КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р.
Справа№ 925/429/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Авдеєва П.В.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

За участю представників:

від позивача: представник не з'явився,

від відповідача: Вівдич М.М. -
представник за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Жашківському районі Черкаської
області

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 23.04.2014р.

у справі №925/429/14 (суддя Шумка В.В.)

за позовом Жашківської міської ради

до Управління пенсійного фонду України
в Жашківському районі Черкаської
області

про розірвання договору оренди.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014р. Жашківська міська рада
(далі-позивач) звернулася до
Господарського суду Черкаської
області з позовом до Управління
пенсійного фонду України в
Жашківському районі Черкаської
області (далі-відповідач) про
розірвання договору оренди частини
приміщення першого та другого поверху
дошкільної установи №5 м. Жашкова від
28.12.2009р., укладеного між виконкомом
Жашківської міської ради та
управлінням Пенсійного фонду України в
Жашківському районі, та зобов'язання
відповідача звільнити займану частину
приміщення першого та другого поверху
дошкільної установи №5, яка є об'єктом
комунальної власності міста та
знаходиться на балансі виконавчого
комітету Жашківської міської ради,
розміром 560,1 кв.м., розміщеного в
будинку №5 по вул. Щорса, м. Жашків,
Черкаської області.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 23.04.2014р. у справі
№925/429/14 позов задоволено повністю.

Розірвано договір оренди частини
приміщення першого та другого поверху
дошкільної установи №5 м. Жашкова від
28.12.2009 з 24.07.2014.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Жашківському районі
звільнити займану частину приміщення
першого та другого поверху дошкільної
установи №5, яка є об'єктом комунальної
власності міста та знаходиться на
балансі виконавчого комітету.

Строк виконання рішення суду в цій
частині відстрочено до 25.07.2014.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції від 23.04.2014р.,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначене рішення суду та
прийняти нове рішення, яким зобов'язати
Виконавчий комітет Жашківської
міської ради надати приміщення
Управлінню пенсійного фонду України в
Жашківському районі Черкаської
області та відшкодувати останньому
вартість проведеного ремонту в сумі 280
970,21 грн., посилаючись на неповне
з'ясування обставин господарським
судом, що мають значення для вирішення
справи та порушення останнім норм
матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом
згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав
суду відзив на апеляційну скаргу, що
згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає
перегляду рішення суду першої
інстанції.

Учасники процесу були належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання, про що свідчать наявні в
матеріалах справи докази. Однак,
позивач наданим йому процесуальним
правом не скористався та в судові
засідання не з'являвся, своїх
повноважних представників не направив,
про причини своєї неявки суд не
повідомив.

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення учасників
судового процесу про дату, час та місце
судового засідання з розгляду
апеляційної скарги, судова колегія
вважає за можливе розглянути подану
апеляційну скаргу за відсутності
представника позивача.

Судова колегія, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду, дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, а оскаржуване
рішення суду першої інстанції не
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
28.12.2009 року між виконавчим комітетом
Жашківської міської ради, як
орендодавцем, та Управлінням
Пенсійного фонду України в
Жашківському районі, як орендарем, був
укладений Договір оренди
(далі-Договір), відповідно до умов якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
користування на умовах оренди частину
приміщення першого та другого поверху
дошкільної установи № 5, яка є об'єктом
комунальної власності міста та
знаходиться на балансі виконавчого
комітету Жашківської міської ради,
розміром 560,1 кв.м. (балансова вартість
342361 грн. 13 коп.), розміщеного в будинку 5
по вул. Щорса міста Жашкова. Договором
погоджено усі його істотні умови,
зокрема строк дії договору та порядок
його пролонгації.

У відповідності до п.п.4.1, 4.3 Договору,
термін його дії до 31.12.2010 року. Якщо за
один місць до закінчення терміну дії
договору жодна із сторін не заявить про
намір його розірвати, то дія договору
автоматично продовжується на той же
термін.

В листі від 27.12.2011 №6796 керівник
відповідача звернувся до позивача з
проханням продовжити договір оренди
комунального майна шляхом укладення
нового договору терміном на 5 років та
просив бути присутнім при розгляді
даного питання на засіданні сесії
Жашківської міської ради.

