ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 р.
Справа № 923/591/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора м. Херсона в
інтересах держави в особі

позивача-1 - Херсонської міської ради м.
Херсон

позивача-2 - управління освіти
Херсонської міської ради м. Херсон

третя особа на стороні позивачів -
Херсонське міське управління
Головного управління
Держсанепідемслужби у Херсонській
області Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України м. Херсон

до відповідача-1 - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Херсон

відповідача-2 - управління комунальної
власності Херсонської міської ради м.
Херсон

про визнання недійсним договору,
зобов'язання повернути нежитлові
приміщення

за участю прокурора Глушка В.П.

та представників сторін:

від позивача-1 - уповноважена особа
Верещак О.М.

від позивача-2 - уповноважена особа
Безкоровайний В.О.

3-я особа на стороні позивача - не
прибули

від відповідача-1 - уповноважена особа
Мієнко м Р.В.

від відповідача-2 - начальник
управління Мкртчан М.С.

Прокурор м. Херсона в інтересах
держави в особі позивача-1 -
Херсонської міської ради та позивача -2
- управління освіти Херсонської
міської ради, звернувся з позовом, яким
просить визнати недійсним договір
оренди комунального майна міської
територіальної громади № 1634 від
04.03.2013року, укладений між управлінням
комунальної власності Херсонської
міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1.

Крім того, як наслідок визнання
договору недійсним, прокурор просить
зобов'язати фізичну особу - підприємця
ОСОБА_1 повернути Херсонській міській
раді, як власнику майна, нежитлове
приміщення першого поверху
Херсонської загальноосвітньої школи
1-П ступенів з вивченням мов
національних меншин № 16 Херсонської
міської ради, загальною площею 4,0 кв.м.,
яке розташоване в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
договір не відповідає вимогам закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», закону України
«Про освіту», оскільки об'єктом оренди
є майно, яке належить до комунальної
власності та перебуває на балансі
управління освіти, однак за спірним
договором майно передавалося в оренду
відповідачу-1 для здійснення
підприємницької діяльності, яка не
пов'язана з навчально-виховним
процесом, чим завдається шкода
гарантованим державою інтересам та
правам дітей на безпечні та нешкідливі
умови навчання та виховання у закладі
освіти.

Позивач-1 позовні вимоги прокурора не
підтримує, вважає що договір
відповідає вимогам закону, оскільки
приміщення є відокремлений об'єктом і
ніяким чином не задіяне в
навчально-виховному процесі, а
визнання договору недійсним
спричинить збитки міському бюджету,
оскільки припиняється надходження
орендної плати.

Позивач-2 позовні вимоги прокурора
підтримує та зазначає, що спірний
договір оренди не відповідає вимогам
ст..63 Закону України «Про освіту»
відповідно до якої не дозволяється
використовувати не за призначенням
об'єкти науки та освіти.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнає,
обгрунтовуючи свої заперечення тим, що
прокурором не надано належних та
допустимих доказів, якими б
заборонялася передача в оренду окремих
приміщень загальноосвітніх шкіл, тим
більше, що відповідно до ст. 61 Закону
України «Про освіту» фінансування
державних навчальних закладів та
установ, організацій, підприємств
системи освіти здійснюється, крім
коштів відповідних бюджетів, також за
рахунок додаткових джерел
фінансування. Додатковими джерелами
фінансування є доходи від реалізації
продукції навчально-виробничих
майстерень, підприємств, цехів і
господарств, від надання в оренду
приміщень, споруд, обладнання.

Крім того відповідач-1 зазначає, що
приміщення площею 4, 0 кв.м. ніколи не
використовувалося для
навчально-виховного процесу, так як
було підсобним приміщенням для
зберігання господарського обладнання
та з 2004року використовується для
отримання додаткових джерел
фінансування як об'єкт оренди.

Відповідач-2 не заперечує того факту,
що приміщення площею 4.0 кв.м., які
передані в користування відповідача-1
на правах оренди, не пов'язані із
здійсненням навчально-виховного
процесу і з 2004року передаються в оренду
з дозволу власника - Херсонської
міської ради, однак однозначно своєї
позиції щодо визнання позовних вимог
прокурора не висловив, посилаючись на
розсуд суду.

