ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.
Справа № Б-50/112-09

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Пуль О.А.,

при секретарі Деркач Ю.О.

за участю представників сторін:

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (довіреність б/н
№27.09.2012р. )

арбітражного керуючого Онищенко К.С. -
свідоцтво НОМЕР_2 від 27.02.2013р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу фізичної особи -
ОСОБА_1 (вх. №1543Х/2) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 21.05.2014р. по справі № Б-50/112-09

за заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.
Харків

про визнання банкрутом в порядку
статті 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в редакції до набрання чинності
законом від 22.12.2011р. №4212,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21.05.2014р.
задоволено заяву ліквідатора -
арбітражного керуючого Івлєвої Н.А.,
визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
1-го поверху №13-1-:-13-3, загальною площею
55,3 кв.м. в літ. "А-4", розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 13.12.2011р. між
арбітражним керуючим Бережним О.І.,
який на дату укладення даного договору
виконував обов'язки ліквідатора ФОП
ОСОБА_4, та гр. ОСОБА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за реєстровим №3941. Відмовлено у
задоволенні клопотання ліквідатора
про заборону ОСОБА_1 Та іншим особам
відчужувати у будь-який спосіб
нежитлові приміщення 1-го поверху
№13-1-:-13-3, загальною площею 55,3 кв.м. в літ.
"А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 з ухвалою суду не погодилась та
звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на незаконність
оскаржуваної ухвали, просить її
скасувати в частині задоволення заяви
ліквідатора - арбітражного керуючого
Івлєвої Н.А., та визнання недійсним
договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень 1-го поверху №13-1-:-13-3,
загальною площею 55,3 кв.м. в літ. "А-4",
розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 13.12.2011р. між арбітражним
керуючим Бережним О.І., який на дату
укладення даного договору виконував
обов'язки ліквідатора ФОП ОСОБА_4, та гр.
ОСОБА_1, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за
реєстровим №3941, прийняти нове рішення,
яким відмовити ліквідатору у
задоволенні заяви у повному обсязі.

Розпорядженням голови Харківського
апеляційного господарського суду від
16.06.2014р., для розгляду даної справи
визначено колегію суддів у даному
складі: головуючий суддя Фоміна В.О.,
суддя Пуль О.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 01.07.2014 р.

25.06.2014р. від арбітражного керуючого
Бережного О.І. надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому він просить
задовольнити апеляційну скаргу та
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 21.05.2014р. по
справі №Б-50/112-09, прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволення заяви
ліквідатора ФОП ОСОБА_4 арбітражного
керуючого Івлєвої Н.А. у повному обсязі.

Розпорядженням секретаря судової
палати №2 Харківського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014р., для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Пуль О.А.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014р.
відкладено розгляд апеляційної скарги
на 08.07.2014р.

У судовому засіданні 08.07.2014р.
представник апелянта підтримала
вимоги апеляційної скарги, просила її
задовольнити, оскаржувану ухвалу
скасувати, з підстав наведених в
апеляційній скарзі.

Арбітражний керуючий Онищенко К.С. в
судовому засіданні зазначив, що
повністю підтримує ухвалу
господарського суду Харківської
області від 21.05.2014р. з підстав
зазначених у відзиві на апеляційну
скаргу.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обгрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників присутніх
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Постановою господарського суду
Харківської області від 12.10.2009 р. ФОП
ОСОБА_4 визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором - арбітражного керуючого
Бережного О.І., якого зобов'язано
відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
виконати дії передбачені вказаними
статтями, завершити ліквідаційну
процедуру та надати суду відповідні
документи.

Відповідно до ухвали господарського
суду Харківської області від 28 лютого
2013 р. арбітражного керуючого Бережного
О.І. усунено від виконання обов'язків
ліквідатора ФОП ОСОБА_4, призначено
арбітражного керуючого Івлєву Н.А.
ліквідатором ФОП ОСОБА_4

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 квітня 2014
року задоволено клопотання
арбітражного керуючого Івлєвой Н.А.
про звільнення її від виконання
обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_4,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Онищенка Константина
Сергійовича (свідоцтво НОМЕР_2 від
27.02.2013р.).

