м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 6/630-7/385-8/130 08.07.14

За заявою Державної установи " 70
Управління начальника робіт" про
визнання наказу № 6/630-7/385 від 04.12.2008
таким, що не підлягає виконанню та
наказу № 6/630-7/385-8/130 від 04.12.2008 таким, що
не підлягає виконанню.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісний
металоцентр "Леман-Україна"

до Державної установи "70 Управління
начальника робіт"

про стягнення заборгованості 282478,81
грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники:

від позивача: не зявився,

від заявника (івдповідача): Шмуйло А.Д.
(дов. б/н від 26.02.2014)

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.11.2006 у справі № 6/630
позовні вимоги задоволено та
стягнуто з відповідача на користь
позивача 140579,80 грн. основного боргу,
три проценти річних в розмірі 97,60
грн., 492,03 грн. пені, 226,33 грн. процентів
за користування коштами, 1413,96 грн.
державного мита та 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Провадження в
частині стягнення 12829,18 грн. штрафу
припинено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.2007 у
справі № 6/630 рішення Господарського
суду міста Києва від 27.11.2006 частково
скасовано. Позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 128722,31 грн. основного боргу. В
іншій частині в позові відмовлено. В
іншій частині апеляційну скаргу
відповідача залишено без задоволення,
а рішення без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 14.05.2007 у справі №
6/630 рішення Господарського суду міста
Києва від 27.11.2006 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.2007
скасовано, а справу передано на
новий розгляд до Господарського суду
міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.05.2007 справі № 6/630
присвоєно № 6/630-7/385 та призначено
справу до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.10.2007 у справі № 6/630-7/385 позов
задоволено частково. Стягнуто з
державної установи "70 Управління
начальника робіт" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісний
металоцентр "Леман Україна" 15 282,62 грн.
пені, 89 146,82 грн. штрафу, 2512,10 3% річних, 10
198,97 грн. суми, на яку збільшився борг з
урахуванням встановленого індексу
інфляції. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2007 рішення
Господарського суду міста Києва від
17.10.2007 змінено в частині стягнення пені
і 3% річних. Резолютивну частину рішення
викладено в наступний редакції: "Позов
задовольнити частково. Стягнути з
державної установи „70 Управління
начальника робіт" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю „Сервісний
металоцентр „Леман-Україна" 13 503,63 грн.
пені, 89 146,82 грн. штрафу, 2262,81 грн. 3%
річних, 10 198,97 грн. інфляційних збитків.
В іншій частині в задоволенні позову
відмовити." В іншій частині рішення
господарського суду м. Києва залишити
без змін.

Вищий господарський суду України
постановою від 07.04.2008 у справі №6/630-7/385
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2007 та
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.10.2007 у справі № 6/630-7/385 в
частині задоволення позовних вимог про
стягнення 13 503,63 грн. пені та 89 146,82 грн.
штрафу скасувано, а справу в цій
частині вимог направлено на новий
розгляд до господарського суду міста
Києва. В іншій частині постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2007 та
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.10.2007 у справі № 6/630-7/385
залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.04.2008 прийнято справу до
провадження із присвоєнням нового
номеру № 6/6307/385-8/130.

За наслідками нового розгляду судом
прийнято рішення від 14.08.2008, яким
позовні вимоги у частині стягнення
пені та штрафу задоволені частково, а
саме стягнуто з Державної установи " 70
Управління начальника робіт" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісний метало
центр "Леман-Україна" 5 000,00 грн. пені та 10
000,00 грн. штрафу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду у справі №
6/630-7/385-8/130 від 23.10.2008 рішення
Господарського суду міста Києва №
6/630-7/385-8/130 від 14.08.2008 залишено без змін.

На виконання постанови Київського
апеляційного господарського суду від
11.12.2007, залишеної без змін постановою
Вищого господарського суду України від
07.04.2008 видано наказ про примусове
виконання постанов № 6/630-7/385 від 04.12.2008
року.

