номер провадження справи 19/44/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014
Справа № 908/1753/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» (69035,
м. Запоріжжя, проспект Леніна,
145-В, кв. 37; адреса для кореспонденції:
69005, м. Запоріжжя, вул.
Патріотична, 49, офіс 36)

до Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» (69600, м.
Запоріжжя, вул.
Дніпропетровське шосе, 3)

про стягнення 88468,40 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Коляда А.С. - представник
за довіреністю № б/н від 10.01.14.

Від відповідача: Романенко М.В. -
представник за довіреністю № б/н від
24.02.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 26.05.14. звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» про стягнення
88468,40 грн. заборгованості за Договором
підряду № DS003079 від 17.05.12.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по оплаті виконаних
будівельних робіт, внаслідок чого у
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» виникла
заборгованість перед Товариством з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД».

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.05.14. порушено
провадження у справі № 908/1753/14,
присвоєно справі номер провадження
19/44/14, розгляд справи призначено на
12.06.14. о 10-15.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні 12.06.14. визнав позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» у повному
обсязі.

Від відповідача через канцелярію
господарського суду 12.06.14. на підставі
п. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
надійшла письмова заява про розстрочку
виконання рішення суду на шість
місяців з пропорційним щомісячним
погашенням суми, що підлягає стягненню
або відстрочку виконання рішення суду
на 6 місяців.

Представник відповідача в судовому
засіданні 12.06.14. підтримав вимоги,
викладені в заяві про відстрочку або
розстрочку виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.14. заперечив проти
задоволення заяви про відстрочку або
розстрочку виконання рішення суду.

Представник відповідача в судовому
засіданні 12.06.14. заявив усне клопотання
про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.14. не заперечив проти
задоволення зазначеного вище
клопотання відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 12.06.14. оголошено
перерву до 26.06.14. о 10-50. Про дату та час
наступного судового засідання сторони
повідомленні під розписку.

Ухвалою Голови господарського суду
Запорізької області від 23.06.14., у зв'язку
із знаходженням на лікарняному судді
Давиденко І.В., розгляд справи № 908/1753/14
перенесено на 03.07.14. о 10-40.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 26.06.14. на підставі
ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
надійшла письмова заява про уточнення
розміру позовних вимог, відповідно до
якої Товариство з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» просить
суд стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»
88468,40 грн. - суми основного боргу,
6173,40 грн. - пені, 1337,93 грн. - 3%
річних.

Представник позивача в судовому
засіданні 03.07.14. підтримав вимоги,
викладені в заяві про уточнення
розміру позовних вимог.

Від відповідача через канцелярію
господарського суду 03.07.14. надійшли
письмові заперечення на заяву позивача
про уточнення розміру позовних вимог,
відповідно до яких відповідач
заперечує проти задоволення заяви
позивача про уточнення розміру
позовних вимог, оскільки вона не
відповідає вимогам ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України та просить суд залишити
зазначену вище заяву позивача без
розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 03.07.14.
заяву позивача про уточнення розміру
позовних вимог, суд не прийняв її до
розгляду та повернув, про що винесено
ухвалу господарського суду від 03.07.14. у
справі № 908/1753/14.

Від відповідача через канцелярію
господарського суду 26.06.14. на підставі
п. 6 ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України надійшло уточнене
клопотання про відстрочку виконання
рішення суду, відповідно до якого
Публічне акціонерне товариство
«Запоріжтрансформатор» просить суд
відстрочити виконання рішення суду на
шість місяців у зв'язку з тим, що
відповідач знаходиться у важкому
фінансовому становищі, оскільки
порівняльний аналіз показників
«Актив» і «Пасив» балансу відповідача
станом на 30.03.14. дозволяє дійти висновку
про перевищення поточних невиконаних
фінансових зобов'язань («Пасив»)
відповідача над поточними активами
відповідача («Актив») більш як в дев'ять
разів. Крім того, як зазначає
відповідач, складне фінансове
становище підтверджується наказом
Генерального директора ПАТ
«Запоріжтрансформатор» № 465 від 03.04.14.,
відповідно до якого зазначено про
скорочення штату працівників на
підприємстві та наказів Генерального
директора ПАТ «Запоріжтрансформатор»
№ 85 від 28.01.14. та № 416 від 25.03.14. про
введення чотирьохдобового робочого
тижня.

Представник відповідача в судовому
засіданні 03.07.14. підтримав вимоги,
викладені в уточненому клопотанні про
відстрочку виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому
засіданні 03.07.14. заперечив проти
клопотання відповідача про відстрочку
виконання рішення суду.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 26.06.14. надійшли
письмові заперечення на пояснення
відповідача, відповідно до яких
позивач заперечує проти задоволення
клопотання відповідача про розстрочку
або відстрочку виконання рішення суду,
поданого 12.06.14., просить суд відмовити в
задоволенні зазначеного вище
клопотання відповідача та зазначає, що
відповідач посилається як на підставу
надання розстрочки або відстрочки
виконання рішення суду на скрутне
фінансове становище підприємства,
долучаючи до матеріалів справи баланс
станом на 31.03.14. та Звіт про фінансові
результати. Однак, позивач вказує на те,
що відповідач використовує показники
станом на 31.12.13. Крім того, як зазначає
позивач, що при посиланні на скрутне
фінансове становище відповідач не
враховує неспіврозмірність суми
заборгованості та фінансових
показників Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор».

Представник позивача в судовому
засіданні 03.07.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні 03.07.14. визнав позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач має право визнати позов
повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову, суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/1753/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

17.05.12. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» (далі -
Підрядник) та Публічним акціонерним
товариством «Запоріжтрансформатор»
(далі - Замовник) укладено Договір
підряду № DS003079 (далі - Договір).

Згідно із Розділом I Договору
визначено, що Підрядник зобов'язується
на свій ризик виконати роботу за
завданням Замовника, а Замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

У відповідності до умов Розділу II
передбачено, що предметом даного
Договору є будівельні та ремонтні
роботи в нежитлових приміщеннях
Замовника (далі - робота) з наступною
передачею результатів роботи
Замовнику.

Об'єм будівельних та ремонтних робіт в
нежитлових приміщеннях Замовника
вказується у відповідних доповненнях
до даного Договору, які включають
додатки із зазначенням об'єму роботи,
строків її виконання, договірну ціну,
локальний кошторис, підсумкову
відомість ресурсів, які є їх
невід'ємною частиною.

Згідно з приписами п. 4.1 Договору
передбачено, що Замовник приймає
виконану Підрядником роботу за актом
приймання-передачі, який підписано
уповноваженими представниками сторін.

Акт прийому-передачі виконаних робіт
підписується Замовником протягом 5-ти
робочих днів з моменту фактичної здачі
виконаних робіт та надання акту
Підрядником. У випадку обґрунтованого
не підписання акту прийому-передачі
Замовником, ним складається належний
документ з переліком необхідних
доробок та строків їх виконання. У
випадку відсутності заперечень по
виконаним роботам Замовник
зобов'язаний підписати акт
прийому-передачі робіт та один
екземпляр передати Підряднику (п. 4.2
Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору, ціна
виконуваної роботи визначається
сторонами у відповідному додатку та
включає відшкодування витрат
Підрядника та плату за виконану ним
роботу.

Ціна виконуваної роботи може бути
змінена тільки за взаємною згодою
сторін (п. 6.2 Договору).

У відповідності до п. 6.3 Договору
визначено, що ціна Договору на момент
його укладення (Додаток № 2) складає
211595,35 грн. в т.ч. ПДВ.

Ціна Договору корегується сторонами
шляхом зазначення про це в наступних
Додатках.

Як зазначає позивач та вбачається з
матеріалів справи, між сторонами було
підписано Акт приймання виконаних
будівельних робіт за квітень 2013 року №
1 на суму 97242,98 грн., Акт
приймання виконаних будівельних робіт
за квітень 2013 року № 1 на суму 135571,15 грн.,
на загальну суму 232814,13 грн., копії яких
містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що
Публічним акціонерним товариством
«Запоріжтрансформатор» було здійснено
часткову оплату вартості виконаних
будівельних робіт у розмірі 144345,73 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями: № 2336 від 08.04.14. на суму 9500,00
грн., № 105 від 27.11.14. на суму 60000,00 грн., №
704 від 03.11.14. на суму 74845,73 грн., оригінали
яких долучено до матеріалів справи.

