м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/8909/14 10.07.14
За позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Політех"
до Науково-виробничого колективного
підприємства "Мітіс"
про спонукання до укладення правочину
Суддя Котков О.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Кириченко А.Є.
(представник за довіреністю);
від відповідача: Маліков В.В.
(представник за довіреністю);
Дмитрук В.О. (директор).
В судовому засіданні 10 липня 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
12 квітня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Політех"
(позивач) на розгляд суду надійшла
позовна заява б/н від 12 травня 2014 року
до Науково-виробничого колективного
підприємства "Мітіс" (відповідач) в якій
викладені позовні вимоги, щоб в
судовому порядку вважати укладеним
договір № 05/02/2014 від 05 лютого 2014 року
(нова редакція з урахуванням змін)
"відносин власника житлового
приміщення та управителя" між
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку "Політех" та
Науково-виробничим колективним
підприємством "Мітіс", власником
квартири № 186, яка розташована в
будинку № 145 по вул. Борщагівській в м.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.05.2014 року (суддя Котков О.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі №
910/8909/14, розгляд справи призначено на
В судовому засіданні 10 червня 2014 року,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено перерву до 10 липня 2014 року,
про що сторін було повідомлено під
По справі № 910/8909/14 судом, за
клопотанням представника позивача,
поданого через канцелярію до суду
23.06.2014р., у відповідності до вимог до
частини 7 статті 811 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалено здійснювати по справі
фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -
Як вбачається із матеріалів справи,
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Політех"
(надалі - ОСББ "Політех") зареєстровано
Солом'янською районною у місті Києві
державною адміністрацією 30.03.2005 року
про що свідчить відповідне свідоцтво
про державну реєстрацію. Діє позивач
відповідно до статуту ОСББ "Політех"
затвердженого установчими зборами
18.02.2005 року (протокол № 1, копія статуту
в справі).
Відповідно до п. 1.1. Статуту ОСББ
"Політех" об'єднання створено
власниками квартир та приміщень
багатоквартирного будинку № 145 по вул.
Борщагівській в м. Києві відповідно до
Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
Пунктом 2.1. Статуту передбачено, що
метою створення об'єднання є
забезпечення захисту прав його членів
та дотримання ними обов'язків щодо
належного утримання та використання
неподільного і загального майна
житлового комплексу, забезпечення
своєчасного надходження коштів для
сплати всіх платежів, передбачених
законодавством та статутними
Відповідно до п. 2.2 Статуту завданням та
предметом діяльності об'єднання є:
- належне утримання будинку та
прибудинкової території;
- забезпечення реалізації прав
власників приміщень будинку на
володіння та користування спільним
майном членів об'єднання;
- забезпечення сприяння членам
об'єднання в отриманні
житлово-комунальних та інших послуг
належної якості за обґрунтованими
цінами та виконання ними своїх
зобов'язань, пов'язаних з діяльністю
- здійснення господарської діяльності
для забезпечення власних потреб.
15 серпня 2005 року відповідач передав, а
позивач прийняв на баланс житловий
будинок № 145 по вулиці Борщагівській в
місті Києві, що підтверджується актом
приймання-передачі з балансу на баланс
від 15.08.2005 року (копія акту в справі).
Як вбачається з матеріалів справи
листами: № 21/10/13 від 21.10.2013р., № 13-11-2013 від
13.11.2013р. та № 05-02-2014 від 05.02.2014р. позивач
звертався до відповідача з пропозицією
укласти договір відносин власника
житлового приміщення, проте останній
вказаний договір в обсязі
запропонованої редакції не підписав,
направивши свої заперечення листами: №
150 від 08.11.2013р. і № 15 від 28.02.2014р. (копії
вказаних листів в справі).
Спір у справі виник на підставі того, що
позивач посилаючись на норми Закону
України "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" просить суд вважати договір №
05/02/2014 від 05 лютого 2014 року (нова
редакція з урахуванням змін) (окремої
квартири за адресою: м. Київ, вул.
Борщагівська, 145, кв. 186) НВКП "Мітіс" та
ОСББ "Політех" як управителя укладеним
в редакції доданого до заяви договору.
