ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.07.2014
Справа №
904/7654/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Коваль Л.А.
(доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Кощеєва І.М.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Державної виконавчої служби
України на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.2014
року, винесену за результатами
розгляду скарги Комунального
підприємства "Нікопольське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради на дії відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, у справі № 904/7654/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.
Дніпропетровськ

до Комунального підприємства
"Нікопольське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради, м. Нікополь Дніпропетровської
області

про стягнення 12 399 404, 62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.2014
року у справі № 904/7654/13 (суддя Манько
Г.В.) скаргу Комунального підприємства
"Нікопольське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради на дії відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України задоволено частково;
визнано частково недійсною постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщука В.В. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 23.04.2014р. в частині накладення арешту
на майно у межах суми звернення
стягнення - 13 858 752, 30 грн., сплаченої за
платіжним дорученням № 3929 від 20.12.2013р.
(ВП № 41621725); в решті вимог скарги
відмовлено.

Не погодившись із зазначеною
ухвалою, Державна виконавча служба
України подала апеляційну скаргу про
скасування зазначеної ухвали та
прийняття рішення про відмову в
задоволенні скарги Комунального
підприємства "Нікопольське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" Нікопольської міської
ради.

Подана апеляційна скарга не
приймається до розгляду і підлягає
поверненню у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2.8 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду судовий збір
сплачується за ставкою 0, 5 розміру
мінімальної заробітної плати.

Подана апеляційна скарга не
оплачена судовим збором.

В апеляційній скарзі наведене
клопотання про відстрочення Державній
виконавчій службі України сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Клопотання мотивоване тими
обставинами, що Державна виконавча
служба України є бюджетною установою,
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України,
розрахунково-касове обслуговування
якої відповідно до Бюджетного кодексу
України здійснюється Державною
казначейською службою України, а
законодавством передбачені стислі
строки подачі апеляційних скарг на
судові рішення. У зв'язку з наведеним
Державна виконавча служба України і
просить відстрочити їй сплату судового
збору за подання апеляційної скарги до
ухвалення рішення у справі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Наведене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладеною у п. 3.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України".

Таким чином, зі змісту статті 8
Закону України "Про судовий збір"
вбачається, що відстрочення сплати
судового збору є правом суду, а не його
обов'язком, при цьому єдиною підставою
для вчинення судом зазначених у
наведеній нормі дій є врахування ним
майнового стану сторони. Обґрунтування
пов'язаних з цим обставин, які свідчать
про неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Державна виконавча служба
України не надала належних та
допустимих доказів в підтвердження її
майнового стану, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору.

Враховуючи доводи, наведені
Державною виконавчою службою України в
обґрунтування заявленого клопотання,
апеляційний господарський суд не
вбачає підстав, визначених ст. 8 Закону
України "Про судовий збір", для
відстрочення оплати судового збору,
відповідно, клопотання Державної
виконавчої служби України не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України
після усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї
статті, апеляційна скарга може бути
подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 01.07.2014 року у справі №
904/7654/13 повернути без розгляду.

Додаток: апеляційна скарга № 1314/12928 від
07.07.2014р. з додатками всього на 8-ми
аркушах.

Головуючий суддя
Л.А. Коваль

Суддя
Н.В.
Пархоменко

Суддя
І.М. Кощеєв