ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.
Справа № 920/1970/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Плахов О.В., суддя
Кухар В.І., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Фільшиній Н.І.,

за участю представників:

стягувача (апелянта; позивача) - не
з'явився,

боржника (відповідача) - Жиленко І.О. за
довіреністю №7-Д від 10.01.2014р.,

Відділу державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції Дніпропетровської області - не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"Райз", м. Київ, (вх.№1431 С/2 від 05.06.2014р.) на
ухвалу господарського суду Сумської
області від 08.04.2014р. у справі №920/1970/13,

за заявою Відділу державної виконавчої
служби Криворізького районного
управління юстиції, с. Вільне,

про відстрочку та розстрочку виконання
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Сумській міжрегіональній
товарній універсальній біржі від
25.09.2013р. (справа № 1/93-13) у справі №920/1970/13,

за заявою Публічного акціонерного
товариства "Компанія "Райз", м. Київ,

про видачу виконавчого документу на
підставі рішення Постійно діючого
Третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі від 25.09.2013р. у
справі № 1/19-13,

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Компанія "Райз", м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГ ІМПЕКС",
с. Златоустівка, Криворізький
район Дніпропетровської області,

про стягнення заборгованості за
договором ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 08.04.2014р. у справі №920/1970/13
(суддя Джепа Ю.А.) заяву Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції про відстрочку та розстрочку
виконання рішення Постійно діючого
Третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній біржі від
25.09.2013р. (справа №1/93-13) задоволено
частково. Виконання рішення Постійно
діючого Третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі від 25.09.2013р. (справа
№1/93-13) відстрочено до 01.08.2014р. В частині
розстрочення виконання рішення -
відмовлено.

Публічне акціонерне товариство
"Компанія "Райз" з ухвалою суду першої
інстанції не погодилось та звернулось
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить прийняти
постанову, якою:

- скасувати повністю ухвалу
господарського суду Сумської області
від 08.04.2014р. у справі №920/1970/13;

- відмовити у задоволенні заяви Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції про відстрочку виконання
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Сумській міжрегіональній
товарній універсальній біржі від
25.09.2013р. (справа №1/93-13);

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГ ІМПЕКС" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Компанія "Райз" 609,00 грн. витрат по
сплаті судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги
стягувач зазначає, що з урахування норм
чинного законодавства відстрочка або
розстрочка виконання рішення, ухвали,
постанови, зміна способу та порядку їх
виконання допускаються у виняткових
випадках і залежно від обставин справи.

Апелянт вказує на те, що надання
відстрочки на підставі наявності у
боржника заборгованості та зобов'язань
перед іншими контрагентами,
недоведеної доказами ймовірності
банкрутства, не може вважатися
підставою для застосування положень
статті 121 Господарського
процесуального кодексу України, адже,
враховуючи положення частини 1 статті
626 Цивільного кодексу України,
відповідач у випадку порушення
грошового зобов'язання не може
посилатися на неможливість його
виконання.

Також, на думку апелянта, така
заборгованість утворилась внаслідок
власної господарської діяльності
боржника, а не в силу якихось
об'єктивних обставин, що унеможливили
виконання договірних зобов'язань та
рішень суду.

Крім того, вирішуючи питання про
відстрочку виконання рішення, на
підставі статті 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди повинні встановити
матеріальні інтереси обох сторін,
оскільки відстрочення виконання
протягом тривалого часу рішення суду
порушують матеріальні інтереси
позивача та може призвести до
негативних наслідків для нього.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та її розгляд призначено
на 24.06.2014р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.06.2014р.
розгляд справи відкладався для
забезпечення явки в судове засідання
уповноважених представників учасників
судового процесу та надання пояснень у
справі.

Відділ державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції відзиву на апеляційну скаргу
не надав, у судове засідання 08.07.2014р.
свого представника не направив, про
причини неявки суд не сповістив, про
час та місце розгляду справи належним
чином повідомлений.

Зважаючи на належне повідомлення
апелента та Відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області про час та
місце засідання суду, а також,
враховуючи те, що через неявку
представників сторін розгляд справи
вже відкладався, зважаючи на стислі
строки розгляду апеляційної скарги на
ухвалу суду, у відповідності до
приписів статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в даному судовому
засіданні за відсутності
представників ПАТ "Компанія "Райз" та
Відділу державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції в Дніпропетровській області.

У судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
08.07.2014р. представник боржника зазначив,
що апеляційну скаргу апелянта вважає
необґрунтованою, просив суд залишити
її без задоволення, а оскаржувану
ухвалу господарського суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені
в апеляційній скарзі доводи апелянта,
заслухавши в судовому засідання
пояснення представника боржника
(відповідача), перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі від 25.09.2013р. у
справі №1/93-13 частково задоволено позов
ПАТ "Компаніі "Райз" - стягнуто з ТОВ "АГ
Імпекс" на користь ПАТ "Компанія "Райз"
заборгованість за договором поставки
насіння с/г культур на умовах товарного
кредиту №100-36Н від 10.04.2012р. в сумі 236443,74
грн. за отриманий товар та відсотки за
користування кредитом, 2915,07 грн. - пені,
2359,07 грн. - третейського збору. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 28.01.2014р. задоволено заяву
ПАТ "Компанія "Райз" про видачу
виконавчого документа на виконання
вищезазначеного рішення третейського
суду та видано відповідний наказ.