З викладеними позивачем в позовній
заяві твердженнями відповідач не
погоджується та у своєму відзиві
вказав, що НВКП «МІТІС», з урахуванням
вимог п. 4 ст. 181 Господарського кодексу
України, розглянуло пропозицію
позивача щодо укладення договору та
враховуючи наявність певних
неточностей та заперечень щодо окремих
умов договору склало до нього протокол
розбіжностей, який було направлено
разом з підписаним 28.02.2014р. договором на
адресу ОСББ «Політех» листом вих. № 15
від 28.02.2014р. Підписаний з боку НВКП
«МІТІС» договір та протокол
розбіжностей до нього ОСББ «Політех»
отримало 11.03.2014p., а тому, виходячи з норм
частин 5, 7 ст. 181 Господарського кодексу
України, у позивача з моменту отримання
договору із протоколом розбіжностей,
виник обов'язок з розгляду та
погодження розбіжностей до Договору у
двадцятиденний строк (з 12.03.2014р. до
31.03.2014р. включно), а також у разі незгоди
- передання до суду тих розбіжностей,
які залишились не врегульованими. Втім,
відповідний обов'язок позивачем не
виконано, у двадцятиденний строк (з
часу отримання Договору із Протоколом
розбіжностей) відповідний позов до
суду не заявлено. За переконанням
відповідача, позивач з посиланням на ч.
1 ст. 640, ч. 1 ст. 646 Цивільного кодексу
України помилково вважає, що оскільки з
боку ОСББ «Політех» не було згоди щодо
підписання договору з протоколом
розбіжностей, то не можна вважати
Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що підставою для
виникнення зобов'язань є договори та
Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначає Закон України "Про
житлово-комунальні послуги".
Як слідує зі статей 1, 4 Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку (далі за текстом - об'єднання) -
це юридична особа, створена власниками
для сприяння використанню їхнього
власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 179
Господарського кодексу України,
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору, форму якого затверджує
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" об'єднання
має право відповідно до законодавства
та статуту, шляхом скликання загальних
зборів, зокрема, приймати рішення щодо
надходження та витрати коштів
об'єднання, встановлювати розміри
платежів, зборів і внесків членів
об'єднання, а також відрахувань до
резервного і ремонтного фондів.
Згідно з п.п. 5 п. 5.2 Типовому договору
відносин власників житлових і
нежитлових приміщень та управителя,
затвердженого наказом
Держжитокомунгоспу України від 27.08.2003
року № 141, плата за утримання будинку
встановлюється згідно рішення
загальних зборів членів об'єднання.
Як свідчить витяг з протоколу № 12
загальних зборів ОСББ "Політех" від
15.03.2013 року, на 2013 рік тарифи для
власників приміщень в будинку № 145 по
вул. Борщагівській в м. Києві були
затверджені на рівні 2012 року, а саме у
розмірі 3 грн. з кв. м. загальної площі
квартири та 3.5 грн. з кв. м. загальної
площі нежитлових приміщень (копія
витягу в справі).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 179
Господарського кодексу України,
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору, форму якого затверджує
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.
За ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу
України господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів. Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.
Листом № 05-02-2014 від 05.02.2014р. позивач
звернувся до відповідача з пропозицією
укласти договір відносин власника
житлового приміщення. Факт направлення
позивачем на адресу відповідача
вказаного листа з підписаними двома
примірниками підписаного договору та
отримання його відповідачем 10.02.2014р.
підтверджується описом вкладення в
цінний лист, фіскальним чеком про
оплату відправки № 6822 та випискою з
поштового зв'язку про отримання
документів в справі).
Згідно частин 3, 4 ст. 181 Господарського
кодексу України проект договору може
бути запропонований будь-якою
стороною. Сторона, яка одержала проект
договору, у разі згоди з його умовами
оформляє договір відповідно до вимог ч.
1 ст. 181 Господарського кодексу України
і повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь
на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору. За наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
У відповідь на лист № 05-02-2014 від 05.02.2014р.
позивача у своєму листі № 15 від 28.02.2014р.
відповідач зауважив на обставинах
наявності певних зауважень щодо
запропонованої позивачем редакції
договору та підписав договір у
викладеній вже своїй редакції та додав
до відповідного договору протокол
розбіжностей. Підписаний відповідний
договір у двох примірниках разом з
протоколом розбіжностей у двох
примірниках відповідач, у
двадцятиденний строк після одержання
від позивача договору, тобто з 11.02.2014р.
