відповідач зобов'язався своєчасно і в
повному обсязі вносити плату за
користування водним об'єктом.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цих Кодексів, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором виконав належним чином,
надав відповідачу в оренду водний
об'єкт.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором, зокрема, щодо сплати
орендної плати, не виконував своєчасно
та в повному обсязі.

В матеріалах справи міститься
розрахунок заборгованості з орендної
плати, відповідно до якого відповідач
за період з 01.07.2012 року по 15.03.2014 року мав
сплатити орендну плату за договором в
розмірі 46 440 грн. 20 коп.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов'язок
доказування і подання доказів
покладається на сторони. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів сплати
відповідачем орендної плати по
договору в сумі 46 440 грн. 20 коп.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтвердив факт не оплати
орендної плати в сумі 46 440 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

За таких підстав, вимоги прокурора в
інтересах позивача про стягнення з
відповідача заборгованості по
орендній платі в сумі 46 440 грн. 20 коп.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Прокурор в інтересах позивача просить
розірвати, укладений між позивачем та
відповідачем, договір.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 651 ЦК
України, договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Згідно з п. 3.6 договору орендодавець має
право розірвати договір достроково з
утримання з орендаря збитків та витрат
у разі порушення орендарем умов
договору.

Судом встановлено існування
заборгованості з орендної плати за
період з 01.07.2012 року по 15.03.2014 року за
договором в розмірі 46 440 грн. 20 коп.

Крім цього, в матеріалах справи (а. с.
19-23) знаходиться рішення
господарського суду Запорізької
області від 29.11.2012р. по справі № 5009/3485/12,
згідно якого з відповідача, у зв'язку з
невиконанням умов договору, було
стягнуто заборгованість по орендній
платі за період з серпня 2011 року по
червень 2012 року в сумі 23 360 грн. 46 коп.
Рішення суду не було оскаржено
сторонами, а тому набрало законної
сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, факти встановлені
рішенням господарського суду
Запорізької області від 29.11.2012р. по
справі №5009/3485/12, не доказуються при
розгляді цієї справи, оскільки в них
беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, судом встановлено факт
істотного порушення умов договору
відповідачем, зокрема, щодо сплати
орендної плати за договором, в тому
числі за період з серпня 2011 року по
15.03.2014 року.

Частиною 2 статті 188 Господарського
кодексу України передбачено, що
сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.

Відповідно до частини другої статті 124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Як зазначено в резолютивній частині
рішення Конституційного Суду України
від 09.07.2002 у справі щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
статті 124 Конституції України (справа
про досудове врегулювання спорів),
положення частини другої статті 124
Конституції України щодо поширення
юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у державі,
в аспекті конституційного звернення
необхідно розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.

За таких обставин, недотримання
позивачем вимог частини другої статті
188 Господарського кодексу України щодо
обов'язку надсилання іншій стороні
пропозицій про розірвання договору, у
разі виникнення такої необхідності, не
позбавляє позивача права звернутися за
захистом порушеного права шляхом
вчинення прямого позову до відповідача
про розірвання спірного договору.

Аналогічна правова позиція викладена в
п. 1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 06.08.2008
року № 01-8/471, в Інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
21.11.2011 року за № 01-06/1624/2011 (п. 5) та
Постанові Верховного суду України №
22/110 від 19.09.2011р.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 ГК України якщо
судовим рішенням договір змінено або
розірвано, договір вважається зміненим
або розірваним з дня набрання чинності
даним рішенням, якщо іншого строку
набрання чинності не встановлено за
рішенням суду.

Враховуючи все вищевикладене, вимоги
прокурора в інтересах позивача про
розірвання договору обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Згідно статті 785 ЦК України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендар він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, визначених у договорі
оренди.

Відповідно до умов п. 5.2 договору, при
припиненні чи розірванні договору
оренди водного об'єкта позивач та
відповідач спільно складають опис (акт
передачі та прийому) об'єкта оренди.

