ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2014 р.Справа № 916/1685/14

За позовом: Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради

до відповідача: Громадської
організації "Одеське обласне
товариство "ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА
МАЙБУТНЬОГО"

про стягнення 2914,60 грн.

Суддя Цісельський О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Брушньовська І.І. -
довіреність від 09.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради (надалі - Департамент),
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою, в
якій просить стягнути з Громадської
організації "Одеське обласне
товариство "ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА
МАЙБУТНЬОГО" (надалі - ГО "ООТ ЗЕЛЕНА
ПЛАНЕТА МАЙБУТНЬОГО") заборгованості з
орендної плати у сумі 2914 грн.

25.06.2014р. від представника позивача
надійшло клопотання (вх.. "№ 2-2656/14) про
продовження терміну розгляду справи,
яке судом було розглянуто та залишено
без задоволення у зв'язку із
відсутністю потреби продовжувати
термін розгляду справи.

Представник Позивача підтримує
позовні вимоги в повному обсязі та
наполягає на їх задоволені.

Відповідач про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином, проте в судове
засідання його представник не з'явився
про поважність підстав неявки суд не
повідомив, як вбачається із наданого
суду відклику (вх.. № 16442/14) проти позову
заперечує, просить суд в його
задоволені відмовити повністю.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В процесі розгляду справи учасниками
процесу були надані додаткові докази,
які оглянуті судом та залучені до
матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
сторонами докази, суд встановив:

07.11.2011р. між Департаментом комунальної
власності Одеської міської ради
(Орендодавець) та ГО "ООТ ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА
МАЙБУТНЬОГО".(Орендар) було укладено
договір оренди нежитлового приміщення
№ 122/70 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 договору Орендодавцю
було передано у строкове платне
користування нежилі приміщення
цокольного поверху, загальною площею
105,8 м2, які розташовані за адресою: м.
Одеса, вул. Степова, 30.

Пунктом 1.3. договору термін його дії
було встановлено з 07.10.2011р. до 07.09.2014р.

Відповідно до п.2.2. договору за
орендоване приміщення Орендар
зобов'язався сплачувати орендну плату,
що становить за перший, після
підписання договору місяць 964,62 грн.
(без урахування ПДВ та індексу
інфляції) та є базовою ставкою
орендної плати.

Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України.

ПДВ розраховується відповідно до вимог
чинного законодавства.

Пунктом 7.11. договору передбачено умови
припинення дії договору, зокрема,
достроково за згодою сторін.

05.01.2012р на підставі рішення ОМР № 1664-VІ
від 23.12.2011р. між Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради (Орендодавець) та ГО "ООТ
ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА МАЙБУТНЬОГО".(Орендар)
було укладено Додаткове погодження №1
до договору оренди нежитлового
приміщення № 122/70 від 07.10.2011р.
відповідно до якого орендна плата з
23.12.2011р. по 31.12.2012р. за нежитлове
приміщення, площею 105,8 м2, розташоване
за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30 була
визначена у розмірі 1,20 грн.

18.12.2012р. між позивачем та відповідачем
було підписано Додаткове погодження до
договору оренди нежитлового
приміщення № 122/70 від 07.10.2011р.
відповідно до якого сторони дійшли
згоди вважати договір оренди
розірваним з 18.12.2012р.

Також 18.12.2012р. сторонами було підписано
акт приймання-передачи орендованого
майна за яким орендар передав, а
орендодавець прийняв нежитлове
приміщення, площею 105,8 м2, розташоване
за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30.

У зв'язку із виникненням
заборгованості за користування
орендованим приміщенням у період з
жовтня 2011р. по січень 2012р., у розмірі 2914,6
грн. Позивач надсилав Відповідачу
претензії за №01-15/125 від 26.03.2012р. та №
01-13/1523 від 27.02.2014 р. згідно яких вимагав
від відповідача сплати заборгованості
з орендної плати, яка залишилась на
момент припинення договору оренди.

Відповідач на претензію не відповів,
заборгованість не сплатив за таких
обставин, Департамент комунальної
власності Одеської міської ради
звернувся до господарського суду
Одеської області із відповідним
позовом для захисту свого порушеного
права.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
відмову у позові з наступних підстав:

Стаття 41 Конституції України, ст.319
Цивільного кодексу України гарантують
право власника на свій розсуд володіти,
користуватися та розпоряджатися
належним йому майном.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п.п.1,2 ст.762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст.525, 526 Цивільного кодексу
України - зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", п.5 ст.762, п.1 ст.530 Цивільного
кодексу України орендар зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі вносити
плату за користування приміщенням.

Відповідно до п.4 ст. 631 Цивільного
кодексу України закінчення строку
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Як зазначає Позивач, в порушення умов
договору оренди, зобов'язання з
своєчасної сплати орендних платежів
Відповідачем не виконувались,
внаслідок чого, згідно розрахунку
заборгованості наданого Позивачем, за
відповідачем на момент розірвання
договору оренди за період з жовтня 2011р.
по грудень 2011р., утворилась
заборгованість з орендної плати у сумі
2914,60 грн. яку він й просить суд стягнути
з Відповідача.

Проте, із зазначеним суд не може
погодитись, виходячи із наступного.

Як встановлено матеріалами справи,
після укладання договору оренди
Відповідач неодноразово звертався до
Позивача з приводу того, що він
позбавлений можливості користування
орендованим приміщенням, у зв'язку із
тим, що мешканці будинку, в якому
розташоване орендоване приміщення.
(а.с.42-45).

У відповідь на зазначені звернення
Департамент повідомляв відповідача, що
відповідно до ст.378 ЦК України він
зобов'язаний самостійно
врегульовувати питання користування
орендованим приміщенням та повернення
його від особи, яка незаконно, без
відповідних правових підстав,
заволоділа ним (а.с.42).

На підставі ст.795 ЦК України передання
наймачеві будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) оформляється відповідним
документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту
починається обчислення строку
договору найму, якщо інше не
встановлено договором.

Однак, матеріали справи не містять акту
приймання-передачі орендованого
приміщення від Департаменту до
Відповідача.

Крім того, відповідно до ст.3 Закону "Про
оренду державного та комунального
майна" відносини щодо оренди
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності,
регулюються договором оренди, цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

На підставі ч.6 ст.763 ЦК України наймач
звільняється від плати за весь час,
протягом якого майно не могло бути
використано ним через обставини, за які
він не відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач не міг користуватись майном
саме через обставини, за які він не
відповідає і не міг відповідати.

Доводи відповідача об'єктивно
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Представництва по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради не обґрунтовані,
спростовуються належними доказами та
наявними матеріалами справи, а тому
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради -
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.07.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.