Позивач посилається на те, що
відповідач умови Договору в повному
обсязі не виконав, грошові кошти в
розмірі 88468,84 грн. за виконані
будівельні роботи позивачу не
перерахував.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 21.03.14. на адресу відповідача
було надіслано лист-претензію № 87/14,
відповідно до якого Товариство з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» зазначило про необхідність
Публічному акціонерному товариству
«Запоріжтрансформатор» погасити
заборгованість за зобов'язаннями
відповідача перед Товариством з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» у розмірі 480744,40 грн., який
залишений відповідачем без відповіді.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
виконані будівельні роботи не оплатив
в повному обсязі, чим порушив умови
Договору та вимоги чинного
законодавства України, в зв'язку з чим
борг відповідача перед позивачем
станом на день звернення Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» до суду з даним позовом
склав 88468,84 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу
України, за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу
України передбачено, що підрядник
зобов'язаний виконати роботу,
визначену договором підряду, із свого
матеріалу і своїми засобами, якщо інше
не встановлено договором.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 843 Цивільного
кодексу України, у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення.

Ціна роботи у договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 844 Цивільного кодексу
України встановлено, що ціна у договорі
підряду може бути визначена у
кошторисі.

Відповідно до Акту приймання виконаних
будівельних робіт за квітень 2013 року №
1 на суму 97242,98 грн. та Акту приймання
виконаних будівельних робіт за квітень
2013 року № 1 на суму 135571,15 грн. загальна
сума вартості виконаних будівельних
робіт складає 232814,13 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 879 Цивільного
кодексу України визначено, що
матеріально-технічне забезпечення
будівництва покладається на
підрядника, якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.

Оплата робіт провадиться після
прийняття замовником збудованого
об'єкта (виконаних робіт), якщо інший
порядок розрахунків не встановлений за
погодженням сторін (ч. 4 ст. 879
Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 4 ст. 882 Цивільного кодексу
України встановлено, що замовник, який
одержав повідомлення підрядника про
готовність до передання робіт,
виконаних за договором будівельного
підряду, або, якщо це передбачено
договором, - етапу робіт, зобов'язаний
негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, позивачем
виконано будівельні роботи на загальну
суму 232814,13 грн., що підтверджується
Актом приймання виконаних будівельних
робіт за квітень 2013 року № 1 на суму
97242,98 грн. та Актом приймання виконаних
будівельних робіт за квітень 2013 року №
1 на суму 135571,15 грн., копії яких
містяться в матеріалах справи.

Вказані вище акти підписані з боку
позивача та відповідача без зауважень
та претензій, та беручі до уваги той
факт, що відповідач не заперечив проти
підписання вказаних актів та суми
заборгованості за ним, суд вважає дані
акти належними та погодженими між
сторонами.

Судом встановлено, що в порушення умов
Договору та чинного законодавства
України, відповідачем не перераховано
позивачу в повному обсязі грошові
кошти за виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» будівельних робіт за
Договором підряду № DS003079 від 17.05.12.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що він
вступає в силу з моменту його
підписання Сторонами та діє до 31.12.12., а
в частині виконання гарантійних
зобов'язань Підрядника, передбачених
цим Договором - до спливу строку дії
гарантії.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договір на час виконання сторонами
зобов'язань діяв.

Крім того, частиною 4 ст. 631 Цивільного
кодексу України зазначено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Таким чином, закінчення 31.12.12. дії
Договору не звільняє Публічне
акціонерне товариство
«Запоріжтрансформатор» від
відповідальності за його порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до п. 6.5 Договору
передбачено, що якщо інше не зазначено
в Додатку, Замовник сплачує виконувану
роботу в наступному порядку:
передплата в розмірі, визначеному
відповідним Додатком, сума, яка
залишилась - протягом 10 банківських
днів після підписання акту
прийому-передачі виконаних робіт.