Також, 04.12.2008 на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
14.08.2008, залишеного без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2008 видано
наказ про примусове виконання рішення
№ 6/630-7/385-8/130.

Державна установа " 70 Управління
начальника робіт" звернулась до
Господарського суду міста Києва із
заявою про визнання наказів № 6/630-7/385
від 04.12.2008 таким, що не підлягає
виконанню та наказу № 6/630-7/385-8/130 від
04.12.2008 таким, що не підлягає виконанню,
шляхом подання відповідної заяви через
відділ діловодства та документообігу
суду.

Ухвалою суду від 02.07.2014 вищевказану
заяву прийнято до розгляду та
призначено судове засідання на 08.07.2014
року.

У судовому засіданні 08.07.2014
представником заявника подані
додаткові пояснення до заяви та
додаткові документи для доручення до
матеріалів справи. Заяву просив
задовольнити.

Позивач не направив свого представника
для участі у судовому засіданні,
причини неявки суду не повідомив, хоча
про дату, час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином.

За приписами ч. 3 ст. 117 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд розглядає заяву в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і виносить ухвалу. Неявка
стягувача і боржника не є перешкодою
для розгляду заяви.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.12.2010 порушено справу за
№50/25-б про банкрутство Державної
установи « 70 Управління начальника
робіт» (код за ; 04053, м. Київ,
вул. Артема, 59).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.08.2011 за наслідками
попереднього засідання суду у справі №
50/25-б, затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника - Державної
установи « 70 Управління начальника
робіт», визнано погашеними вимоги
конкурсних кредиторів, які не були
заявлені в строк, встановлений для їх
подання. Зазначена ухвала набрала
законної сили та не скасована судами
апеляційної і касаційної інстанцій.

Із вказаної ухвали від 03.08.2011
вбачається, що оголошення про
банкрутство Державної установи « 70
Управління начальника робіт»
опубліковано у газеті «Урядовий
Кур'єр» 19.03.2011 за № 50.

Відповідно до ст. 1 Закону про
банкрутство до конкурсних кредиторів
належать кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається із наданих до суду
документів, грошові вимоги ТОВ
«Сервісний металоцентр
«Леман-Україна» до Державної установи
«70 Управління начальника робіт»
ґрунтуються на постанові Київського
апеляційного господарського суду від
11.12.2007, залишеною у цій частині без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 07.04.2008 у цій справі та на
рішенні Господарського суду міста
Києва від 14.08.2008, залишеного без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2008 у цій
справі, а отже виникли до порушення
справи про банкрутство відповідача,
тобто до 27.12.2010 та є конкурсними.

Суд наголошує, що після опублікування
оголошення про порушення справи про
банкрутство в офіційному друкованому
органі конкурсні кредитори зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника в порядку
ч. 1 ст. 14 Закону про банкрутство.

При цьому прийняття судом рішення про
стягнення заборгованості з боржника у
позовному провадженні не звільняє
кредитора від обов'язку подання заяви з
грошовими вимогами у справі про
банкрутство.

Однак позивач із заявою про визнання
його кредитором у справі №50/25-б про
банкрутство відповідача взагалі не
звертався.

Правові наслідки неподання заяви з
грошовими вимогами до боржника у
визначений строк встановлені ч. 2 ст. 14
Закону про банкрутство, згідно з якою
вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

За таких обставин грошові зобов'язання
Державної установи « 70 Управління
начальника робіт» перед Товариством з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
метало центр «Леман-Україна» є
припиненими у силу закону, а саме ч. 2 ст.
14 Закону про банкрутство.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом про банкрутство.

Отже, до правовідносин, які мали місце у
справі про банкрутство, норми ГПК
України, зокрема статті 117 цього
Кодексу, застосовуються з урахуванням
особливостей Закону про банкрутство,
як спеціального нормативно-правового
акта.

Частиною 4 статті 117 ГПК України
встановлено, що господарський суд
визнає наказ таким, що не підлягає
виконанню, також і з інших причин, до
яких слід відносити погашення грошових
вимог відповідно до Закону про
банкрутство.

За ст. 1 Закону про банкрутство
погашеними визнаються задоволені
вимоги кредитора, вимоги, щодо яких
досягнуто згоди про припинення, у тому
числі заміну, зобов'язання або
припинення зобов'язання іншим чином, а
також інші вимоги, які відповідно до
цього Закону вважаються погашеними.

Отже, у справі про банкрутство вимоги
кредиторів є погашеними внаслідок
оплати боргу; обміну вимог кредиторів
на активи боржника та (або) його
корпоративні права; прощення; новації
(укладання мирової угоди у справі про
банкрутство), а також застосування
присічного строку для подання заяви з
вимогами до боржника, встановленого ч. 2
ст. 14, ч. 5 ст. 31 Закону про банкрутство.

Таким чином, суд може визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, у
зв'язку із припиненням зобов'язань у
порядку, встановленому Законом про
банкрутство.

Враховуючи зазначене, наказ
Господарського суду міста Києва №
6/630-7/385 від 04.12.2008 та наказ № 6/630-7/385-8/130
від 04.12.2008 є таким, що не підлягає
виконанню, оскільки вимоги ТОВ
«Сервісний метало центр
«Леман-Україна», які підтверджені
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2007 та
рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.08.2008 відповідно, є
погашеними у силу ч. 2 ст. 14 Закону про
банкрутство.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Верховного суду України від
02.10.2007 у справах № 6/73, яка відповідно до
норм статті 111-28 ГПК України є
обов'язковою для застосування.

Тотожна правова позиція також
міститься у постановах Вищого
господарського суду України від 04.12.2013
у справі №14/392, від 04.03.2009 у справі №50/359,
від 13.05.2008 у справі №32/207, від 09.06.2009 у
справі №8/473.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо необхідності задоволення заяви
відповідача, поданої у порядку ч. 4 ст. 117
ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст. 86, 117 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Державної установи " 70 Управління
начальника робіт" про визнання наказу
№ 6/630-7/385 від 04.12.2008 таким, що не підлягає
виконанню та наказу № 6/630-7/385-8/130 від
04.12.2008 таким, що не підлягає виконанню -
задовольнити.

Визнати наказ господарського суду
міста Києва № 6/630-7/385 від 04.12.2008, виданий
на виконання постанови Київського
апеляційного господарського суду від
11.12.2007, залишеної у цій частині без
змін постановою Вищого господарського
суду України від 07.04.2008 у цій справі,
відповідно до якої вирішено стягнути з
Державної установи « 70 Управління
начальника робіт» (04053. м. Київ, вул.
Артема. 59; ідентифікаційний код 07763913) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
металоцентр «Леман-Україна» (01001. м.
Київ, вул. Басейна, 4, 6 поверх;
ідентифікаційний код 32665054) 2 262,81 грн.
трьох відсотків річних, 10 198,97 грн.
інфляційних збитків, 1 151,12 грн. витрат
по сплаті державного мита, 108,79 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, таким,
що не підлягає виконанню повністю.

Визнати наказ господарського суду
міста Києва № 6/630-7/385-8/130 від 04.12.2008,
виданий на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
14.08.2008, залишеного без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2008 у цій
справі, відповідно до якого вирішено
стягнути з Державної установи « 70
Управління начальника робіт» (04053, м.
Київ. вул. Артема, 59; ідентифікаційний
код 07763913) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення, на користі)
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний
металоцентр «Леман-Україна» (01001, м.
Київ, вул. Басейна. 4. 6 поверх;
ідентифікаційний код 32665054) 5 000,00 грн.
пені та 10 000,00 грн. штрафу, таким, що не
підлягає виконанню повністю.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
К.В.
Полякова