05.08.2013 р. арбітражний керуючий Івлєва
Н.А. звернувся до господарського суду
Харківської області з заявою (вх. № 28459)
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
1-го поверху № 13-1 -:- 13-3 загальною площею
55,3 кв.м. в літ. "А-4", розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, укладеного між
арбітражним керуючим Бережним О.І. та
гр. ОСОБА_1, посвідчений 13.12.2011р.
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7

Заявник також просить заборонити до
розгляду справи по суті ОСОБА_1 та іншим
особам відчужувати у будь-який спосіб
нежитлові приміщення 1-ого поверху № 13-1
-:- 13-3, загальною площею 55,3 кв.м. в літ
"А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Заява ліквідатора обґрунтована,
зокрема, тим, що реалізація майна
банкрута за вищезазначеним договором
купівлі-продажу нежитлових приміщень є
незаконною і такою, що порушує права
заставного кредитора, та завдає йому та
боржнику значних збитків, оскільки
згідно звіту про оцінку об'єкту у
матеріальній формі №18.07.13/2 від 18.07.2013р.,
замовленого арбітражним керуючим
Івлєвою Н.А., ринкова вартість об'єкту
оцінки становить 244500грн., ліквідаційна
вартість об'єкту оцінки - 161060 грн. (т. 6
а.с. 62-84).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21.05.2014р. по
даній справі заяву ліквідатора ФОП
ОСОБА_4 задоволено, визнано недійсним
зазначений договір, та відмовлено у
задоволенні клопотання ліквідатора
про заборону ОСОБА_1 та іншим особам
відчужувати у будь-який спосіб
нежитлові приміщення 1-го поверху
№13-1-:-13-3, загальною площею 55,3 кв.м. в літ.
"А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що
вказаний договір підлягає визнанню
недійсним з тієї підстави, що
реалізація майна банкрута здійснена за
ціною, яка не відповідала дійсній
ринковій вартості цього майна на
момент продажу, чим завдано значних
збитків кредитору та боржнику,
оскільки умови цього договору
створюють певні обставини, що
перешкоджають відновленню
платоспроможності боржника і тому є
для нього також збитковими.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком господарського суду, але з
урахуванням додаткових підстав
визнання недійсним договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.12.2011р. на Товарній біржі
«Всеукраїнський торгівельний центр»
відбулись публічні торги (аукціон) з
реалізації нежитлового приміщення 1-го
поверху №13-1-:-13-3, загальною площею 55,3
кв.м. в літ. "А-4", розташованих за
адресою: АДРЕСА_1., що є предметом
іпотеки згідно іпотечного договору
№839/4/27/38/7-788 від 02.11.2007р., укладеного
боржником з ПАТ «Укрсоцбанк» на
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором №839/3/27/38/7-530 від 02.11.2007р.

Відповідно до Протоколу проведення
торгів від 09.12.2011р., переможцем торгів
визнана ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2), яка
сплатила за лот найвищу ціну - 30690,00 грн.

13.12.2011р. між ліквідатором ФОП ОСОБА_4
арбітражним керуючим Бережним О.І. та
ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
відповідно до п. 1 якого, продавець -
ліквідатор ФОП ОСОБА_4 арбітражний
керуючий Бережний О.І. передає у
власність покупця - ОСОБА_1 об`єкт
аукціону - нежитлові приміщення 1-го
поверху №13-1-:-13-3, загальною площею 55,3
кв.м. в літ. "А-4", розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, а покупець приймає
його і сплачує за нього ціну його
продажу і виконує визначені в договору
умови.

Відповідно до п. 2 договору, стартова
(початкова) ціна об'єкту аукціону
складає 27900,00 грн., сума запропонована
переможцем аукціону складає 30690,00 грн.