На виконання умов Договору підряду №
DS003079 від 17.05.12. відповідачем було
здійснено часткову оплату
заборгованості в розмірі 144345,73 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: № 2336 від 08.04.14. на суму 9500,00
грн., № 105 від 27.11.14. на суму 60000,00 грн., №
704 від 03.11.14. на суму 74845,73 грн., оригінали
яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України своє
зобов'язання щодо оплати виконаних
будівельних робіт у повному обсязі не
виконав, в зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем за
Договором підряду №
DS003079 від 17.05.12. становить 88468,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати боргу, про який
заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Таким чином, судом встановлено, що борг
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«МІДАС-БУД» за неналежне виконання
умов Договору становить 88468,40 грн.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Розглянувши в судовому засіданні 03.07.14.
уточнене клопотання Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Запорізької області у справі № 908/1753/14
на шість місяців, суд відмовив у його
задоволенні з огляду на наступне:

В обґрунтування клопотання про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/1753/14 на шість
місяців відповідач посилається на
скрутне фінансове становище, що
підтверджується порівняльним аналізом
показників «Актив» і «Пасив» балансу
відповідача станом на 30.03.14., який
свідчить про перевищення поточних
невиконаних фінансових зобов'язань
(«Пасив») відповідача над поточними
активами відповідача («Актив») більш як
в дев'ять разів.

Заявник вказує на те, що з аналізу
балансу за перший квартал 2014 року
вбачається наявність збитків у
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» у розмірі
817856000,00 грн. та поточних зобов'язань
щодо сплати грошових коштів на користь
інших осіб в розмірі ,00 грн.
Натомість, сума поточних обігових
коштів в банках складає лише 55218000,00
грн., а дебіторська заборгованість за
поставлену продукцію - 369095000,00 грн. (сума
цих показників складає 424313000,00 грн.).

Крім того, як зазначає відповідач,
складне фінансове становище
підтверджується наказом Генерального
директора Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор» №
465 від 03.04.14., відповідно до якого
зазначено про скорочення штату
працівників на підприємстві та наказів
Генерального директора
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» № 85 від 28.01.14.
та № 416 від 25.03.14. про введення
чотирьохдобового робочого тижня.

На думку відповідача, вищевикладені
обставини унеможливлюють виконання
ним рішення господарського суду
Запорізької області у справі № 908/1753/14.

Згідно зі ч. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд,
приймаючи рішення, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що при наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення, ухвали, постанови, зміна
способу та порядку їх виконання
допускаються у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

Отже, господарський суд не зобов'язаний
задовольняти заяву про відстрочку або
розстрочку виконання рішення, ухвали,
постанови, зміни способу та порядку їх
виконання.

Пленум Вищого господарського суду
України в п. 7.1.1. постанови від 17.10.12. N 9
«Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» зазначив,
що відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки виконання
рішення суду можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим судом способом.
Але, вирішуючи питання про відстрочку
чи розстрочку виконання рішення, зміну
способу та порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини.

Вищезазначені норми визначають
процесуальну можливість вирішення
питань, пов'язаних із проблемами, що
виникають під час виконання рішення
господарського суду. Проте, нормами
чинного законодавства, зокрема
Господарським процесуальним кодексом
України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання. Тому, суд
оцінює докази, які підтверджують
зазначені обставини, за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України і лише за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, господарський суд
має право відстрочити виконання
рішення чи постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Неможливість виплати суми боргу за
судовим рішенням боржником має
доводитись в загальному порядку.

Відповідно до ст. ст. 1, 8, 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.99. встановлено, що підставою
неможливості виконання судового акту
можуть бути обставини, визначені
боржником за допомогою Положення
(стандарти) бухгалтерського обліку: 2
«Баланс»; 3 «Звіт про фінансові
результати»; 10 «Дебіторська
заборгованість»; 11 «Зобов'язання», 5
«Звіт про власний капітал», доказів
скрутного фінансового становища його
підприємства.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99.
визначено, що звітним періодом для
складання фінансової звітності є

календарний рік. Проміжна звітність
складається щоквартально наростаючим
підсумком з початку звітного року в
складі балансу та звіту про фінансові
результати. Баланс підприємства
складається за станом на кінець
останнього дня кварталу (року).