01.04.2014р. Головний державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції в Дніпропетровській області
звернувся до місцевого господарського
суду з заявою №46 про розстрочення
виконання рішення Постійно діючого
Третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі від 25.09.2013р. у
справі №1/93-13, на виконання якого видано
наказ щодо стягнення загальної суми
розміром 241718,60 грн. на двадцять чотири
місяці шляхом щомісячного стягнення
рівними частинами суми в розмірі 10071,61
грн. з 01.08.2014р.

Відмовляючи в задоволенні
вищенаведеної заяви в частині
розстрочення, суд першої інстанції
вказав, що в заяві не наведено доказів
про неможливість виконання рішення
суду боржником; посилання на такі
обставини, як фінансове становище
боржника, наявність зобов'язань перед
контрагентами, в розумінні статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, не є винятковими, та такими що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливими.

Надання відстрочки виконання рішення
до 01.08.2014р. суд першої інстанції
обґрунтував тим, що
підприємство-боржник є
сільськогосподарським підприємством,
а отже враховуючи наведені у заяві
факти щодо площ, характеру посіву
сільськогосподарських культур,
планових обсягів, вартості та дат
збирання майбутнього врожаю,
задовольнив заяву в цій частині.

Дослідивши обставини справи та
відповідні норми чинного
законодавства, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду зазначає наступне.

Статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при наявності обставин,
які ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згадана стаття не обмежує відповідне
право господарського суду певним
строком, воно може бути реалізоване у
будь-який час після набрання рішенням
законної сили і до його фактичного
повного виконання, в межах строку
пред'явлення наказу до виконання. Також
не обмежується право заявника на
повторне звернення з відповідною
заявою, якщо вона вже розглядалася
судом.

Відповідно до пункту 7.1.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України", відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Пленум Вищого господарського суду
України в пункті 7.2 вищезазначеної
Постанови розтлумачив приписи статті
121 Господарського процесуального
кодексу України та вказав, що підставою
для відстрочки, розстрочки, зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, норма статті 121 Господарського
процесуального кодексу України не
обмежує право господарського суду
певними обставинами, при наявності
яких господарський суд може
відстрочити виконання прийнятого ним
рішення, однак визначальним фактором
при наданні відстрочки є винятковість
цих обставин та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення. Тобто, до
заяви мають бути додані докази, які
підтверджують обставини, викладені в
заяві щодо неможливості чи утруднення
виконання рішення.

Відповідач обґрунтовуючи необхідність
розстрочення виконання рішення вказує,
що сума заборгованості, яку стягнуто
рішенням Постіно діючого Третейського
суду при Сумській міжрегіональній
товарній універсальній біржі від
25.09.2013р. є досить значною, а отже
виконання рішення одним платежем у
загальній сумі 241718,60 грн. призведе до
дестабілізації фінансового стану та
невиконанні інших зобов'язань
підприємства (відповідне
підтверджується первинними
документами та довідкою "Про
кредиторську заборгованість ТОВ "АГ
ІМПЕКС" №27 від 17.02.2014р.), зокрема:

- ТОВ "АГ ІМПЕКС" проводиться виконання
рішення щодо добровільного погашення
заборгованості перед ТОВ "КРЕДИТ
ЄВРОПА" в розмірі 1863521,68 грн.
заборгованості та 19335,22 грн.
третейського збору;

- ТОВ "АГ ІМПЕКС" здійснює погашення
заборгованості по кредиту перед ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України";

- ТОВ "АГ ІМПЕКС" станом на момент
подання заяви має заборгованість
перед: ТОВ "Астракем - Україна" в
розмірі 526743,88 грн.; ТОВ "Зелена Країна" в
розмірі 1847152,47 грн.; ТОВ "Агрофірма
"Іванівна АГ" в розмірі 1842388,15 грн.; ТОВ
"Атлас Авто Транс АГ" в розмірі 449200,00
грн.; ТОВ "Консалтингова компанія Нові
технології та інвестиції" в розмірі
2928000,00 грн.

У загальному розмірі
підприємство-боржник має кредиторську
заборгованість перед іншими
контрагентами на загальну суму 7593484,50
грн., яка погашається частинами.

Таким чином, заявник вказує, що у разі,
якщо наказ господарського суду
Сумської області від 28.01.2014р. буде
звернено до примусового виконання
одночасним платажем, відповідне
призведе до арешту банківських
рахунків та майна підприємства, а отже
ТОВ "АГ ІМПЕКС" не буде мати змоги
виконувати графік погашення
заборгованості по кредиту, оплачувати
відсотки за користування кредитом,
виконувати досягнуті домовленості
щодо добровільного виконання рішення
суду та унеможливить своєчасне
виконання зобов'язань підприємства
перед іншими кредиторами, що призведе
до нових судових позовів і додаткового
стягнення штрафних санкцій, зупинки
діяльності підприємства та в
подальшому до його банкрутства.

Також, Відділ державної виконавчої
служби Криворізького районного
управління юстиції в своїй заяві
вказує, що у підприємства-боржника
наявні залишки готової продукції, що
зберігаються на складах і будуть
реалізовані до 01.06.2014р. Крім того, ТОВ
"АГ ІМПЕКС" засіяно озимими
сільськогосподарськими культурами
площу загальним розміром 689 га,
запланований строк збирання врожаю - з
25.07.2014р., а планова вартість майбутнього
врожаю становить приблизно 2204800,00 грн.
Разом з тим, заявник вказує на те, що
частини готової продукції та засіяних
земель знаходяться в заставі ТОВ
"Астракем-Україна".

На думку заявника, з урахуванням
щорічних фінансових надходжень до ТОВ
"АГ ІМПЕКС" після проведення кампанії
зі збору урожаю, цілком обґрунтованим
буде розстрочення виконання рішення
рівними частинами на двадцять чотири
місяці, починаючи з 01.08.2014р.

Положеннями статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Вказані докази повинні містити
інформацію щодо обставин, що входять до
предмета доказування, слугувати
аргументами (посилками) у процесі
встановлення об'єктивної істини.

Надавши правову оцінку вказаним
заявником та апелянтом, обставинам та
наданим на їх підтвердження доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
переглянувши, у відповідності до
статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
оскаржувану ухвалу в повному обсязі,
вважає, що суд першої інстанцій дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні заяви в частині
розстрочення виконання рішення суду та
надання відстрочки до 01.08.2014р., з огляду
на наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що
господарська діяльність, у
відповідності до статті 42
Господарського кодексу України, є
самостійною, ініціативною,
систематичною, на власний ризик
діяльністю, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку. При
цьому, здійснення підприємницької
діяльності на власний ризик означає
покладення на підприємця тягаря
несприятливих наслідків такої
діяльності. Таким чином, тяжкий
фінансовий стан підприємства не є тією
виключною об'єктивною обставиною, за
умови наявності якої, суд може
відстрочити виконання рішення.

Наведені Відділом державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції підстави
для розстрочення виконання судового
рішення підприємством-боржником,
зокрема, тяжке фінансове становище,
велика кредиторська заборгованість
перед іншими підприємствами, не є тими
виключними обставинами, які давали б
підстави для розстрочення виконання
судового рішення, оскільки вказані
обставини утворились внаслідок його
власної господарської діяльності, а не
в силу якихось об'єктивних, незалежних
від нього обставин.

Колегія суддів вказує, що рішення про
розстрочку виконання рішення суду є
перш за все судженням суду, яке
ґрунтується на додержанні балансу
інтересів кредитора та боржника. В силу
цього, відстрочка не може надаватися
виключно в інтересах боржника із
посиланням на необхідність поліпшення
фінансового стану боржника. Така
відстрочка, надана за відсутності
виняткових обставин, негативно впливає
на охоронюваний законом інтерес
кредитора.

Зокрема, необґрунтовано тривала
затримка у виконанні обов'язкового для
виконання судового рішення може
становити порушення вимог статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б
ілюзорним, якби національна правова
система Високої Договірної Сторони
дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове
для виконання судове рішення
залишалося невиконаним на шкоду
будь-якій зі сторін (рішення у справі
"Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19
березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions
1997-II). Ефективний доступ до суду включає
право на виконання судового рішення
без невиправданих затримок (рішення у
справі "Іммобільяре Саффі" проти
Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66,
ECHR 1999-V).

Таким чином, господарським судом
першої інстанції при розгляді заяви
про розстрочку виконання рішення
господарського суду, обґрунтовано
з'ясовані обставини щодо настання
негативних наслідків й для стягувача, а
не тільки негативні наслідки виконання
такого рішення для боржника.

Надання судом першої інстанції
відстрочки виконання рішення суду до
01.08.2014р. колегія суддів вважає
правомірним, оскільки, по-перше,
заявник вказував на наявність залишків
готової продукції загальною вартістю
1334440,00 грн., яка буде реалізована до
01.06.2014р., та, по-друге, запланований
строк збирання врожаю буде відбуватись
з 25.07.2014р., оціночна вартість якого буде
складати приблизно 2204800,00 грн.
Відповідне дасть змогу
підприємству-боржнику з 01.08.2014р.
здійснити погашення заборгованості
перед ПАТ "Компанія "Райз" у загальному
розмірі 241718,60 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали по даній справі. При прийнятті
ухвали місцевий господарський суд
забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, тому ухвала
господарського суду Сумської області
від 08.04.2014р. у справі №920/1970/13 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
- без задоволення.

Враховуючи, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, керуючись ст.ст. 49, 99
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги не
підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103,
ст. 105, 106 Господарського процесуального
кодексу України колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"Райз", м. Київ залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 08.04.2014р. у справі №920/1970/13
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14
липня 2014 року.

Головуючий суддя
О.В. Плахов

Суддя
В.І. Кухар

Суддя
І.А. Шутенко