Частинами 1-3 статті 30 Закону України
про банкрутство передбачено, що продаж
майна банкрута проводиться на
відкритих торгах. Порядок проведення
конкурсу визначається згідно із
Законом України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств". Цей
закон визначає продаж об'єктів на
аукціоні, як передачу права власності
покупцю, який запропонував у ході
торгів найвищу ціну. Крім того,
відповідно до статті 9 Закону України
"Про іпотеку", іпотекодавець має право
виключно на підставі згоди
іпотекодержателя відчужувати предмет
іпотеки.

Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що правочин щодо
відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або витання його банкрутом",
основним завданням Закону є
встановлення умов і порядку
відновлення платоспроможності
суб'єкта підприємницької діяльності -
боржника або визнання його банкрутом і
застосування ліквідаційної процедури,
повного або часткового задоволення
вимог кредиторів.

Стаття 3-1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або витання його банкрутом», в
редакції до набрання чинності законом
від 22.12.2011р. №4212, встановлює засади
діяльності ліквідатора, одним із яких є
- сумлінно та розумно, з урахуванням
інтересів боржника та його кредиторів
виконувати свої права та обов'язки.

Пунктом 5 статті 3-1 цього закону
передбачено, що одним з обов'язків
арбітражного керуючого є повідомлення
комітет кредиторів та кредиторів,
вимоги яких забезпечені заставою, про
час, місце та умови продажу заставного
майна окремим рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Зміни до вказаної норми закону були
внесені Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо врегулювання відносин між
кредиторами та споживачами фінансових
послуг» від 22.09.2011р. N 3795-VI, та який
набрав чинності 15.10.2011р.

Частиною 2 статті 26 вказаного закону
передбачено, що майно банкрута, що є
предметом застави, включається до
складу ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Пунктом 1 ч. 1 статті 31 цього закону
передбачено, що кошти, одержані від
продажу майна банкрута, спрямовуються
на задоволення вимог кредиторів, у
порядку, встановленому цією статтею: у
першу чергу задовольняються вимоги,
забезпечені заставою.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази звернення арбітражного
керуючого Бережного О.І. до ПАТ
"Укрсоцбанк", як іпотекодержателя, щодо
надання згоди на відчуження спірного
майна та докази погашення вимог
заставного кредитора за рахунок
реалізованого майна банкрута.

Статтею 25 Закону про банкрутство
передбачено, що ліквідатор з дня свого
призначення здійснює повноваження, в
тому числі, щодо подачі до суду заяв про
визнання недійсними угод боржника на
підставах, передбачених ч. 10 ст. 17
Закону про банкрутство.

У справі про банкрутство угода може
бути визнана недійсною відповідно до
цивільного законодавства України,
однак на підставах передбачених ст. 17
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Зазначені у ст. 17 Закону підстави є
спеціальними та безпосередньо
пов'язані з відносинами неспроможності
(банкрутства), тому надають можливість
визнати таку угоду недійсною саме у
справі про банкрутство.

На підставах, передбачених ст. 17 Закону,
угода визнається недійсною за
спрощеною процедурою, яка не вимагає
від суду вчинення додаткових дій, що
притаманні позовному провадженню.

Інші угоди, що не відповідають вимогам
будь-якого закону, в тому числі вимогам
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" підлягають
визнанню недійсними в порядку
позовного провадження. В цьому випадку
угода визнається недійсною на
підставах, передбачених цивільним
законодавством України.

Згідно вимог ч. 5 ст. 203 ЦК України
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Нормами статті 215 ЦК України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Отже, якщо виконання договору завдає
збитків боржнику, то це є підставою як
для розірвання договору в
односторонньому порядку за заявою
керуючого санацією на підставі п.10 ст.17
Закону, так і для визнання його
недійсним в порядку п.11 ст.17 Закону.

Як зазначалось раніше, однією з підстав
визнання спірного договору недійсним
заявник визначає продаж нерухомого
майна боржника на аукціоні за
заниженою ціною, що завдає значних
збитків боржнику та ліквідатору.

