м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго"до Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "Оранта"про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 4499,98 грн.Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача: Курочкін О.О., довіреність
№57 від 13.03.2014; від відповідача: не
Суть спору: Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії "Оранта" про відшкодування
шкоди в порядку регресу в сумі
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем на підставі договору
страхування наземного транспорту №
страхової події -дорожньо-транспортної
пригоди (надалі -ДТП) виплачено
страхове відшкодування власнику
автомобіля марки "Mitsubishi", реєстраційний
номер НОМЕР_1, а тому позивачем
відповідно до положень статті 27
Закону України "Про страхування" та
статей 993, 1191 Цивільного кодексу
України отримано право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду, якою є відповідач у
справі.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 30.05.2014 порушено провадження у
20.06.2014 відповідач через відділ
діловодства суду подав відзив на
позовну заяву, в якому вказав, що
відповідно до умов полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/0760791, за яким
страхувальником є ОСОБА_2, за шкоду,
заподіяну майну (на одного потерпілого)
грн., франшиза-510 грн., а тому відповідач
не заперечує проти позовних вимог у
розмірі 3989,98 грн, тобто за вирахуванням
франшизи в розмірі 510 грн.
Розпорядженням Голови господарського
передано для розгляду судді Ломаці В.С.
у зв'язку з перебуванням судді
Васильченко Т.В. на лікарняному.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею Ломакою
В.С. та призначено до розгляду.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 07.07.2014 справу
Васильченко Т.В., у зв'язку із виходом
судді з лікарняного.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею
Васильченко Т.В. та призначено до
В судовому засіданні 14.07.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання 14.07.2014
своїх представників не направив, про
причини їх неявки суду не повідомив,
хоча про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
своєчасно та належним чином.
Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні 14.07.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, який приймав
участь під час розгляду справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2011 між позивачем, Товариством з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Індіго" як страховиком та
ОСОБА_3, як страхувальником було
укладено договір страхування
наземного транспорту № 206-01626-11,
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням, розпорядженням
транспортним засобом - автомобілем
марки "Mitsubishi", реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Договором визначено, що до страхових
випадків відноситься, зокрема, ДТП та
вигодонабувачем є Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "НІКО-Капітал".

Строк дії договору встановлено з 15.07.2011
по 14.07.2012.

02.02.2012 о 11 год. 05 хв. на перехресті
вул.Ленина та вул.Енгельса в місті
Маріуполь Донецької області відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участі
застрахованого автомобіля марки
"Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіля марки ”ВАЗ 21214”
реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме:
ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ”ВАЗ
21214” реєстраційний номер НОМЕР_2 не був
уважним, не врахував дорожньої
обстановки, не вибрав безпечної
швидкості та дистанції, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем марки
"Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3 в результаті чого
автомобілі отримали механічні
ушкодження.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 вимог п.13.1 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується довідкою ВДАІ з
обслуговування адміністративної
території м.Маріуполя при УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області про
дорожньо-транспортну пригоду №8955999.

Постановою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
28.02.2012 у справі №3/519/469/12 встановлено
порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1
Правил дорожнього руху України,
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

02.02.2012 власник застрахованого
транспортного засобу - автомобіля
"Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1
ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою
про настання страхового випадку та
виплату страхового відшкодування.

22.02.2012 вигодонабувач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "НІКО-Капітал" листом №59/02/12
звернулося до позивача та просило
страхове відшкодування по зазначеному
страховому випадку перерахувати на
станцію технічного обслуговування ТОВ
«НІКО-Донецьк».

Як зазначає позивач та вбачається з
матеріалів справи, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1
становить 6807,40 грн.

Позивачем був складений та підписаний
страховий акт №15748/206/, згідно з яким
пошкодження транспортного засобу
автомобіля "Mitsubishi", реєстраційний номер
НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано
страховим випадком та призначено до
виплати страхове відшкодування в
розмірі 4499,98 грн.

На підставі складеного страхового акту
№15748/206/ Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" виконуючи свої зобов'язання за
договором страхування наземного
транспорту № 206-01626-11 від 14.07.2011,
перерахувало суму страхового
відшкодування в розмірі 4499,98 грн. ТОВ
«НІКО-Донецьк», що підтверджується
наявним в матеріалах справи платіжним
дорученням № 3395 від 13.07.2012.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993
Цивільного кодексу України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" перейшло право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль ”ВАЗ
21214” реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю "Mitsubishi", реєстраційний
номер НОМЕР_1, належить громадянину
ОСОБА_2 та знаходився під його
керуванням.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_2 встановлена в судовому
порядку, а тому шкода, заподіяна
внаслідок експлуатації автомобіля
”ВАЗ 21214” реєстраційний номер НОМЕР_2
відшкодовується ОСОБА_2 як власником
цього транспортного засобу.

Цивільно- правова відповідальність
ОСОБА_2, як власника автомобіля ”ВАЗ
21214” реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована Відкритим акціонерним
товариством Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" згідно із
полісом №АВ/0760791 строк дії якого з
24.01.2012 до 23.01.2013, що підтверджено копією
поліса №АВ/0760791 наданого відповідачем.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12
вказаного Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс №АВ/0760791)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну становить 50
000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля "Mitsubishi", реєстраційний номер
НОМЕР_1, становить 6807,40 грн., а до
позивача перейшло право зворотної
вимоги в межах фактично виплаченої
суми.

За таких обставин, враховуючи розмір
права зворотної вимоги, яке перейшло до
позивача, визначені полісом №АВ/0760791
розміри лімітів відповідальності та
франшизи (510,00) , суд дійшов висновку, що
відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачу витрати в розмірі 3989,98 грн.
(4499,98 (сума виплаченого страхового
відшкодування) - 510,00 грн. (франшиза) =
3989,98 грн.), у зв'язку з чим позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

У відзиві на позовну заяву відповідач в
частині стягнення з нього страхового
відшкодування у сумі 3989,98 грн. визнав
позовні вимоги обґрунтованими.

Згідно зі ст.ст. 22, 78 ГПК України
відповідач, зокрема, має право визнати
позов повністю або частково.

З урахуванням вищевикладеного,
оцінивши подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних
вимог.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір розподіляється
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 43,33, 34, 43, 44, 49,
82, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "Оранта" (02081, м.Київ,
вул.Здолбунівська, 7-д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Індіго" (04070, м.Київ,
вул.Набережно-Хрещатицька, причал №4,
ідентифікаційний код 33831166) суму
страхового відшкодування у розмірі 3989
(три тисячі дев'ятсот вісімдесят
дев'ять) грн. 98 коп. та 1619 (одна тисяча
шістсот дев'ятнадцять) грн. 94 коп.
судового збору, видати наказ позивачу
після набрання рішенням суду законної
сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21.07.2014.

Суддя
Т.В.Васильченко