Оскільки договір оренди розірваний, то
відповідач зобов'язаний повернути
об'єкт оренди позивачу шляхом
підписання акту приймання - передачі.

Заперечення відповідача не
приймаються судом по вказаним вище
підставам, а також в зв'язку з
наступним:

Пункти 2.3 та 4.3 договору дійсно
передбачають, що у разі, коли орендар не
сплачує орендну плату протягом 3-х
місяців підряд, порушує умови договору
і взяті за цим договором зобов'язання,
договір вважається розірваним без
укладання додаткових угод.
Зобов'язання, які виникли за цим
договором, повинні бути виконані в
повному обсязі.

Але, діюче законодавство не передбачає
автоматичного розірвання договору.
Розірвання договору вчиняється в
такій самий формі, що й договір, що
змінюється або розривається.

Відповідач не повідомляв позивача про
припинення (розірвання) договору на
підставі пунктів 2.3 та 4.3 договору, та
про бажання повернути об'єкт оренди.
Таким чином, відповідач весь час, з
моменту передачі позивачем йому
об'єкту оренди по акту прийому передачі
і по день прийняття цього рішення,
користується водним об'єктом.

Стаття 782 ЦК України також передбачає,
що у разі, якщо наймач не вносить плату
за користування річчю протягом трьох
місяців підряд, наймодавець має право
відмовитися від договору і вимагати
повернення речі. У разі відмовити
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення наймодавця про
відмову від договору.

З вказаної статті також вбачається, що
автоматично договір не може бути
розірваний, для розірвання договору
достроково необхідно повідомити іншу
сторону про відмову від договору, або
про його розірвання в односторонньому
порядку і тоді договір буде вважатися
розірваним з моменту одержання
повідомлення про відмову від договору.

Крім цього, відповідно до ст. 764 ЦК
України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Відповідач у відзиві на позов зазначає,
що договір вважається розірваним з
15.03.2014р. (друга сторінка відзиву абз.6), в
абз. 8 на другий сторінці відзиву
відповідач зазначає про розірвання
договору з 15.03.2012р. Таким чином,
відповідач сам не може визначитись, з
якого моменту договір слід вважати
розірваним.

Відповідач безпідставно вважає
договір розірваним з 15.03.2014р., оскільки,
як вже було вказано вище, він не
повідомляв позивача про припинення
(розірвання) договору на підставі
пунктів 2.3 та 4.3 договору, та про
бажання повернути об'єкт оренди.

Крім цього, відповідач безпідставно
вважає договір розірваним з 15.03.2012р.,
оскільки існує рішення господарського
суду Запорізької області від 29.11.2012р. по
справі №5009/3485/12, згідно з яким з
відповідача була стягнута сума боргу
по орендної платі за період з серпня
2011р. по червень 2012р., включно, саме на
підставі спірного договору. Вказаним
рішенням встановлено, що спірний
договір діяв у спірному періоді.
Рішення суду не було оскаржено, а тому,
відповідно, набрало законної сили і є
обов'язковим, відповідно до ст. 35 ГПК
України, оскільки ним встановлені
факти, які не доводяться знову при
вирішенні цього спору, оскільки в
ньому беруть участь ті самі сторони.

Слід зазначити, що спеціальним законом,
який регулює питання передачі в оренду
державного або комунального майна
являється Закон України "Про оренду
державного та комунального майна". Інші
закони та нормативні акти діють лише в
частині, яка не суперечить вказаному
Закону.

Частинами 1 та 3 статті 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" прямо передбачено, що
одностороння відмова від договору
оренди не допускається.

Договір оренди може бути розірваний за
погодженням сторін. На вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

З вищевикладеного слідує, що
одностороння відмова від договору
оренди державного або комунального
майна взагалі не допускається, а
договір може бути розірваний або за
погодженням сторін або за рішенням
суду.

