КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р. Справа№ 910/9744/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Гончарова С.А.

за участю представників:

від позивача: Красько О.В. - довіреність
від 14.03.2013;

від відповідача-1: Зарубайко П.І. -
довіреність №729 від 13.08.2013;

відповідач-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Національного університету харчових
технологій

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 14.05.2014

у справі № 910/9744/13 (головуючий суддя
Босий В.П., судді: Бойко Р.В., Стасюк С.В.)

за позовом Національного університету
харчових технологій

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Основа",

2. ОСОБА_4

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 у справі № 910/9744/13 за
позовом Національного університету
харчових технологій до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Основа"
залучено до участі у справі в якості
відповідача-2 - ОСОБА_4. Провадження у
справі №910/9744/13 - припинено.

Зазначена ухвала мотивована тим, що
позовні вимоги Національного
університету харчових технологій
стосуються проведення будівництва
об'єкту нерухомого майна, замовником
якого, як і власником самого об'єкту
нерухомого майна та земельної ділянки,
на якій проводяться будівельні роботи
є фізична особа - ОСОБА_4 і, на думку
позивача, саме проведення будівельних
робіт на замовлення ОСОБА_4, порушує
право користування відповідача, як
власника сусідньої земельної ділянки,
а тому фізична особа ОСОБА_4 залучений
до участі у справі в якості
відповідача-2.

В зв'язку з залученням до участі у
справі №910/9744/13 фізичної особи, на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
провадження у справі - припинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, Національний
університет харчових технологій
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
14.05.2014 у справі № 910/9744/13, а справу
направити до господарського суду міста
Києва для розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом безпідставно залучено до
участі у справі в якості
співвідповідача фізичну особу ОСОБА_4,
оскільки дії, які порушують права
позивача, як власника земельної
ділянки, здійснюються, хоча і на
замовлення відповідача-2, однак, саме
відповдіачем-1 - Товариством з
обмеженою відповідальністю "Основа", а
тому, відсутні підстави для припинення
провадження у справі у відповідності
до п.1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014
Національному університету харчових
технологій поновлено строк на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
14.05.2014 у справі № 910/9744/13, апеляційну
скаргу прийнято до провадження та
порушено апеляційне провадження.
Розгляд справи №910/9744/13 призначено на
08.07.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Тищенко А.І. справу
№910/9744/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: головуючий суддя
Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л., Гончаров
С.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 справу
№910/9744/13 прийнято до провадження
колегії суддів у складі: головуючий
суддя Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л.,
Гончаров С.А.

В судовому засіданні 08.07.2014 представник
позивача апеляційну скаргу підтримав,
просив оскаржувану ним ухвалу
скасувати, а справу направити до
господарського суду міста Києва для
розгляду.

Відповідач-1 в судовому засіданні 08.07.2014
проти апеляційної скарги заперечував,
просив залишити її без задоволення, а
оскаржувану позивачем ухвалу - без
змін.

Відповідач-2 в судове засідання 08.07.2014
не з'явився, про день, час та місце
проведення судового засідання
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з метою
дотримання процесуальних строків
вирішення спору, судова колегія вважає
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача-2 за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а ухвала місцевого
господарського суду має бути залишена
без змін, виходячи із наступного.

Національний університет харчових
технологій звернувся до суду із
позовом про усунення перешкод у
користуванні своїм майном, а саме,
земельною ділянкою, що знаходиться в
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
внаслідок проведення будівельних
робіт на замовлення ОСОБА_4 на сусідній
земельній ділянці по АДРЕСА_1
порушується його право користування
власною земельною ділянкою.

Отже, спір у справі стосується
здійснення відповідачем будівництва
офісно-житлового будинку та подальшої
його експлуатації та обслуговування на
земельній ділянці, розташованій по
АДРЕСА_1 (кадастровий номер 76:063:0003), яка
межує з земельною ділянкою позивача
(кадастровий номер 76:063:0016), що
знаходиться на АДРЕСА_1

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується матеріалами
справи, зокрема, державним актом про
право власності на земельну ділянку
серія КВ №129544, власником земельної
ділянки, що розташована на АДРЕСА_1, є
фізична особа ОСОБА_4.

Крім того, згідно договору
генерального підряду на будівництво
№41/1 від 22.09.2011 ОСОБА_4 є замовником
будівництва офісно-житлового будинку
та подальшої його експлуатації та
обслуговування на АДРЕСА_1.

Таким чином матеріалами справи
підтверджується, що, як власником
земельної ділянки, розташованої на
АДРЕСА_1 та межує з земельною ділянкою
позивача, так і власником об'єкта
будівництва на такій земельній
ділянці, є фізична особа - ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі: а) придбання за
договором купівлі-продажу, ренти,
дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами; б)
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності; в)
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування; г)
прийняття спадщини; ґ) виділення в
натурі (на місцевості) належної їм
земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 876 Цивільного кодексу
України власником об'єкта будівництва
або результату інших будівельних робіт
є замовник, якщо інше не передбачено
договором.

Згідно з приписами статті 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Задоволення негаторного позову
можливе за сукупністю двох підстав:
наявність у позивача права вимоги
усунення перешкод та вчинення перешкод
відповідачем.

При цьому, позивачем негаторного
позову може бути власник або титульний
володілець, у якого знаходиться річ і
щодо якої відповідач ускладнює
здійснення повноважень користування
або розпорядження, а відповідачем -
лише та особа, яка перешкоджає
позивачеві у здійсненні його законного
права користування чи розпорядження
річчю.

За вказаних обставин та враховуючи те,
що власником об'єкта будівництва
офісно-житлового будинку та подальшої
його експлуатації та обслуговування на
АДРЕСА_1 є фізична особа - ОСОБА_4,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність залучення
його до участі в справі № 910/9744/13 в
якості співвідповідача, оскільки
позовні вимоги стосуються проведення
будівництва об'єкту нерухомого майна,
замовником якого виступає саме ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
№10 "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам"
передбачено, що з огляду на приписи
частини третьої статті 22 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

У відповідності до п. 3.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" господарський
спір підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта
господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

- наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єктами
господарювання є: господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку;
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

В пунктах 4.2, 4.2.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що
провадження у справі підлягає
припиненню з посиланням на пункт 1
статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи
буде встановлено, що позов подано
позивачем або до відповідача, який не
має статусу юридичної особи або
громадянина - суб'єкта підприємницької
діяльності і не є учасником
корпоративних відносин.

З урахуванням викладеного та
враховуючи те, що в даному випадку спір
не стосується корпоративних чи
приватизаційних відносин, а місцевим
господарським судом з власної
ініціативи правомірно було долучено до
участі у справі в якості
співвідповідача фізичну особу - ОСОБА_4,
який не є суб'єктом підприємницької
діяльності, і виступає замовником
спірного будівництва об'єкту
нерухомого майна, що знаходиться на
АДРЕСА_1, як фізична особа - громадянин
України, а не як фізична
особа-підприємець, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах, а
тому, провадження у справі № 910/9744/13
підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що доводи апелянта, викладені
в апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду першої
інстанції, викладених в оскаржуваній
ухвалі, господарський суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, належним чином
дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, а тому,
оскаржувана ухвала підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного
університету харчових технологій на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 14.05.2014 у справі № 910/9744/13 - залишити
без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 у справі № 910/9744/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9744/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку та строки,
передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
Ю.Л. Власов

С.А. Гончаров