ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р.
Справа № 911/2116/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «СКС», м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Господарчі товари»,
Київська обл., м. Бровари

про стягнення 2238,52 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Смирніцкий Ю.В. -
довіреність б/№ від 23.06.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «СКС» (далі - позивач)
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Господарчі товари»
(далі - відповідач) про стягнення 2238,52
грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням Відповідачем
своїх зобов'язань за договором
купівлі-продажу від 18.02.2005 р. № 132 щодо
оплати поставленого товару. У зв'язку з
цим Позивач просить суд стягнути з
Відповідача 2238,52 грн. заборгованості, з
якої: 2124,00 грн. основного боргу та 114,52
грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.06.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/2116/14 та
призначено її до розгляду на 23.06.2014 р.

20.06.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Відповідача від
16.06.2014 р. № 18 (вх. № 11874/14) про відкладення
розгляду справи, мотивоване
відрядженням представника Відповідача
в іншу область.

В судове засідання 23.06.2014 р. з'явився
представник Позивача, позов підтримав
та просив задовольнити його в повному
обсязі. Відповідач у судове засідання
не з'явився, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, відзиву на позов суду не надав.

Дослідивши клопотання Відповідача про
відкладення розгляду справи, суд
дійшов висновку, що останнє не підлягає
задоволенню, оскільки до клопотання не
додано доказів на підтвердження
викладених обставин, а саме доказів
відрядження представника.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Враховуючи надані Позивачем пояснення
та матеріали справи, які є достатніми
для вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за наявними у справі
матеріалами, згідно з вимогами ст. 75 ГПК
України.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2005 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «СКС» (продавець,
позивач у справі) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Господарчі товари» (покупець,
відповідач у справі) укладено договір
купівлі-продажу № 132 (далі - договір),
відповідно до умов якого (п. 1. Договору)
продавець зобов'язується поставити, а
покупець прийняти і оплатити товар в
асортименті, кількості і по ціні, які
вказані у накладних.

Згідно п. п. 2.3., 2.4. Договору, покупець
здійснює перевірку товару на складі
продавця. Якщо продавець виконує
доставку покупцю, останній перевіряє
товар перед прийомкою на свій склад.
Якщо покупець або його представник
прийняв товар без перевірки - претензії
по механічних ушкодженнях не
приймаються. Покупець зобов'язаний у
2-денний строк після отримання товару
перевірити комплектність товару. Якщо
товар некомплектний, на фірм енному
бланку складається акт передпродажної
перевірки, який підписує компетентна
комісія, затверджує директор
підприємства та завіряється печаткою.
Вищезгаданий акт факсом передається
продавцю, а оригінал висилається
поштою, на адресу вказану в Договорі.

За умовами п. п. 4.1., 4.2. Договору, ціна на
товар узгоджується між сторонами на
кожну партію окремо. Покупець
проводить розрахунки з продавцем на
протязі 10-ти банківських днів з моменту
передачі товару по кожній накладній
окремо. Датою передачі товару
вважається дата прийомки товару по
відповідно оформленій накладній
продавця.

Договір у п. п. 8.1., 8.2. передбачає, що
договір вступає в силу з моменту
підписання його обома сторонами і діє
на протязі 3 років, а в порядку
розрахунків до повного їх виконання.
Якщо одна із сторін письмово не
повідомить про розрив цього договору
за тридцять днів, то він автоматично
продовжується ще на один рік.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем поставлено, а Відповідачем
прийнято товар на загальну суму 16878,00
грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями підписаних
сторонами видаткових накладних від
24.07.2012 р. № 01385 та від 23.04.2013 р. № 00593.

Із зазначеного вбачається, що
сторонами спору підписано видаткові
накладні на загальну суму 16878,00 грн. без
зауважень та за відсутності з боку
Відповідача претензій та повідомлень
про порушення Позивачем умов договору,
тобто, Відповідач не заперечував щодо
кількості, якості, вартості товару за
підписаними видатковими накладними.

Таким чином, за наслідками дослідження
матеріалів справи, судом встановлено,
що Позивач виконав взяті на себе
зобов'язання щодо поставки товару за
Договором.

Проте, в порушення свого грошового
зобов'язання, вартість поставленого
товару Відповідач оплатив лише
частково, зокрема на загальну суму 14754,00
грн., що підтверджується актом звірки
взаємних розрахунків за період з 27.04.2012
р. по 26.05.2014 р, який підписаний та
скріплений печаткою Позивача. Доказів
здійснення Відповідачем інших оплат за
Договором до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач звертався до Відповідача з
претензією № 15 від 03.04.2014 р. щодо сплати
заборгованості за Договором, проте
Відповідачем вказана претензія
залишена без реагування.

Таким чином, господарський суд дійшов
висновку, що на момент розгляду спору у
суді Позивачем підтверджена
заборгованість Відповідача по оплаті
отриманого товару за Договором у сумі
2124,00 грн.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

З огляду на вищенаведене,
господарський суд дійшов висновку про
доведеність існування боргу
Відповідача перед Позивачем в розмірі
2124,00 грн., а відтак заявлена позовна
вимога є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Окрім того, у зв'язку з неналежним
виконанням Відповідачем грошового
зобов'язання за Договором, Позивачем
заявлено до стягнення з Відповідача
114,52 грн. 3% річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок 3 % річних,
наданий Позивачем, господарський суд
встановив, що сума 3 % річних, яка
підлягає нарахуванню за несвоєчасне
виконання Відповідачем зобов'язання за
Договором за поставлений за накладними
від 24.07.2012 р. № 01385 та від 23.04.2013 р. № 00593
товар є більшою ніж заявлена Позивачем,
проте беручи до уваги те, що суд під час
розгляду справи не може виходити за
межі позовних вимог, суд дійшов
висновку про задоволення позовної
вимоги про стягнення з Відповідача на
користь Позивача 3 % річних за Договором
у сумі 114,52 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Господарчі товари» (07400, Київська обл.,
м. Бровари, вул. Київська, 292; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «СКС» (04128, м. Київ,
вул. Туполева, 19; ) 2124 (дві
тисячі сто двадцять чотири) грн. 00 коп.
основного боргу, 114 (сто чотирнадцять)
грн. 52 коп. 3% річних та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 07.07.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.