по 03.03.2014р. включно 1, 2 березня 2014 року -
вихідні дні, направив на адресу
позивача 03.03.2014р. листом № 15 від 28.02.2014р.
Факт направлення відповідачем на
адресу позивача вказаного листа та
отримання його останнім 11.03.2014р.
підтверджується описом вкладення в
цінний лист, фіскальним чеком про
оплату відправки № 2227 та випискою з
поштового зв'язку про отримання
документів в справі).
В силу ч. 5, 7 ст. 181 Господарського
кодексу України, сторона, яка одержала
протокол розбіжностей до договору,
зобов'язана протягом двадцяти днів
розглянути його, в цей же строк вжити
заходів для врегулювання з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились не врегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони. Якщо сторона,
яка одержала протокол розбіжностей
щодо умов договору, заснованого на
державному замовленні або такого,
укладення якого є обов'язковим для
сторін на підставі закону, або сторона -
виконавець за договором, що в
установленому порядку визнаний
монополістом на певному ринку товарів
(робіт, послуг), яка одержала протокол
розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.
Судом встановлено, що в строк з 12.03.2014р.
по 31.03.2014р. включно позивач розглянув
запропоновану відповідачем редакцію
договору разом з доданим протоколом
розбіжностей та включив до оновленої
своєї редакції договору викладені
окремі пропозиції, про що зауважив у
своєму листі № 98 від 25.03.2014р. Факт
направлення 25.03.2014р. позивачем на
адресу відповідача вказаного листа з
підписаними двома примірниками
підписаного договору разом з
протоколом розбіжностей у двох
примірниках підтверджується описом
вкладення в цінний лист та фіскальним
чеком про оплату відправки № 2187 (копії
документів в справі).
Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
У відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог та заперечень.
Положеннями статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
За змістом ч. 7 ст. 181 Господарського
кодексу України, якщо сторона, яка
одержала протокол розбіжностей щодо
умов договору, заснованого на
державному замовленні або такого,
укладання якого є обов'язковим для
сторін на підставі закону, або сторона -
виконавець за договором, що в
установленому порядку визнаний
монополістом на певному ринку товарів
(робіт, послуг), яка одержала протокол
розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.
Частини 3, 4, 5, 7 статті 181 Господарського
кодексу України застосовуються у
випадку, коли сторони мають намір
укласти відповідний договір, але не
можуть дійти згоди щодо окремих його
умов. При цьому, розбіжності до суду
передаються лише якщо на це є згода
обох сторін, за виключенням випадку,
коли договір заснований на державному
замовленні або укладання якого, є
обов'язковим для сторін на підставі
закону або виконавцем є монополіст, на
якого покладається обов'язок передати
відповідний спір на вирішення суду, у
разі отримання ним договору з
протоколом розбіжностей, з якими він не
Отже, умовою застосування до спірних
правовідносин правила частини 7 статті
181 Господарського кодексу України є
відмова сторони, яка одержала протокол
розбіжностей, передати протягом
двадцяти днів спір до суду.
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
В строк з 12.03.2014р. по 31.03.2014р. включно
позивач, всупереч вимог ч. 7 ст. 181
Господарського кодексу України, не
передав на розгляд суду вирішення
питання щодо неврегульованих між
сторонами розбіжностей по спірній
редакції договору та звернувся до суду
лише 12 травня 2014 року, що, відповідно,
свідчить про не дотримання позивачем
порядку укладання спірного
господарського договору. Відтак,
відсутні підстави для визнання
укладеним спірного договору у редакції
позивача, викладені у його протоколі
Зважаючи на все вищевикладене, позовні
вимоги, за викладених в позовній заяві
б/н від 12 травня 2014 року обставин, щодо
визнання укладеним договір № 05/02/2014 від
05 лютого 2014 року (нова редакція з
урахуванням змін) "відносин власника
житлового приміщення та управителя"
між Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку "Політех" та
Науково-виробничим колективним
підприємством "Мітіс", власником
квартири № 186, яка розташована в
будинку № 145 по вул. Борщагівській в м.
Києві є необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
В позові відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 14.07.2014р.

Суддя
О.В.
Котков