ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" липня 2014 р.Справа № 916/2216/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі Філії
"Інфоксводоканал" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфокс"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метабуд"

про стягнення 58351,07грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Васильченко П.Н.,
довіреність №3816-4 від 13.12.2013р.,

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метабуд" про
стягнення заборгованості у розмірі
58351,07грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.06.2014р. порушено
провадження у справі №916/2216/14.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
засідань, а саме, за його юридичною
адресою, згідно наявних в матеріалах
справи поштових повідомлень, про
поважність причин відсутності не
повідомив, відзив на позов не надав,
своє право на захист не використав, у
зв'язку з чим справа розглядається по
наявним в ній матеріалам у порядку ст.75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

01.08.2004р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" (водоканал)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Метабуд" (абонент)
було укладено договір №4011/1 на послуги
водопостачання та
водовідведення(населення), відповідно
до умов якого водоканал надає послуги
щодо надання питної води ГОСТ 2847-82
„Вода питна" а також по прийманню
стічних вод на об'єкти абонента, у
відповідності з дислокацією
об'єктів(додаток №1 до договору) (п.1.1.
договору).

Відповідно до п.1.2. цього договору,
абонент своєчасно сплачує надані йому
послуги водопостачання та
водовідведення, експлуатує та утримує
водопровідні та каналізаційні мережі,
прилади та пристрої на них в належному
стані відповідно до встановлених
Правил, перелічених в п.2.1. даного
договору та діючого законодавства.

Розділом 2 вказаного договору
визначені права та обов'язки сторін.

Сторони зобов'язуються керуватися
Законом України"Про питну воду та питне
водоспоживання", „Правилами
користування системами комунального
водопостачання та водовідведення міст
та селищ України", затвердженими
наказом Держжиткомгоспу України від
01.07.1994р. №65, „Правилами технічної
експлуатації систем водопостачання та
водовідведення", затвердженими наказом
Держжиткомгоспу України від 05.07.1995р.
№30, „Правилами приймання виробничих
стічних вод підприємств, установ та
організацій в систему каналізації м.
Одеси, затвердженими розпорядженням
Одеської облдержадміністрації №87/А-98
від 09.02.1998р.", чинними держстандартами,
іншими нормативними актами, прийнятими
у встановленому законом порядку(п.2.1
договору).

Згідно п.п.2.2.1 договору, водоканал
зобов'язується подавати абоненту воду
та приймати стоки у відповідності із
станом мереж та споруд.

Умовами п.п. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.7 п.2.4 договору
визначено, що абонент зобов'язується
утримувати в належному технічно
справному стані
водопровідно-каналізаційні мережі,
прилади та пристрої, обладнання та
споруди, що знаходяться у нього на
балансі; забезпечити економне та
раціональне витрачання води, не
допускати витікання води; забезпечити
безпечний та вільний доступ
обслуговуючому персоналу водоканалу
до систем внутрішнього водопостачання
та каналізації у будь-який час доби для
перевірки технічного стану внутрішніх
мереж та відбору проб, своєчасно
виконувати приписи по усуненню
витікання.

Відповідно до п.п.2.4.9 п.2.4 зазначеного
розділу абонент зобов'язаний
щомісячно, за встановленою формою з
25-го по 30-те число у письмовій формі,
надавати відомості про водоспоживання
абонента та фактичної оплаті
населенням послуг водопостачання за
минулий місяць.

Абонент зобов'язався місячно до 12-го
числа поточного місяця оформлювати акт
бухгалтерської звірки по розрахунками
за отримані послуги(пп.2.4.10 п.2.4
договору).

Розділом 3 даного договору
запроваджений порядок та строки
розрахунків.

Відповідно до п.3.1 цього розділу облік
спожитої води здійснюється за
показниками приладів обліку води,
встановлених на об'єктах абонента у
відповідності з даним додатком №1. За
відсутності приладу обліку води,
тимчасово до його влаштування,
кількість спожитої води визначається
на підставі затверджених у
встановленому порядку нормативів
водоспоживання.

За п.3.4 вказаного розділу оплата послуг
водокористування та водовідведення
здійснюється щомісячно до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок водоканала.

Оплата здійснюється за тарифами,
затвердженими у встановленому діючим
законодавством порядку(п.3.5 цього
розділу).

Відповідальність сторін встановлена
розділом 4 цього договору.

Додаткові умови запроваджені
сторонами у розділі 5.

Договір діє з 01.08.2004р. по 31.12.2007р. Договір
вважається продовженим на наступні 5
років, якщо до спливу місяця після
закінчення строку його дії жодна
сторона не заявить про зміну або
припинення його дії (п.5.3. вказаного
розділу).

28.12.12р. між сторонами було укладено
додаткову угоду, зокрема відповідно до
якої сторони погодили, що договір діє з
моменту укладення і діє до 31.12.2015р., а
також вважається продовженим на
наступні 5 років, якщо за місяць до
закінчення місяця після завершення
строку його дії жодна із сторін не
заявить про зміну або припинення його
дії.

Позивач звертає увагу суду на те, що
розрахунок заборгованості за надані
послуги водопостачання у спірному
періоді здійснювались позивачем
згідно даних засобів обліку та діючими
тарифами, затверджених Постановою
Національної комісії, що здійснює
регулювання у сфері комунальних послуг
№89 від 10.02.2012р.

Однак відповідач не в повному обсязі
виконував оплату за надані послуги, у
зв'язку з чим за період з 01.03.2013р. по
01.02.2014р. у нього виникла заборгованість
перед позивачем на суму 58351,07грн., що
підтверджується наданим позивачем
обґрунтованим розрахунком суми боргу
та копіями звітів, що складалися
відповідно до договору №4011/1 від
01.08.2004р. та додаткової угоди від 28.12.2012р.

14.02.14р. позивачем було надіслано на
адресу відповідача супровідним листом
акт звірки взаємних розрахунків, який
залишений відповідачем без відповіді.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором обов'язку
щодо оплати заборгованості за отримані
послуги, позивач звернувся до суду з
даною позовною заявою, згідно якої
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за період з 01.03.2013р. по
01.02.2014р. у розмірі 58351,07грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Так, судом встановлено наявність
надання позивачем послуг за договором
№4011/1 від 01.08.2004р., існування
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метабуд" по оплаті, у
зв'язку з чим позовна вимога позивача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення за
період з 01.03.2013р. по 01.02.2014р. у розмірі
58351,07грн., є обґрунтованою та підлягає
судом задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та зазначені приписи норм
матеріального права, перевіривши
правильність нарахування позивачем
плати за спожиті послуги
водопостачання та водовідведення, а
також перевірівши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінівши
докази, що мають правове значення для
розгляду і вирішення спору по суті,
позовна вимога Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії
"Інфоксводоканал" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Метабуд"
про стягнення заборгованості за
послуги водопостачання та
водовідведення у розмірі 58351,07грн. є
обґрунтованою, підтвердженою наявною у
справі матеріалами та підлягає
задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
відшкодувати позивачу за рахунок
відповідача витрати по сплаті
судового збору на суму 1827грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49,75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метабуд" (65031, м.Одеса,
вул.Промислова, 31; ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії
"Інфоксводоканал"(65039, м. Одеса, вул.
Басейна, 5, р/р№7301 в АБ
„Південний", м.Одеса, МФО 328209, ) заборгованість за послуги
водопостачання та водовідведення у
сумі 58351(п'ятдесят вісім тисяч триста
п'ятдесят одну)грн. 07коп., витрати по
сплаті судового збору на суму 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім)грн.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 22.07.2014р.

Суддя
Гут С.Ф.