Отже, згідно звіту про оцінку об'єкту у
матеріальній формі №18.07.13/2 від 18.07.2013р.,
замовленого арбітражним керуючим
Івлєвою Н.А. ТОВ «ЮК «ЮСТПРАЙМ», ринкова
вартість заставного майна -
нежитлового приміщення 1-го поверху
№13-1-:-13-3, загальною площею 55,3 кв.м. в літ.
"А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
становить 244500грн., ліквідаційна
вартість об'єкту оцінки - 161060 грн. (т. 6
а.с. 62-84).

Згідно висновку про незалежну оцінку
майна, наданого арбітражним керуючим
Онищенко К.С. (а.с. 11-38 т. 7а), ринкова
вартість нежитлових приміщень 1-го
поверху №13-1-:-13-3, загальною площею 55,3
кв.м. в літ. "А-4", розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, складає 346000,00 грн.

Згідно висновку про вартість майна
нежитлового приміщення 1-го поверху №
13-1-:-13-3, загальною площею 55,3 кв.м. в літ
"А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
виконаний суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_8 вартість
нежитлового приміщення загальною
площею 55,3 кв.м., розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 на дату оцінки
становить 168800,00 грн.

Проте, згідно звіту про оцінку майна,
який був замовлений ліквідатором при
визначені початкової ціни продажу
спірного нерухомого майна на аукціоні,
виконаного суб'єктом оціночної
діяльності ПП "АСС-А", ліквідаційна
вартість майна станом на 01 квітня 2011
року становить 27900 грн. та рецензування
оцінки об'єкту аукціону проведено не
було.

Згідно ч.6 ст. 3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
при реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Згідно статті 25 Закону про банкрутство,
обов'язками ліквідатора є прийняття до
свого відання майна боржника, вживання
заходів щодо його збереження,
здійснення інвентаризації та оцінки
цього майна, тощо.

Частиною 30 цього закону передбачено, що
після проведення інвентаризації та
оцінки майна ліквідатор розпочинає
продаж майна банкрута на відкритих
торгах, якщо комітетом кредиторів не
встановленого інший порядок продажу
майна.

Статтею 29 вказаного закону,
передбачено, що майно, на яке
звертається стягнення у ліквідаційній
процедурі, оцінюється арбітражним
керуючим у порядку, встановленому
законодавством про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність. У разі продажу майна на
аукціоні вартість майна, що
визначається шляхом його оцінки, є
початковою вартістю.

Отже, виходячи з матеріалів справи,
зокрема, наданих суду звітів про оцінку
майна банкрута, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо продажу майна банкрута
за заниженою ціною, яка не відповідала
реальній ринковій вартості об'єкта
продажу, чим завдано збитки заставному
кредитору та боржнику.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів погоджується з висновками
господарського суду щодо наявності
підстав для визнання угоди купівлі -
продажу від 13.12.2011р. недійсною, з
підстав неповідомлення заставного
кредитора про проведення аукціону з
продажу майна банкрута, та продажу
цього майна за ціною значно нижчою від
реальної ринкової вартості майна.

При цьому, майно що було предметом цієї
угоди, а саме нежитлове приміщення 1-го
поверху № 13-1-:-13-3, загальною площею 55,3
кв.м. в літ "А-4", розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, підлягає поверненню до
ліквідаційної маси банкрута.

З огляду на викладене, господарський
суд забезпечив дотримання вимог
чинного законодавства та надав належну
правову оцінку наявним у матеріалах
справи доказам, через що ухвала
господарського суду Харківської
області від 21.05.2014р. по справі № Б-50/112-09
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга ОСОБА_1 залишенню без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105,
ст. 106 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 21.05.2014р. по
справі №Б-50/112-09 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 09.07.2014
року.

Головуючий суддя
В.О. Фоміна

Суддя
Л.І. Бородіна

О.А. Пуль