РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р.
Справа № 906/132/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демянчук Ю.Г.

судді
Крейбух О.Г. ,

судді Юрчук
М.І.

при секретарі судового засідання Лелех
І.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Обласного медичного
центру вертебрології і реабілітації
Житомирської обласної ради на рішення
господарського суду Житомирської
області від 03.03.2014 р. (повний текст
підписано 11.03.2014 р.)

у справі № 906/132/14 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Обласного медичного центру
вертебрології і реабілітації
Житомирської обласної ради (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Будівництво та
будівельна комплектація" (м. Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні позивача - Головне управління
Державної казначейської служби
України в Житомирській області

про стягнення 185640,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Обласний медичний центр вертебрології
і реабілітації Житомирської обласної
ради звернувся до господарського суду
Житомирської області з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь 185640,44 грн. завданих збитків.

Позов обгрунтований приписами статтей
196 Господарського кодексу України, 526, 844
Цивільного кодексу України, п. 84
"Положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти",
затвердженого постановою КМУ від 17.10.2008
№ 921 та тим, що в Акт виконаних робіт за
червень 2010 року включено роботи, які не
передбачені проектно-кошторисною
документацією та його тендерною
пропозицією, без оформлення додаткової
угоди, що було виявлено перевіркою
контрольно-ревізійного управління в
Житомирській області та зазначено в
Акті перевірки від 21.03.2011 р.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 03.03.2014 року у
справі №906/132/14 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
господарського суду першої інстанції
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, які суд
визнав встановленими та при
невідповідності висновків, викладених
у рішенні обставинам справи, у зв'язку з
чим рішення підлягає скасуванню.

Ухвалами Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014р.
поновлено пропущений строк на
оскарження рішення в апеляційному
порядку, подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 18.06.2014 р.

У відзиві на апеляційну скаргу, який
надійшов на адресу суду 11.06.2014 р.,
відповідач зазначає про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги, просить рішення суду залишити
без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 р. до
справи у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача залучено
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області.

Сторони та третя особа не забезпечили
явку повноважних представників у
судове засідання.

Зважаючи, що судом вжито необхідних
заходів для завчасного повідомлення
сторін та третю особу про час і місце
розгляду справи, що стверджується
наявними у справі матеріалами /а.с.
127-129/, явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалась та додаткові докази судом
не витребовувались, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги без участі
представників сторін за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, перевіривши оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обгрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції
і підтверджено матеріалами справи 01
жовтня 2009 року між Обласним медичним
центром вертобрології і реабілітації
Житомирської обласної ради
(замовник/позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю фірмою
"Будівництво та будівельна
комплектація" (підрядник/ відповідач)
укладено договір № 57, за умовами якого
підрядник зобов'язався на свій ризик,
власними силами і засобами виконати
усі роботи по цьому договору щодо
капітального ремонту корпусу
радонолікування Обласного центру
вертибрології і реабілітації
Житомирської обласної ради по вул.
Жуйко, 41 в м. Житомирі у строк до 31.12.2010
р., а замовник зобов'язався прийняти і
оплатити їх.

За умовами п. 2.1 договору, ціна договору
є узгодженою і твердою, складає 1619203,00
грн.

Пунктом 4.3 договору сторони погодили,
що підрядник надає замовнику кожний
місяць оцінку вартості виконаних робіт
по формі №№ КБ-3, КБ-2в з усіма
необхідними підтверджуючими
документами (акти маркшейдерського
заміру, акти на приховані роботи, акти
випробування бетону, сертифікати на
матеріали, виконавчі схеми, креслення
та інші) згідно з вимогами
проектно-кошторисної документації,
договору та ДБН.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши умови договору,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що відповідачем було
належним чином виконано взяті на себе
зобов'язання за договором на виконання
робіт № 57 від 01.10.2009 р.

Про належне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором
свідчить також відсутність з боку
позивача претензій та повідомлень про
порушення відповідачем умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що
виконані відповідачем роботи були
оплачені позивачем, що підтверджується
платіжними дорученнями № 720 від 22
жовтня 2009р. на суму 433 410,95 грн., № 786 від 13
листопада 2009 р. на суму 52 290,00 грн., № 930
від 22 грудня 2009 р. 294 685,49 грн., № 1427 від 21
червня 2010 р. на суму 150 000,00 грн., № 1595 від
19 серпня 2010 р. на суму 269 045,14 грн., № 1728
від 28 вересня 2010 р. на суму 158 225,84 грн., №
1831 від 02 листопада 2010 р. на суму 120 136,52
грн., № 1899 від 23 листопада 2010 р. на суму 40
239,24 грн., № 1927 від 26 листопада 2010 р. на
суму 23 410,36 грн., № 1993 від 23 грудня 2010 р.
на суму 53 370,96 грн., всього на загальну
суму 1594814,50 грн. (належним чином
завірені копії наявні в матеріалах
справи).

Контрольно-ревізійним управлінням в
Житомирській області було проведено
перевірку державних закупівель в
обласному центрі вертебрології і
реабілітації Житомирської обласної
ради за 2009 рік та завершений звітний
період 2011 року, за результатами якої
встановлено, що підрядником - ТОВ
фірмою "Будівництво та будівельна
комплектація" в акт виконаних робіт за
червень 2010 року включено роботи, які не
передбачені проектно-кошторисною
документацією та його тендерною
пропозицією без оформлення додаткової
угоди про що складено Акт перевірки
№06-31-09/010 від 21.03.11 /а.с. 27-36/.

З метою усунення виявлених порушень,
28.03.2011 року Контрольно-ревізійне
управління в Житомирській області
звернулось до позивача з вимогою
провести претензійно-позовну роботу з
ТОВ "Будівництво та будівельна
комплектація" щодо відшкодування
зайвих виплат шляхом повернення коштів
в розмірі 185640,44 грн. або виконання
відповідного обсягу робіт /а.с. 37-39/.

Позивач 10.12.2013 року звернувся до
відповідача з претензію №964, в якій
просив повернути кошти в розмірі 185640,44
грн. /а.с. 42-43/.

Відповідач кошти не повернув, що стало
підставою для звернення з даним
позовом до суду.

Позивач вважає, що сплативши кошти за
виконані відповідачем роботи по Акту
приймання виконаних будівельних робіт
за червень 2010 року в розмірі 185640,44 грн.
позивач поніс збитки, оскільки вказані
роботи не були передбачені
проектно-кошторисною документацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в
даному випадку правовідносини сторін
виникли на підставі договору № 57 від
01.10.2009 р., який своєю правовою природою є
договором підряду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Частинами 1, 2 ст. 854 Цивільного кодексу
України унормовано, якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

В силу ст. 632 Цивільного кодексу України
ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

При цьому, з матеріалів справи не
вбачається, що укладений між сторонами
договір № 57 від 01.10.2009 р. в частині
визначення ціни було визнано в
установленому порядку недійснимим
повністю або частково з підстав її
завищення, чи до нього були внесені
відповідні зміни.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Приписами статті 204 Цивільного кодексу
України визначено, що правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно п.п.3.2,3.3 договору, підрядник
зобов'язаний виконувати роботи в
розмірі підсумкової вартості та у
відповідні строки, що встановлені
графіком робіт та забезпечені
відповідним фінансуванням. Підрядник
зобов'язаний виконувати роботи у
відповідності з проектною
документацією, будівельними нормами і
правилами, графіком виконаних робіт.

Враховуючи приписи вищенаведених норм
та виходячи з встановлених обставин
справи стосовно виконання підрядних
робіт відповідачем та їх прийняття
позивачем шляхом оформлення акту
приймання виконання будівельних робіт
за червень 2010 року за формою КБ-2в, які
підписані уповноваженими особами та
скріплені печатками сторін без
будь-яких зауважень і претензій з боку
замовника /а.с. 11 - 15/, а також оплати
останнім у повному обсязі вартості
фактично виконаних робіт /а.с. 19/,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про прийняття та погодження
позивачем як обсягів, так і вартості
виконаних відповідачем робіт за
договором.

Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

В силу ст. 224 та ст. 225 ГК України, учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Позивач у позовній заяві вказує на те,
що всього за виконані відповідачем
роботи по договору № 57 було сплачено
1594814,50грн.

Як зазначалось вище, за умовами
договору, ціна договору є узгодженою і
твердою та складає 1619203,00грн.

Згідно Акту приймання виконаних
будівельних робіт за червень 2010 року,
сторони погодили провести додаткові
роботи за договірною ціною.

За приписами статті 844 ЦК України, ціна
у договорі підряду може бути визначена
у кошторисі. Кошторис на виконання
робіт може бути приблизним або
твердим. Кошторис є твердим, якщо інше
не встановлено договором. Зміни до
твердого кошторису можуть вноситися
лише за погодженням сторін. У разі
перевищення твердого кошторису усі
пов'язані з цим витрати несе підрядник,
якщо інше не встановлено законом.

З наведеного вбачається, що сторони не
перевищили кошторис на проведення
робіт, що виключає необхідність
укладання додаткового договору.

Відповідно до ст. 623 ч. 2 ЦК України
розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

За наведених обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивачем не надано
доказів того, що виконані відповідачем
роботи проведені неналежним чином і
підлягають виправленню, у зв'язку з чим
позивачем були понесені додаткові
витрати.

Окрім того, не надано доказів того, що
відповідач, виконуючи роботи порушив
господарське зобов'язання. Позивачем
також не надано доказів порушення
відповідачем господарського
зобов'язання та понесення, у зв'язку з
цим, збитків.

Позивач у апеляційній скарзі
посилається на те, що факт заподіяння
Обласному медичному центру
вертебрології і реабілітації
Житомирської обласної ради
товариством з обмеженою
відповідальністю фірми "Будівництво та
будівельна комплектація" збитків та її
розмір встановлений актом перевірки
державних закупівель в Обласному
медичному центрі вертебрології і
реабілітації Житомирської обласної
ради за 2009 рік та завершений звітний
період 2011 року від 21 березня 2011 року №
06-31-09/010, проведеної КРУ в Житомирській
області.

Окрім того, апелянт зазначає, що
відповідно до акту перевірки
підрядником товариством з обмеженою
відповідальністю фірмою "Будівництво
та будівельна комплектація" в акт
виконаних робіт за червень 2010 року
включено роботи, які не передбачені
проектно-кошторисною документацією та
його тендерною пропозицією без
оформлення додаткової угоди, в
результаті чого мало місце порушення
підрядником п. 84 "Положення про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти", затвердженою
постановою КМУ від 17.10.2008 р. № 921, п.п. 2.2,
2.3, 3.2, 3.3, 6.4 договору від 01.10.2009 р. № 57, п. 25
"Загальних умов укладання договорів
підряду в капітальному будівництві",
затверджених постановою КМУ від 01.08.2005
р. № 668, ст.ст. 196 ГК України, 526, ч.3 ст. 844
ЦК України.

Дані твердження позивача не
приймаються судом до уваги, та
спростовуються матеріалами справи,
оскільки долучений апелянтом до
матеріалів справи договір на виконання
робіт № 57 від 01.10.2009 р., не містить
пунктів на які скаржник посилається в
апеляційній скарзі.

Як вбачається з акту перевірки
державних закупівель в Обласному
медичному центрі вертебрології і
реабілітації Житомирської обласної
ради за 2009 рік та завершений звітний
період 2011 року від 21 березня 2011 року №
06-31-09/010 підрядником надано договір від
01.10.2009 р. № 57, умови якого відрізняються
від договору наданого центром, а саме в
договорі замовника відсутні пункти: 2.2,
2,3. Також встановлено розбіжності в п. 3.1
договору /а.с. 30/.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою
апеляційного суду від 18.06.2014 р. до
справи у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача залучено
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області та зобов'язано
подати суду договір на виконання робіт
№ 57 від 01.10.2009 р. (оригінал або належним
чином засвідчену копію).

Листом № 03-12/3330 від 02.07.2014 р. Головне
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
повідомило суд, що відповідно до п. 2.6
Порядку реєстрації та обліку бюджетних
зобов'язань розпорядників бюджетних
коштів та одержувачів бюджетних коштів
в органах Державної казначейської
служби України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів № 309 від 02.03.2012
року та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.03.2012 року за № 419/20732
документи, що підтверджують факт
узяття бюджетного зобов'язання та/або
бюджетного фінансового зобов'язання,
повертаються розпоряднику з відміткою
"зареєстровано та взято на облік". А
тому в Управлінні відсутній оригінал
або належним чином засвідчена копія
договору на виконання робіт № 57 від
01.10.2009 р. /а.с. 130,131/.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, посилання
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі є безпідставними, документально
необгрунтованими та такими, що
належним чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді справи. Рішення
господарського суду Житомирської
області від 03.03.2014 р. у даній справі
грунтується на матеріалах і обставинах
справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні правові підстави для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Житомирської області від 03.03.2014 року у
справі №906/132/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Обласного медичного
центру вертебрології і реабілітації
Житомирської обласної ради - без
задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

3. Справу № 906/132/14 повернути до
господарського суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Демянчук Ю.Г.

Суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Юрчук М.І.