Третя особа в засідання суду
представника не надіслала, позовні
вимоги прокурора підтримує, що
вбачається із наявного в матеріалах
справи відзиву від 05.06.2014року №02-09/656,
посилаючись на порушення спірним
договором пункту 3.19 Державних
санітарних правил і норм 5.5.2.008-01
«Влаштування, утримання
загальноосвітніх навчальних закладів
та організацій навчально-виховного
процесу», затверджених Постановою
головного державного санітарного
лікаря України 14.08.2001року №63,
відповідно до якого здача в оренду
територій, будівель, приміщень,
обладнання підприємствам, установам,
організаціям іншим юридичним та
фізичним особам для використання, що не
пов'язано з навчально-виховним
процесом, не дозволяється.

Справа розглядалася з перервою, яка
відповідно до ст.. 77 ГПК України
оголошувалася в засіданні 08.07.2014року
до 11.07.2014року.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між управлінням комунальної власності
Херсонської міської ради
(відпловідач-2) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(відповідач-1) 04 березня 2013 року
укладено договір оренди комунального
майна №1634.

Згідно з зазначеним договором в
користування відповідача-1 відповідач-2
передав приміщення першого поверху
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 4,0
кв.м..

Приміщення передавалися для
здійснення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
підприємницької діяльності -
розміщення пункту ксерокопіювання..

Договір відповідно до пункту 11.1
укладено на період з 04.03.2013року до
31.12.2016року.

Факт передачі майна в користування
відповідача-2 підтверджується наданим
до матеріалів справи актом
приймання-передачі від 01.03.2013року.

Звертаючись з позовом в інтересах
держави в особі позивача-1 та позивача-2,
прокурор просить визнати недійсним
договір оренди від 04.03.2013року №1634,
посилаючись на те, що зазначений
договір не відповідає вимогам п.5 ст.63
Закону України «Про освіту»,
відповідно до якого об'єкти освіти та
науки, що фінансуються з бюджету, а
також підрозділи, технологічно
пов'язані з навчальним та науковим
процесом, не підлягають приватизації,
перепрофілюванню або використанню не
за призначенням.

Як зазначає прокурор, спірний договір
порушує права Херсонської міської
ради (позивача-1), як власника об'єкту
оренди, а також управління освіти
Херсонської міської ради (позивач-2),
оскільки діяльність фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 не пов'язана з
навчально-виховним процесом і наданням
освітніх послуг, а тому спірний договір
повинен бути визнаним недійсним на
підставі ст. 215, ч.1 ст. 203 ЦК України на
майбутнє, а об'єкт оренди підлягає
поверненню власнику - позивачу-1.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України
встановлено загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину. Із змісту
зазначеної статті випливає, що
правочин є дійсним, якщо він відповідає
загальним умовам дійсності правочину,
до яких, зокрема, треба віднести:
законність змісту правочину, наявність
у особи, яка вчиняє правочин,
необхідного обсягу цивільної
дієздатності; вільне волевиявлення
учасника правочину та його
відповідність внутрішній волі;
відповідність форми вчинення
правочину вимогам законодавства, його
спрямованість. Правочин є чинним, якщо
він не суперечить ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства та
моральним засадам громадського
суспільства.

Частиною першою статті 215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із
сторін, або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України
правочин є дійсним, якщо його зміст
не суперечить ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства та
загальним умовам дійсності правочину.

Із змісту договору № 1634 від 04.03.2013року
вбачається, що зазначений договір є
договором найму (оренди) комунального
майна.

Загальні положення про найм
регулюються главою 58 ЦК України,
параграфом 5 глави 30 ГК України.

Органи, яким надано право бути
орендодавцями державного та
комунального майна, визначено статтею 5
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна».

При цьому, відповідно до ч.2 ст.60 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» підставою для набуття права
комунальної власності є передача майна
територіальним громадам безоплатно
державою, іншими суб'єктами права
власності, а також майнових прав,
створення, придбання майна органами
місцевого самоврядування в порядку,
встановленому законом.