З аналізу Звіту про фінансовий стан
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» станом на
31.03.14., а саме «Пасиву», вбачається, що
відповідно до рядка «1420» розділу ІІІ
«Пасив» сума непокритого збитку на
кінець звітного періоду (тобто станом
на 31.12.13.) склала 817856000,00 грн., а прибуток
підприємства станом на початок
звітного періоду становив 41330000,00 грн.

Відповідно до рядка «1600» розділу ІІІ
«Пасив» заборгованість за
короткостроковими кредитами банків на
кінець звітного періоду (тобто станом
на 31.12.13.) склала 2429348,00 грн., то
станом на 31.03.14. заборгованість за
короткостроковими кредитами банків
склала 1853884,00 грн.

З рядка « 1615» розділу «Пасив»
вбачається, що станом на кінець
звітного періоду (тобто 31.12.13.)
кредиторська заборгованість за товари
(роботи, послуги) становила 538063,00 грн., а
станом на 31.03.14. зазначена вище
заборгованість склала 424098,00 грн.

Згідно з рядком « 1695» всього за
розділом ІІІ «Пасив» розмір поточних
зобов'язань відповідача станом на
кінець звітного періоду (тобто на 31.12.13.)
становив 393903000 грн., а станом на 30.03.14.
усього за розділом - 3089428,00 грн.

З аналізу «Активу» Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор», який
відображений у Звіті про фінансовий
стан станом на 31.03.14. вбачається, що
відповідно до рядка « 1125» розділу ІІ
«Актив» дебіторська заборгованість
станом на кінець звітного періоду
(тобто станом на 31.12.13.) становить 369095,00
грн., а станом на 31.03.14. дебіторська
заборгованість склала 476602,00 грн.

Відповідно до рядка «1165» розділу ІІ
«Актив» гроші на рахунках відповідача
в банках станом на кінець звітного
періоду (тобто на 31.12.13.) склали 55218,00
грн., тоді як станом на 31.03.14. цей вид
активу склав 79972,00 грн.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що зазначені вище показники зі Звіту
про фінансові результати станом на
30.03.14. Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»
свідчать про покращення фінансових
показників підприємства.

Суд зазначає, що збитковість
господарської діяльності відповідача
не є беззаперечною підставою для
надання відстрочки виконання рішення,
адже відповідач здійснює господарську
діяльність та має відповідні грошові
надходження.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявником не надано
належних доказів на підтвердження
неможливості виконання Публічним
акціонерним товариством
«Запоріжтрансформатор» рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/1753/14.

Крім того, слід зазначити, що спір у
даній справі виник з вини відповідача,
а саме, Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»,
оскільки зазначена вище особа не
оплатила Товариству з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» вартість
виконаних будівельних робіт в розмірі
88468,40 грн., чим порушила умови Договору
та вимоги чинного законодавства
України.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Якщо інше не
передбачено договором або законом,
відповідальність за порушення
зобов'язання настає за наявності вини
порушника.

З матеріалів справи вбачається, що
Публічним акціонерним товариством
«Запоріжтрансформатор» не було вжито
заходів щодо належного виконання свого
зобов'язання перед Товариством з
обмеженою відповідальністю
«МІДАС-БУД» в частині оплати вартості
виконаних будівельних робіт.

Слід зазначити, що господарський суд
повинен врахувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк чи
попередньо встановленим способом, але
перш за все повинен врахувати такі ж
наслідки і для стягувача при затримці
виконання рішення та не допускати їх
настання.

За таких обставин, беручі до уваги вину
відповідача та враховуючи можливі
негативні наслідки для стягувача, та з
метою недопущення їх настання, а також
враховуючи недоведеність з боку
відповідача скрутного фінансового
становища, суд відмовляє в задоволенні
заяви відповідача про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Запорізької області у справі № 908/1753/14
на шість місяців.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» (69600, м.
Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе,
3, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІДАС-БУД» (69035, м.
Запоріжжя, проспект Леніна, 145-В, кв. 37;
адреса для кореспонденції: 69005, м.
Запоріжжя, вул. Патріотична, 49, офіс 36,
) 88468 (вісімдесят вісім
тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 40
коп. - заборгованості, 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.07.14.

Суддя
І.В.
Давиденко