ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.07.14 № 910/13269/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Комунального
підприємства
"Київжитлоспецексплуатація"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аміта"

про стягнення 5 867,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 155/23-06/98 від 20.06.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
заявникові без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

Пунктом 2 частині 2 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що позовна заява
повинна містити, зокрема,
місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, дані про місцезнаходження
юридичної особи вносяться до єдиного
державного реєстру.

Відповідно до абз. 2 п.п 3.1 п. 3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної
особи-підприємця визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(стаття 17 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Судом встановлено, що у позовній заяві
№ 155/23-06/98 від 20.06.2014 р. в якості адреси
місцезнаходження відповідача вказано:
пров. Джерельний, 4-А, кв. 12, м. Київ, 04077,
проте не позивачем вказано на жодне з
джерел, з яких він отримав дані про
належність відповідачу саме цієї
адреси в якості місцезнаходження
відповідача.

Разом з тим зі змісту позовної заяви
вбачається належність відповідачу ще й
інших адрес, а саме:

- 04201, м. Київ, шосе Мінське, 6А, що
підтверджується Довідкою № 1996/01 про
включення ТОВ "Аміта" до ЄДРПОУ;

- пр. Гонгадзе, 20, літ В,В, що
підтверджуєтьсяза якою позивач
здійснював листування з відповідачем
відповідно до доданих до позовної
заяви документів.

Отже, суду не доведено підставність
зазначення позивачем у позовній заяві
місцезнаходження відповідача за
адресою пров. Джерельний, 4-А, кв. 12, м.
Київ, 04077.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Позивачем в якості доказів
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів за адресою, вказаною у
позовній заяві додано опис вкладення у
цінний лист № 232 від 20.06.2014 р.,
список згрупованих внутрішніх листів
від 20.06.2014 р. та фіскальний чек № 6676 від
20.06.2014 р.

При цьому, позивачем не надано жодних
доказів, що станом на день звернення до
суду з даним позовом, відповідач
знаходиться за адресою, на яку
скеровано вищезазначені в описі
документи, а тому у суду відсутні
підстави вважати вищенаведені опис
вкладення, список згрупованих
внутрішніх листів та фіскальний чек в
якості належних доказів виконання
позивачем вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на подану до
суду позовну заяву, з урахуванням усіх
обставин, на які посилається позивач.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Отже, вказаною нормою передбачено, що в
позовній заяві має бути наведений
розрахунок позовних вимог.

Позивачем безпосередньо у позовній
заяві не наведено розрахунку сум, що
стягуються (основний борг, пеня, 3 %
річних, інфляційна складова боргу) -
такі суми лише зазначені, тоді як
викладено такий розрахунок в окремому
документі (додаток № 1 до позовної
заяви), а отже, вказані розрахунки
позовних вимог мають бути підписані
особою, яка має право на підписання
позовної заяви.

Проте, доданий до позовної заяви
документ, у якому наведений розрахунок
сум, підписано Головним бухгалтером
О.Зима. Однак, серед доданих до позовної
заяви документів, судом не виявлено
документу підтверджуючого
повноваження вказаної посадової особи
позивача на підписання позовних заяв
від імені позивача.

Таким чином, доданий до позовної заяви
розрахунок сум, що стягується, судом не
приймається, як належний, оскільки він
підписаний посадовою особою позивача,
яка не має права підпису позовних заяв
від імені Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація". Зазначена
обставина є підставою для повернення
позовної заяви із доданими до неї
документами без розгляду на підставі п.
3 ст. 63 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява №
155/23-06/98 від 20.06.2014 р. та додані до неї
документи підлягають поверненню
заявнику без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою, слід
звернути увагу на приписи ч. 2 ст. 36 ГПК
України, згідно яких письмові докази
подаються в оригіналі, або в належним
чином засвідченій копії. Відповідно до
пункту 5.27 Національного стандарту
України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляють нижче
реквізиту "підпис". Додані позивачем до
позовної заяви копії документів
належним чином не засвідчені, оскільки
не містять дати засвідчення копії
документа.

Керуючись п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В.Гумега