ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2014 р.
Справа № 5008/258/2011

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Бойко С.М.,

суддів
Бонк Т.Б.,

Якімець Г. Г.

при секретарі Томкевич Н.,

за участю представників:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

розглянув апеляційну скаргу міського
відділу Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції

на ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 10.06.2014 року,
суддя Бобрик І. Й.

у справі № 5008/258/2011

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, м. Мукачево

до публічного акціонерного товариства
"Готельно - туристичний комплекс
"Інтурист - Закарпаття", м. Ужгород

про стягнення 83 060 грн.

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 10.06.2014 року у
справі №5008/258/2011 скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено.
Визнано неправомірними дії міського
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції по винесенню
постанови №42424032 від 07.03.2014 року про
відмову у відкриття виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) по
виконанню наказу господарського суду
Закарпатської області № 5008/258/2011 від
01.07.2011року. Зобов'язано міський відділ
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції вжити всіх заходів
по виконанню наказу господарського
суду Закарпатської області № 5008/258/2011
від 01.07.2011 року про стягнення з боржника
- відкритого акціонерного товариства
"Готельно - туристичний комплекс
"Інтурист - Закарпаття" (м. Ужгород,
пл. Кирила і Мефодія, 5; код 02574001)
наявної заборгованості.

Не погоджуючись з даною ухвалою,
міський відділ Державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу
господарського суду Закарпатської
області від 10.06.2014 року у справі
№5008/258/2011 скасувати та відмовити у
задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову
про відмову у відкриті виконавчого
провадження від 07.03.2014 року. В
обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт, посилається на те, що
відповідно до п.7 ч.1 ст.26 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: якщо
виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних виплат.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, причин неявки не повідомили,
хоча належним чином повідомлені про
час та місце судового засідання.

Розглянувши наявні в справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 10.06.2014 року у
справі №5008/258/2011 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення з
наступних підстав.

Як встановлено судом, 25.03.2014 року
фізична особа - підприємець ОСОБА_3
подала до суду скаргу на дії відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, якою просить суд
визнати неправомірними дії державного
виконавця, заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського МРУЮ Венжеги М.Р. по
винесенню постанови № 42424032 від 07.03.2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) по виконанню наказу суду №
5008/258/2011 від 01.07.2011 року, зобов'язати
останнього прийняти наказ
господарського суду Закарпатської
області № 5008/258/2011 від 01.07.2011року до
виконання і виконати рішення суду;
зобов'язати державного виконавця,
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського МРУЮ Венжегу М.Р. вжити
всіх необхідних заходів по стягненню з
боржника - відкритого акціонерного
товариства „Готельно-туристичний
комплекс „Інтурист - Закарпаття
наявної заборгованості.

Скарга мотивована тим, що постановою
від 7 березня 2014 року державний
виконавець, зазначеної вище виконавчої
служби, Венжега М.Р., відмовив
стягувачеві у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження" покликаючись на те, що 13
березня 2013 року державним виконавцем
було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві
згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" (є письмова
заява стягувача від 01.03.2013 року та від
07.03.2013 року).

Як вбачається з матеріалів справи,
13.03.2013 року державний виконавець виніс
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві без виконання
згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" на підставі
заяви стягувача від 01.03.2013 року та від
07.03.2013 року.

Стаття 47 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею та
не позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.
Отже, наведений у статті 47 Закону
положення не містять обмежень для
повторного пред'явлення стягувачем
виконавчого документу до виконання,
крім випадку, коли строк для
пред'явлення документу до виконання,
встановлений ст. 22 Закону, пропущений.

06.03.2014 року ФОП ОСОБА_3 подала до відділу
ДВС заяву про примусове виконання
наказу № 5008/258/2011 від 01.07.2011 року.