Отже, звертаючись з позовом про
визнання недійсним договору оренди та
повернення майна позивачу-1, як
власнику цього майна, саме прокурор,
оскільки позивач-1 не підтримує позовні
вимоги, повинен довести у
встановленому законом порядку
відповідно до приписів ст.ст.32, 33, 34 ГПК
України, факти, що підтверджують право
власності позивача-1 на це майно, що
дасть змогу суду в порядку ст..ст.4-7, 43
ГПК України та приписів Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012року №6 «Про судове
рішення», встановити власника цього
майна.

Як при зверненні з позовом, так і в
наступні засідання суду прокурором та
позивачем-2, яким позовні вимоги
підтримуються, не надано доказів
наявності права комунальної
власності на спірне майно, яке є
об'єктом оренди, як і не надано доказів
того, що зазначені в договорі оренди
приміщення задіяні (та яким саме
способом ) в навчально-виховному
процесі.

Посилаючись на приписи статті 4
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», частиною 2 якої
передбачено, що не можуть бути
об'єктами оренди об'єкти державної
власності, що мають загальнодержавне
значення і не підлягають приватизації
відповідно до ч.2 ст.5 Закону України
«Про приватизацію державного майна», а
серед об'єктів, визначених ч.2 ст. 5
Закону України «Про приватизацію
державного майна» які не підлягають
приватизації, зазначено і об'єкти
освіти, прокурор не враховує вимог
пункту 5 ч.1 ст. 4 вищезазначеного закону
відповідно до якого об'єктами оренди
за цим законом є також нерухоме майно
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування, Збройних Сил
України, Служби Безпеки України,
Державної прикордонної служби України,
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України,
правоохоронних і митних органів, що не
використовується зазначеними органами
для здійснення своїх функцій, та може
бути передано в оренду без права
викупу орендарем та передачі в
суборенду.

Таким чином майно органів місцевого
самоврядування може бути об'єктом
оренди без права викупу та передачі
його в суборенду, якщо воно не
використовується зазначеними органами
для здійснення своїх функцій.

Посилаючись в позові на те, що
Херсонська загальноосвітня школа І-ІІ
ступенів №16, яка розташована в АДРЕСА_1
має статус державного навчального
закладу та перебуває у комунальній
власності Херсонської міської ради,
саме прокурор, оскільки позивач-1
позовні вимоги не підтримує,
зобов'язаний підтвердити зазначені
факти належними та допустимими
доказами.

Частиною 5 статті 63 Закону України «Про
освіту», на яку посилається прокурор,
встановлено, що об'єкти освіти та
науки, що фінансуються з бюджету, а
також підрозділи технологічно
пов'язані з навчальним та науковим
процесом, не підлягають
перепрофілюванню або використанню не
за призначенням.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
освіту» навчальні заклади, що
засновані на загальнодержавній або
комунальній власності, мають статус
державного навчального закладу.

Згідно з частиною 1 та п.4 ч.4 ст.61 цього ж
Закону, фінансування державних
навчальних закладів та установ,
організацій, підприємств системи
освіти здійснюється за рахунок коштів
відповідних бюджетів, коштів галузей
народного господарства, державних
підприємств і організацій, а також
додаткових джерел фінансування.
Додатковими джерелами фінансування є
доходи від реалізації продукції
навчально-виробничих майстерень,
підприємств, цехів і господарств, від
надання в оренду приміщень, споруд,
обладнання.

Прокурором не доведено, що
використання відповідачем -1 на правах
оренди частини приміщення
Херсонської загальноосвітньої школи
1-П ступенів № 16 Херсонської міської
ради, загальною площею 4,0 кв.м., порушує
якимось чином здійсненню
навчально-виховного процесу.