Оскільки не було погодження сторін на
дострокове розірвання договору, то
договір може бути розірваний лише за
рішенням суду.

Відповідач безпідставно вважає, що по
спірному договору та по договору про
оренду землі був переданий в оренду
один і той же об'єкт оренди, оскільки
фактично по спірному договору був
переданий в оренду водний об'єкт, а по
договору оренди землі - земельна
ділянка.

Таким чином, прокурор правомірно в
інтересах позивача просить розірвати
договір в судовому порядку, зобов'язати
відповідача повернути об'єкт оренди та
стягнути орендну плату за вказаний
період.

Також слід вказати, що відповідач
безпідставно просить припинити
провадження по справі, в зв'язку з
відсутністю предмету спору, на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Предмет спору можливо б було вважати
відсутнім лише за умови, якби після
подачі позову сторони розірвали б
договір в двосторонньому порядку,
відповідач повернув би об'єкт оренди
позивачу та оплатив суму позову
позивачу. Оскільки цього не відбулось,
то предмет спору існує, а тому відсутні
підстави для припинення провадження по
справі, в зв'язку з відсутністю
предмету спору. Для відмови у позові
також не має підстав, про що вказано
вище.

Судовий збір покладається на
відповідача, відповідно до статті 49 ГПК
України.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, ст. ст. 82 - 85 ГПК
України, суд -

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з
Публічного акціонерного товариства
„Запорізький рибокомбінат" (вул.
Луначарського, буд. 21, м. Запоріжжя, 69600;
; р/р 6644 в ПАТ
„КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" 01004 м. Київ, МФО
300614; р/р № 0048 в ПАТ „МОТОР-БАНК",
код банку (МФО) 313009; р/р № 7900 в АКІБ
„УкрСибБанк" м. Харків, код банку (МФО)
351005) на користь Великобілозерської
районної державної адміністрації (вул.
Центральна, буд. 120, с. Велика Білозерка
Великобілозерського району
Запорізької області, 71400; ) на р/р 0059, МФО 813015, код
бюджетної класифікації 22120000,
заборгованість з орендної плати за
користування водним об'єктом в сумі 46 440
грн. 20 коп. Надати наказ.

Розірвати, укладений між
Великобілозерською районною державною
адміністрацією (вул. Центральна, буд. 120,
с. Велика Білозірка
Великобілозерського району
Запорізької області, 71400; ) та Публічним акціонерним
товариством „Запорізький
рибокомбінат" (вул. Луначарського, буд.
21, м. Запоріжжя, 69600; )
договір надання водного об'єкту,
розташованого на території
Новопетрівської сільської ради
Великобілозерського району у
тимчасове користування на умовах
оренди № 2 від 07.07.2011р.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство „Запорізький рибокомбінат"
(вул. Луначарського, буд. 21, м. Запоріжжя,
69600; ) повернути на
користь Великобілозерської районної
державної адміністрації (вул.
Центральна, буд. 120, с. Велика Білозерка
Великобілозерського району
Запорізької області, 71400; ) водний об'єкт загальнодержавного
значення площею 136 га шляхом підписання
акту прийому-передачі. Надати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Запорізький рибокомбінат"
(вул. Луначарського, буд. 21, м. Запоріжжя,
69600; ; р/р 6644 в ПАТ
„КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" 01004 м. Київ, МФО
300614; р/р № 0048 в ПАТ „МОТОР-БАНК",
код банку (МФО) 313009; р/р № 7900 в АКІБ
„УкрСибБанк" м. Харків, код банку (МФО)
351005) на користь Державного бюджету
України (код класифікації доходів
бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна
судова адміністрація України, 050)",
одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя
(Орджонікідзевський район), 22030001, банк
одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області, р/р 3007, МФО 813015, ) судовий збір в сумі 4 263 грн. Надати
наказ.

Повне рішення складено: 07.07.2014р.

Суддя
Л.С. Місюра