07.03.2013 року заступник начальника
міськрайонного управління юстиції
Венжега М. Р., розглянувши заяву ФОП
ОСОБА_3 про примусове виконання наказу
№ 5008/258/2011 від 01.07.2011 року встановив, що
13.03.2013 року згаданий виконавчий
документ був повернутий стягувачеві
без виконання відповідно до п.1 ч. 1 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку із заявами від
01.03.2013 року та від 07.03.2013 року. В силу п. 7
ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", якщо виконавчий документ
повернуто стягувачеві за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів, то державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Скаржник стверджує, що повернення
виконавчого документа стягувачеві з
підстав передбачених п.1 ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження" не
позбавляє його права на повторне
пред'явлення виконавчого документа до
виконання в силу ч. 5 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
протягом строків встановлених ст. 22
цього закону.

Відповідно до п 1-1, п.2 ст. 23 Закону
України "Про виконавче провадження"
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються,
зокрема пред'явленням виконавчого
документа до виконання. Після
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі визнання судом
відмови стягувача від примусового
виконання рішення суду.

Пленум Вищого господарського суду
України у Постанові від 17 жовтня 2012
року № 9 щодо порядку виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
надав роз'яснення, зокрема, у п. 9.11
зазначає, що повернення виконавчого
документа стягувачеві по п.1 ч.ч.1, 5 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" не означає закриття
виконавчого провадження та не тягне
наслідків у вигляді неможливості
розпочати його знову та не позбавляє
стягувача права повторно звернутися до
органу ДВС за виконанням судового
рішення.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування ухвали господарського суду
Закарпатської області, оскільки суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо задоволення скарги ФОП
ОСОБА_3, так як доводи скаржника є
обґрунтованими та підтвердженими
матеріалами справи, а дії державного
виконавця - державної виконавчої
служби неправомірними.

Як вбачається з матеріалів поданої
апеляційної скарги, до неї не долучено
належних доказів оплати судового збору
за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011р. за
подання апеляційної скарги на ухвалу
суду судовий збір справляється в
розмірі - 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 р."
розмір мінімальної зарплати на 1 січня
2014 року становить 1 218, 0 грн.

Реквізити Львівського апеляційного
господарського суду для сплати
судового збору зазначені на офіційному
веб-порталі "Судова влада України".

Статтею 3 Закону України "Про судовий
збір" передбачено об'єкти справляння
судового збору.

Вирішуючи питання щодо сплати судового
збору стороною, господарський суд
повинен виходити, зокрема, з того, що
частиною другою статті 3 Закону
передбачено, за подання яких заяв не
справляється судовий збір. Відповідний
перелік заяв не є вичерпним. Зокрема,
Законом не передбачено справляння
судового збору за подання скарг на дії
чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби (стаття 121-2 ГПК); втім,
з апеляційних та касаційних скарг на
ухвали, винесені за результатами
розгляду таких скарг, судовий збір
справляється на загальних підставах
(Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року № 7).

Статтею 5 Закону України "Про судовий
збір" визначено перелік тих суб'єктів,
які звільняються від сплати судового
збору. Як вбачається з цього переліку,
органи Державної виконавчої служби не
є звільненими від сплати судового
збору, а відтак повинні сплачувати
судовий збір за подання апеляційної
скарги в загальному порядку, що в
даному випадку скаржником зроблено не
було.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 106 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної
скарги Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції - відмовити.

2. Ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 10.06.2014 року в
справі №5008/258/2011 залишити без змін.

3. Стягнути з Державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції (м. Ужгород, ) до спеціального фонду
Державного бюджету України (Банк:
ГУДКСУ у Львівській області; МФО 825014;
отримувач: УДКСУ у Личаківському
районі м. Львова; ;
рахунок 2006) 609, 00 грн. судового
збору за апеляційне провадження.

4. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи направити на
адресу місцевого господарського суду.

6. Наказ видати місцевому
господарському суду.

Повний текст постанови виготовлений
08.07.2014 р.

Головуючий суддя
Бойко С. М.

Суддя
Бонк Т. Б.

Суддя
Якімець Г. Г.