В той же час, із наданих в засіданні
суду пояснень представників
позивача-1, позивача-2 та відповідача-2,
ситуаційного плану та плану земельної
ділянки розташованої в АДРЕСА_1 судом
було встановлено, що об'єкт оренди
раніше, до 2004року, використовувався як
підсобне приміщення для зберігання
господарського обладнання. Він є
прибудовою до будівлі школи, має
окремий вихід на зелену зону. За
інвентаризаційним описом основних
засобів, затвердженим директором
Херсонської загальноосвітньої школи
№16 13.12.2013року, спірні приміщення
обліковуються за рахунком 103 як
прибудова до будівлі школи. Відповідно
до довідки від 09.07.2014року, підписаної
в. о. директора школи №16, приміщення,
яке використовується відповідачем-1 на
правах оренди, раніше
використовувалося як технічне
приміщення для зберігання
господарського обладнання.

Таким чином, прокурором не доведено
належними засобами доказування, що
об'єкт оренди безпосередньо будь-коли
був задіяний в навчально-виховному
процесі.

Постановою Кабінету Міністрів України
№796 від 27.08.2010року «Про затвердження
переліку платних послуг, які можуть
надаватися навчальними закладами,
іншими установами та закладами системи
освіти, що належать до державної у
комунальної форми власності»
затверджено перелік платних послуг які
можуть надаватися навчальними
закладами, іншими установами та
закладами системи освіти, що належать
до державної і комунальної форми
власності.

Частиною 2 пункту 8 вищезазначеної
Постанови передбачена можливість
надання в оренду будівель, споруд,
окремих тимчасово вільних приміщень і
площ, іншого рухомого та нерухомого
майна або обладнання, що тимчасово не
використовується у
навчально-виховній,
навчально-виробничій, науковій
діяльності, у разі, коли це не погіршує
соціально-побутових умов осіб, які
навчаються або працюють у навчальному
закладі.

Пункт 5 статті 63 Закону України «Про
освіту», на порушення якої посилається
прокурор, передбачає, що не підлягають
приватизації, перепрофілюванню або
використанню не за призначенням
об'єкти освіти і науки, що фінансуються
з бюджету, а також підрозділи,
технологічно пов'язані з навчальним та
науковим процесом.

В той же час матеріалами справи
підтверджується, що за договором
оренди від 04.03.2013року в оренду передано
не об'єкт, і не підрозділ, а частина
нежитлового приміщення, яке, за
поясненням позивачів та відповідачів,
а також відповідно до ситуаційного
плану є прибудовою, воно відокремлене
від навчального корпусу школи, має
окремий вихід, яким не користуються
учні школи, та безпосередньо не
використовувалося в
навчально-виховному процесі, а пункт 5
статті 63 Закону України «Про освіту»
не містить обмежень щодо використання
частини приміщень і тимчасово вільних
площ, що не пов'язані з навчальним і
науковим процесом.

Крім того, представник відповідача-1
пояснив, що пунктом ксерокопіювання ,
який розміщено в орендованому
приміщенні, користуються і учні школи,
що не погіршує навчально-виховний
процес, а навпаки - створює для
навчально-виховного процесу додаткові
послуги.

За таких підстав прокурором та
позивачем-2 не доведено, що частина
орендованого приміщення площею 4,0 кв.м.
є комунальною власністю, що ця площа
технологічно пов'язана з
навчально-виховним процесом, а також
того, що завдається шкода гарантованим
державою інтересам та правам дітей на
безпечні та нешкідливі умови навчання
та виховання у закладі освіти.

Таким чином, прокурором не доведено, що
спірний договір не відповідає вимогам
закону, тому позовні вимоги про
визнання недійсним договору оренди №
1634 від 04.03.2013року задоволенню не
підлягають.

Не підлягають задоволенню і позовні
вимоги про повернення орендованого
майна позивачу-1, оскільки вони є
похідними від основних вимог.

В засіданні оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. В задоволені позовних вимог
про визнання недійсним договору
оренди комунального майна міської
територіальної громади № 1634 від
04.03.2013року укладеного між управлінням
комунальної власності Херсонської
міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
повернення нежитлового приміщення
загальною площею 4,0 кв.м.,
розташованого в АДРЕСА_1 - відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 15 липня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова