ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.2014 Справа № 920/798/14

За позовом: Управління Пенсійного
фонду України в м. Конотопі та
Конотопському районі, м. Конотоп,
Сумська область

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Конотопський
завод по ремонту дизель-потягів», м.
Конотоп, Сумська область

про стягнення 19 059 грн. 34 коп.

СУДДЯ С.О.МИРОПОЛЬСЬКИЙ

Секретар судового засідання С.М.
Шаповал

За участю представників:

Позивача - не з'явився

Відповідача - не з'явився

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
борг з відшкодування фактичних витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
за списками № 1 та № 2 за квітень 2014 року
в сумі 19 059 грн. 34 коп.

Відповідач, згідно відзиву на позовну
заяву від 29 травня 2014 № 438, просить суд
припинити провадження у справі,
оскільки даній спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України. На думку відповідача даний
спір підлягає вирішенню в
адміністративному суді, оскільки
провадження у справі про банкрутство
відповідача порушено до 19.01.2013 року,
тобто до вступу в законну силу нової
редакції Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
яким внесено зміни до ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив:

Публічне акціонерне товариство
«Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів» перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі та
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» одним з
об'єктів оподаткування для платників
збору, визначених пунктом 1 статті 1
вказаного Закону, є фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «а», «б»-«з»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. 6.1. Інструкції «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України за
№ 21-1 від 19.12.03 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 16
січня 2006 року за № 64/8663, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в
розмірі 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списками № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4. Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (згідно з додатками до
Інструкції № 6 та № 7), які надсилаються
підприємствам.

Повідомлення складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком № 8 до Інструкції (п. 6.5.
Інструкції № 21-1).

Згідно з Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 2 Прикінцевих
положень «окремим категоріям
працівників залежно від умов праці за
результатами атестації робочих місць
можуть призначатися пенсії за рахунок
коштів підприємств та організацій,
бюджетних коштів та цільових фондів».

У разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 вказаної
Інструкції для зазначених підприємств,
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах (п. 6.8. Інструкції).

Позивач листами від 16.04.2014 року № 6117/02-08
та № 6116/02-08 направляв на адресу
відповідача розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» для
відшкодування сум фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій по спискам №
1 та № 2 за квітень 2014 року на загальну
суму 19059,34 грн.

У встановлений законом строк
відповідачем суми фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах не
були сплачені, внаслідок чого за
квітень 2014р. утворилася заборгованість
у сумі 19059,34 грн.

Відповідно частини 7 статті 12
Господарського процесуального кодексу
України, господарським судам
підвідомчі справи у спорах з майновими
вимогами до боржника, стосовно якого
порушено справу про банкрутство, у тому
числі справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 06.10.2008 року порушено
провадження у справі № 6/177-08 про
банкрутство відповідача.

Таким чином, даний спір підвідомчий
господарському суду Сумської області.

Відповідач вважає, що такі спори, як
цей, підвідомчі господарським судам
тільки щодо боржників, стосовно яких
справи про банкрутство порушені
починаючи з 19.01.2013 року. У випадках, коли
справа про банкрутство стосовно
певного боржника порушена до цієї дати
, підвідомчість адміністративних
позовів з вимогами до нього не
змінилась.

Суд не погоджується з такою думкою
відповідача, враховуючи наступне.

Пунктом 14 Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо подальшого удосконалення
адміністрування податків і зборів» від
6 грудня 2012 року N 5518-VI пункт 7 частини
першої статті 12 Господарського
процесуального кодексу України
викладений в такій редакції:"7) справи у
спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України".

Згідно Прикінцевих положень цього
Закону, п. 14 розділу I цього Закону
набирає чинності одночасно із Законом
України від 22 грудня 2011 року N 4212-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
який в свою чергу, набрав законної сили
19.01.2013 року.

Таким чином, з 19.01.2013 року господарським
судам підвідомчі справи у спорах з
майновими вимогами до боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, у тому числі справи у
спорах про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; стягнення
заробітної плати; поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника,
за винятком спорів, пов'язаних із
визначенням та сплатою (стягненням)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), визначених відповідно до
Податкового кодексу України, а також
справ у спорах про визнання недійсними
правочинів (договорів), якщо з
відповідним позовом звертається на
виконання своїх повноважень
контролюючий орган, визначений
Податковим кодексом України.

При цьому, як Закон від 6 грудня 2012 року N
5518-VI, так і п. 7 ч. 12 Господарського
процесуального кодексу України не
містить жодних застережень щодо дати
порушення провадження у справі про
банкрутство боржника.

Тому, суд дійшов висновку, що з 19.01.2013
року господарським судам підвідомчі
всі справи у спорах з майновими
вимогами до боржника, стосовно якого
порушено справу про банкрутство
незалежно від дати порушення справи
про банкрутство, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав доказів сплати
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списками
№ 1 та № 2, позовні вимоги підлягають
задоволенню шляхом стягнення з
відповідача на користь позивача 19059
грн. 34 коп.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Конотопський
завод по ремонту дизель-потягів» (41615,
Сумська область, м. Конотоп, пл.
Новікова, 8, код 30640216) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі
(41600, Сумська область, м. Конотоп, вул.
Соборна, 23, код 37784691) 19 059 грн. 34 коп.
боргу з відшкодування фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за списками № 1 та № 2 за квітень
2014.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Конотопський
завод по ремонту дизель-потягів» (41615,
Сумська область, м. Конотоп, пл.
Новікова, 8, код 30640216) в доход державного
бюджету (рахунок 3002, МФО 837013,
, отримувач УДКС у м. Суми (м.
Суми), 22030001) судовий збір в сумі 1827 грн. 00
коп.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складене 11.07.2014

Суддя
С.О.Миропольський