Так, 05.01.2012 на засіданні сесії
Жашківської міської ради, в
присутності керівника відповідача,
було розглянуто зазначене клопотання
та прийнято рішення №16-8/VI продовжити
термін дії договору оренди
комунального майна від 28.12.2009 з
відповідачем на період до 01.05.2012. Але
представники відповідача не
звернулись до позивача про підписання
додаткової угоди до договору про
оренду комунального майна від 28.12.2009 на
виконання зазначеного рішення.

В листі від 11.04.2012 №199/01 відповідач
підтвердив кінцеву дату оренди
приміщення та повідомив про те, що інше
приміщення для оренди ним знайдено не
було.

На засіданні сесії Жашківської міської
ради 29.05.2012 було прийнято рішення №19/9-VI
про розірвання договору оренди
комунального майна від 28.12.2009 з
відповідачем та зобов'язано
відповідача звільнити орендоване
приміщення в термін до 01.07.2012.

В зазначений термін відповідач
орендоване приміщення не звільнив та
не передав позивачу.

У відповідності до ст. 291
Господарського кодексу України та ст. 26
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" однією з підстав
припинення договору оренди є
закінчення строку, на який його було
укладено.

Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Стаття 654 Цивільного кодексу України
визначає, що зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 188 Господарського
кодексу України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

26.11.2013 позивач надіслав на адресу
відповідача лист за №398/2.17 про намір
розірвати договір оренди комунального
майна від 28.12.2009 у зв'язку із
закінченням терміну дії даного
договору з 01.01.2014, до якого додано
додаткову угоду про припинення дії
вказаного договору.

Це підтверджено копіями вказаного
листа та додаткової угоди і не
заперечується відповідачем.

Таким чином, позивач довів те, що ним
надіслано відповідачеві пропозицію
про розірвання договору (п.2 ст.188 ГК
України).

Відповідно до п.3 вказаної статті
сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду.

Доказів надання позивачеві
повідомлення про наслідки розгляду
вказаної пропозиції відповідачем не
подано.

Пунктом 4 ст. 188 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

За таких обставин судова колегія
вважає, що вимога позивача про
розірвання судом договору оренди
відповідає нормам чинного
законодавства.

У відповідності до п. 5 ст. 188 ГК України
якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Вимога позивача про звільнення
відповідачем займаної частини
орендованого приміщення є похідною від
вимоги про розірвання договору, тому
також підлягає задоволенню.

Згідно із Положенням про Управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах відповідач є
органом цього фонду.

Згідно з розділом ІІ вказаного
положення завданнями та функціями
Управління Пенсійного фонду є, зокрема,
збирання та акумулювання внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, призначення та
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомог та інших виплат, які згідно з
законодавством здійснюються за
рахунок коштів фонду та інших джерел,
визначених законодавством, а також
інші завдання і функції, пов'язані з
пенсійним страхуванням громадян.

Виконання цих функцій без наявності
відповідного матеріального
забезпечення, зокрема приміщення,
неможливе.

За повідомленням представника
відповідача на території Жашківського
району проживають понад 13 тисяч
пенсіонерів різних категорій.

Статтею 83 ГПК України встановлено, що
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Частиною 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
викладені фактичні обставини роблять
неможливим негайне виконання рішення
суду в частині задоволення вимог
позивача про спонукання відповідача
звільнити займане ним орендоване
приміщення.

Тому виконання рішення суду в цій
частині, згідно з вказаною нормою ГПК
України, підлягає відстроченню для
вирішення питання щодо надання
Управлінню Пенсійного фонду України в
Жашківському районі відповідного
приміщення, строком на 3 (три) місяці.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Доказів, які б спростовували вище
встановлені обставини, сторонами не
надано.

Доводи, наведені відповідачем в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що оскаржуване рішення суду
першої інстанції, яким задоволено
позовні вимоги, відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи.
Судова колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміні оскаржуваного
рішення.

Судові витрати покладаються на
підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Жашківському районі Черкаської
області на рішення Господарського суду
Черкаської області від 23.04.2014р. у справі
№925/429/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 23.04.2014 року у
справі №925/429/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/429/14
повернути до Господарського суду
Черкаської області.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Дата підписання повного тексту
постанови 14.07.2014р.

Головуючий суддя
П.В. Авдеєв

Судді
В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв