ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2014 р.Справа № 916/1973/14

За позовом: Публічне акціонерне
товариство "Енергопостачальна
компанія "Одесаобленерго";

До відповідача: Житлово-комунальне
господарство Чорноморської селищної
ради

про стягнення 514187,18 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ДзиговськаС.М. по
довіреності № 8 від 30.12.2013р.

Від відповідача: Росич К.А. по
довіреності № 433 від 13.05.2014р.;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "Енергопостачальна
компанія "Одесаобленерго" звернулось
до господарського суду з позовом про
стягнення з відповідача 514187,18грн., з
яких заборгованість за активну
електричну енергію в сумі 455 333,61 грн.,
перевищення договірних величин в
розмірі 10 152,36 грн., за спожиту
реактивну електроенергію - 20 596,35 грн.,
нарахування 3% річних за спожиту
активну та

реактивну електричну енергію - 10 141,64
грн., пеню за прострочку оплати за
спожиту активну та реактивну
електричну енергію - 17 963,22 грн. та
судовий збір.

Відповідач надав відзив на позов
відповідно якого вважає, що вини
Житлово-комунального господарства
Чорноморської селищної ради у
порушенні строків оплати, яка виникла
через несвоєчасну оплату населенням
платежів за спожиту електроенергію не
має..

Позивач, 01.07.2014р. звернувся до суду
із заявою про зменшення позовних вимог
та просить суд стягнути з відповідача
469 756,81грн., з яких 410903,24 грн. -
заборгованість за активну електричну
енергію, перевищення договірних
величин в розмірі 10 152,36 грн., за
спожиту реактивну електроенергію - 20
596,35 грн., нарахування 3% річних за
спожиту активну та реактивну
електричну енергію - 10 141,64 грн., пеню за
прострочку оплати за спожиту активну
та реактивну електричну енергію - 17 963,22
грн..

Відповідач визнав позовні вимоги
з урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог але 02.07.2014р. звернувся до
канцелярії суду із клопотанням про
зменшення суми пені до 1 грн. відповідно
до п.3 ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК
України.

Представник позивача проти
задоволення клопотання відповідача
про зменшення суми пені до 1 грн.
заперечує та підтримає позовні вимоги
з урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні за участю
представників сторін оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін встановлено наступне:

Між публічним акціонерним товариством
"Одесаобленерго" (далі - ПАТ
Одесаобленерго", позивач) та Житлово -
комунального господарства
Чорноморської селищної ради (далі -
ЖКГ, відповідач) було укладено Договір
про постачання електричної енергії №
655 від 12.02.2013 р. (далі-Договір)

Відповідно до п. 9.4. Договору, договір
укладений на строк до 31.12.2013 р. та
вважається щорічно продовженим, якщо
за місяць до закінчення строку не буде
заявлено однією із сторін про відмову
від цього договору або про його
перегляд. Оскільки до цього часу жодною
із сторін не було заявлено про відмову
або його перегляд останнього, даний
договір діє й до сьогодні.

Договір передбачає, що при виконанні
умов цього договору, а також при
вирішенні усіх питань, які не
обумовлені ним, сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством
України, зокрема Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими Постановою НКРЕ №28 від
31.07.1996 р. (зі змінами та доповненнями),
надалі Правила.

Відповідно до п. 2.2.2. Договору ПАТ
"Одесаобленерго" зобов'язується
постачати електричну енергію на
об'єкти ЖКГ в межах визначених
договором умов, а останній
зобов'язується дотримуватися режиму
споживання електричної енергії,
визначеного договором, щомісячно
своєчасно здійснювати оплату
відпущеної йому електроенергії та
виконувати інші умови договору.

ПАТ "Одесаобленерго" сумлінно
виконувало свої обов'язки за договором,
на відміну від відповідача, який
своєчасно не проводив розрахунки за
спожиту активну електричну енергію.

Так, в період з січня 2014 р. по квітень 2014
року відповідач спожив електричну
енергію в кількості 537 265,69 грн., що
підтверджується актами про обсяги
спожитої електричної енергії (копії
додаються), а сплату за спожиту
електричну енергію провів частково в
розмірі 81 932,08 грн., тому заборгованість
ЖКГ станом на 22.05.2014 р. складає 455 333,61
грн.

Відповідно до умов Договору, а саме
додатку №5 «Порядок розрахунків», що є
невід'ємною частиною договору,
розрахунковим періодом для визначення
обсягу спожитої електричної енергії
приймається місяць з 30 числа
попереднього місяця до такого ж числа
розрахункового місяця.

При цьому, споживач здійснює повну
оплату вартості обсягу спожитої
електроенергії за розрахунковий
період один раз за фактичними показами
засобів обліку електричної енергії
згідно з виписаним рахунком.

Крім того, відповідно до Правил
користування електричною енергією,
п.п.2.3.4 договору на постачання
електричної енергії, Споживач
зобов'язаний здійснювати оплату за
послуги з компенсації перетікання
реактивної електричної енергії між
електромережею Постачальника
електричної енергії та
електроустановками Споживача згідно з
додатком №9 «Порядок розрахунків за
перетікання реактивної
електроенергії».

Заборгованість відповідача за
перетікання реактивної електроенергії
станом за період з лютого 2013 р. по
березень 2014 р. склала у сумі 20 596,35 грн.

Так, п.4.2.1 закріплює правило, згідно з
яким у разі несвоєчасної оплати
платежів за використану активну
електричну енергію та перетікання
реактивної електричної енергії
споживачу проводиться нарахування
пені у розмірі 0,5 %, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на той період, за кожень день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати.

Відповідно до вказаного положення
договору та ст. 549 ЦК України
відповідачу за порушення термінів
проведення оплат за спожиту активну
електричну енергію в період з 28.05.2013 р.
по 15.05.2014 р. нарахована пеня в розмірі 16
020,03 грн. та за несвоєчасну сплату
рахунків за спожиту реактивну
електричну енергію в період з 01.06.2013 р.
по 15.05.2014 р. в розмірі 1 943,19 грн..

Враховуючи те, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання по оплаті вартості
спожитої активної електроенергії та
перетікання реактивної електричної
енергії, згідно зі ст. 625 ЦК України,
сума боргу за спожиту активну
електричну енергію підлягає
індексації і відповідач зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три відсотки
річних з простроченої суми.

З урахуванням викладеного, в
результаті порушення термінів сплати
заборгованості за спожиту активну
електроенергію в період з 12.02.2013 р. по
15.05.2014 р. нарахування 3 % річних склало у
сумі 5 267,64 грн., а також за порушення
зобов'язання щодо сплати
заборгованості за перетікання
реактивної електричної енергії в
період з 12.02.2013 р. по 15.05.2014 р. - 3 % річних
склало у сумі 459,18 грн.

До того ж, відповідно до п. 5 Додатку № 1
до Договору, за перевищення договірних
величин споживання електричної
енергії та потужності, споживач несе
відповідальність згідно з частинами
п'ятою і шостою ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику"

Згідно п. 3 Додатку № 1 до Договору,
споживач має право протягом поточного
розрахункового періоду, але не пізніше
ніж за день до закінчення
розрахункового періоду, звернутись
письмово до постачальника електричної
енергії за коригуванням договірної
величини споживання електричної
енергії та граничних величин
електричної потужності.

У Додатку № 1, які є невід'ємною
частиною Договору, сторони визначили
між собою щомісячний обсяг постачання
електричної енергії на кожен місяць 2013
року. Так, на травень 2013 р. було
заявлено електроспоживання на рівні 23
000 кВт/г., червень 2013 р. було заявлено
електроспоживання на рівні 17 600 кВт/г.,
на липень 2013 р. було заявлено
електроспоживання на рівні 19 800 кВт/г.

Відповідно до п. 3 Додатку № 1 до
Договору, п. 4.4. ПКЕЕ, договірна величина
споживання електричної енергії у
сторону збільшення коригується
постачальником електричної енергії
при виконанні споживачем наступних
умов: надання споживачем звернення
постачальнику електричної енергії
згідно п. 2 Додатку № 1; виконання
передплати до дати звернення
споживачем обсягу споживання
електричної енергії на розрахунковий
період з урахуванням обсягу
коригування, у відповідності до умов,
визначених у Додатку "Порядок
розрахунків" до Договору та виконання
споживачем своїх зобов'язань щодо
оплати електричної енергії за
договором про постачання електричної
енергії.

Враховуючи, що споживач не скористався
своїм правом щодо коригування
договірної величини споживання
електричної енергії та належним чином
не виконав умов п. 3 Додатку №1 та п. 4.4.
ПКЕЕ, у травні 2013 р., червні 2013 р. та
липні 2013 р. договірні величини
скориговані не були та залишились без
змін.

Отже, договірна величина споживання
електричної енергії в травні 2013 р.
складає 23 000 кВт/год., у той час як
фактично було спожито 25 795 кВт/год., у
зв'язку з чим перевищення договірних
величин складає різницю
вищезазначених показників, а саме 2 795
кВт/год. на суму 2 829,10 грн.

Договірна величина споживання
електричної енергії у червня 2013 р.
складає 17 600 кВт/год., у той час як
фактично було спожито 18 961 кВт/год., у
зв'язку з чим перевищення договірних
величин складає різницю
вищезазначених показників, а саме 1 361
кВт/год. на суму 1 377,60 грн.

Договірна величина споживання
електричної енергії у липня 2013 р.
складає 19 800 кВт/год., у той час як
фактично було спожито 25 674 кВт/год., у
зв'язку з чим перевищення договірних
величин складає різницю
вищезазначених показників, а саме 5 874
кВт/год. на суму 5 945,66 грн.

Про факт перевищення договірних
величин, споживач був повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення про залишення договірних
величин без змін та вручений споживачу
рахунки до сплати, які в терміни,
встановлені Договором, сплачені
споживачем не був.

Таким чином, сума боргу за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії за травень 2013 р.,
червень 2013 р., липень 2013 р. складає 10 152,36
грн.

Окрім того, Одеським апеляційним
господарським судом у справі №916/1060/13
винесено постанову від 22.10.2013 р., якою
рішення господарського суду Одеської
області від 13.05.2013 р. по справі №916/1060/13
змінено та стягнуто з ЖКГ
Чорноморської селищної ради на користь
ПАТ «Одесаобленерго» серед іншого 503
866,72 грн. заборгованості за активну
електроенергію.

Втім, фактично заборгованість за
спожиту електричну енергію стягнену
окресленим вище судовим рішення
відповідач сплатив 31.03.2014 р., що дає
право ПАТ «Одесаобленерго» з огляду на
ст. 625 ЦК України на нарахування трьох
відсотків річних за період з 26.02.2013 р. по
31.03.2014 р. на суму 4 414,82 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором обов'язку
щодо оплати заборгованості за
отриманий товар, позивач звернувся до
суду з даною позовною заявою, згідно
якої просить суд стягнути з
відповідача основного боргу у розмірі
34187,74грн. 3% річних у розмірі 1151,29грн. та
пеню у розмірі 3103,60грн. та судові
витрати.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Згідно із ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику", споживачі у
випадку споживання електричної
енергії понад договірну величину за
розрахунковий період сплачують
енергопостачальникам двократну
вартість різниці фактично спожитої і
договірної величини.

Таким чином, відповідальність у
вигляді додаткової плати за
перевищення договірної величини
споживання електроенергії прямо
встановлено ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" та умовами
укладеного між сторонами Договору.

Так, судом встановлено існування
заборгованості відповідача, у зв'язку з
чим позовні вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 410903,24 грн. -
заборгованість за активну електричну
енергію, перевищення договірних
величин в розмірі 10 152,36 грн., за
спожиту реактивну електроенергію - 20
596,35 грн. є обґрунтованою та підлягає
судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
нарахування 3% річних за спожиту
активну та реактивну електричну
енергію - 10 141,64 грн..

Згідно ст.625 зазначеного кодексу
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства,
встановлення судом заборгованості
відповідача, заявлені позивачем
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача трьох процентів річних в
сумі 10 141,64 грн., підлягають судом
задоволенню в повній мірі.

Що стосується нарахування індексу
інфляції в сумі 350000грн. то суд
задовольняє позовні вимоги частково в
сумі 347527грн. згідно розрахунку суду.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями в
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки (штрафу, пені), а відповідно
до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюються
договором або актом цивільного
законодавства.

П.4.2.1 закріплює правило, згідно з яким у
разі несвоєчасної оплати платежів за
використану активну електричну
енергію та перетікання реактивної
електричної енергії споживачу
проводиться нарахування пені у розмірі
0,5 %, але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла на той період, за
кожень день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати.

Враховуючи викладені вище факти та
наявність порушення відповідачем усіх
строків, встановлених договором, для
повернення позики, позивач нарахував
останньому пеню на суму 17963,22 грн.

Відповідно ст. 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

З урахуванням вимог ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню із
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно п. 3.17.4 Постанови, Пленум
Вищого господарського суду України,
від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
об'єктивно оцінивши наявні в
матеріалах справи докази та причини
неналежного виконання відповідачем
своїх грошових зобов'язань, враховуючи
майновий стан відповідача, суд вважає
за необхідне зменшити загальний розмір
пені, яка підлягає стягненню з
відповідача до 10 000 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Під час
розгляду справи відповідачем не було
належним чином доведено суду та
доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку сум
заявлених до стягнення, позовні вимоги
( з урахуванням зменшення) є
обґрунтованими, підтверджені наявними
у справі матеріалами та підлягають
задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору у розмірі 9395,14грн.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово - комунального
господарства Чорноморської селищної

ради (67570, Одеська область,
Комінтернівський район, с.м.т.
Чорноморське, код 31790926) на користь
публічного акціонерного товариства
«Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. М.
Боровського, 28 Б, )
заборгованість за активну електричну
енергію в сумі 410 903,24 грн., перевищення
договірних величин в розмірі 10 152,36 грн.
на поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 777 в
Одеське обласне управління ПАТ
"Ощадбанку" м. Одеси, МФО 328845, .

3. Стягнути з Житлово - комунального
господарства Чорноморської селищної
ради (67570, Одеська область,
Комінтернівський район, с.м.т.
Чорноморське, код 31790926) на користь
публічного акціонерного товариства
«Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. М.
Боровського, 28 Б, )
за спожиту реактивну
електроенергію - 20 596,35 грн., нарахування
3% річних за спожиту активну та
реактивну електричну енергію - 10 141,64
грн., пеню за прострочку оплати за
спожиту активну та реактивну
електричну енергію - 10 000 грн., судовий
збір - 9 395,14 грн. на пр 2272 в Южному
ГРУПриватбанку м. Одеса, МФО

328704, .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 07.07.2014р.

Суддя
Літвінов С.В.