м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/444/14 07.07.14За позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтро
про захист авторського права,
стягнення 109620,00 грн.
Головуючий суддя Грєхова О.А.
Судді: Бондарчук
за участю представників сторін:
від позивача - Сушко В.С. (довіреність
від 01.01.2014 б/н);
від відповідача - ОСОБА_6 (довіреність
від 14.01.2014 б/н).
від третьої особи 1 - не зявилися
від третьої особи 2 - ОСОБА_7
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь" (далі
- ТОВ "Маша и Медведь") звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про захист авторського права
та стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 109620,00 грн.
компенсації за порушення виключних
майнових авторських прав позивача на
аудіовізуальний твір ІНФОРМАЦІЯ_2".
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.01.2014 порушено провадження у
справі 910/444/14 та призначено розгляд
справи на 10.02.2014.
06.02.2014 від представника позивача по
справі на виконання вимог ухвали суду
про порушення провадження у справі
надійшли витребувані судом документи.
10.02.2014 представник позивача в судовому
засіданні надав письмові пояснення та
залучив до матеріалів справи диск з
відеозаписом процесу реалізації
відповідачем контрафактного товару -
папки з малюнками, на яких зображено
персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_2» з
аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та копію фіскального
чеку № 214412 від 23.12.2013р.
Представником відповідача в судовому
засіданні подано клопотання про
зупинення провадження у справі до
винесення та набрання законної сили
судового рішення по справі за
цивільним позовом ОСОБА_8 до ФОП ОСОБА_1,
третя особа ТОВ «Маша и Медведь».
Розглянувши заявлене відповідачем
клопотання про зупинення провадження у
справі суд відмовив у його задоволенні
з підстав необґрунтованості.
У судовому засіданні 10.02.2014, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 17.02.2014.
Представником позивача подано
клопотання про долучення до матеріалів
реєстрацію та депонування твору -
результату інтелектуальної
17.02.2014 ФОП ОСОБА_1 подав суду відзив на
позовну заяву, в якому відповідач
зазначає, що позовні вимоги ТОВ «Маша и
Медведь» є необґрунтованими, такими, що
не відповідають вимогам закону, не
підтверджені належними та допустимими
доказами, а тому, на думку відповідача
не можуть бути задоволені судом.
Ухвалою суду від 17.02.2014 залучено до
участі у справі Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтро Лайн" в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача та відкладено
розгляд справи на 17.03.2014.
Ухвалою суду від 17.03.2014 призначено
колегіальний розгляд справи.
Розпорядженням заступника голови суду
від 17.03.2014 призначено колегіальний
розгляд справи у наступному складі
колегії: суддя Грєхова О. А.
(головуючий), Блажівська О. Є., Бондарчук
Ухвалою суду від 17.03.2014 розгляд справи
призначено на 14.04.2014.
У зв'язку з проведенням зборів суддів
Господарського суду м. Києва судове
засідання по справі № 910/444/14 призначене
на 14.04.2014 не відбулося. Розгляд справи
призначено на 19.05.2014.
Представник позивача в судовому
засіданні 19.05.2014 надав клопотання про
долучення до матеріалів справи копії
договору про відчуження виключного
права на аудіовізуальний твір від
08.06.2010р. та письмові пояснення до
Представник відповідача в судовому
засіданні 19.05.2014 надав письмові
пояснення по справі та заперечив на
заявлені позовні вимоги.
У судовому засіданні 19.05.2014
представники позивача та відповідача
подали клопотання про продовження
строку вирішення спору.
У судовому засіданні 19.05.2014 винесено
ухвалу про продовження строку
вирішення спору, залучено третю особу 2,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, стороні відповідача - ПП
ОСОБА_3, розгляд справи відкладено на
29.05.2014 представник позивача через
відділ діловодства суду надав
додаткові документи по справі.
Розпорядженням в.о голови
Господарського суду міста Києва від
02.06.2014 року у зв'язку з перебуванням
судді Грєхової О.А. у відпустці та у
зв'язку з перебуванням судді
Блажівської О. Є. на лікарняному, з
метою дотримання процесуальних
строків, справу № 910/444/14 передано для
розгляду колегії судді у складі:
головуючий суддя Кирилюк Т.Ю., судді:
Бондарчук В.В., Сташків Р. Б.
Ухвалою суду від 02.06.2014р. справу № 910/444/14
прийнято до провадження колегією
суддів та призначено розгляд справи на
16.06.2014р. розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва у
зв'язку з виходом судді Грєхової О.А. з
відпустки, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/444/14
передано для розгляду колегії судді у
складі: головуючий суддя Грєхова О.А.,
судді: Бондарчук В.В., Сташків Р. Б.
07.07.2014р. розпорядженням заступника
голови Господарського суду міста Києва
у зв'язку з перебуванням судді Сташкова
Р.Б. у відпустці, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 910/444/14
передано для розгляду колегії судді у
складі: головуючий суддя Грєхова О.А.,
судді: Бондарчук В.В., Ярмак О.М.
У судовому засіданні 07.07.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі;
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив,
наголошуючи на доводах відзиву;
представник третьої особи надав
письмові пояснення по суті спору.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.07.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.06.2010 р. між ОСОБА_8 та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Медведь" укладено ліцензійний договір
№ ЛД-1/2010 про надання права
використання творів образотворчого
мистецтва, умовами якого передбачено,
що останньому надається право
використання творів, зокрема малюнків
"ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3", які
використовуються при створенні
персонажів аудіовізуального твору -
анімаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_2", у
визначених даним договором межах, на
умовах виключної ліцензії. Малюнки, а
також DVD-диск з їх записом та першою
серією анімаційного серіалу
"ІНФОРМАЦІЯ_2", (Додаток №1 до договору),
слугують для ідентифікації предмета
даного договору та є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору, право
використання твору засобами,
передбаченими даним договором
надається позивачу на території всіх
країн світу, на строк з дати укладання
даного договору до 30.06.2025 р.

Пунктом 2.10. договору передбачено, що
якщо треті особи вчинять порушення
виключного права ОСОБА_8, а таке
порушення буде зачіпати права
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь", то
сторони зобов'язуються спільно
захищати свої права.

23.12.2013 р. о 17:36 хв. в належному ФОП ОСОБА_1
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2, було здійснено
продаж (розповсюдження, реалізація)
папки з малюнками за кодом 22939. Факт
здійснення розповсюдження даного
товару підтверджується наявними в
матеріалах справи фіскальним чеком від
23.12.2013 р. № 214412, фотокопією придбаного
товару та відеозаписом, з яких
вбачається, що товар містить малюнки
персонажів "ІНФОРМАЦІЯ_2" і
"ІНФОРМАЦІЯ_3" з аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу
"ІНФОРМАЦІЯ_2".

Також, як вбачається з матеріалів
справи, вказана продукція була
придбана у третьої особи 1 - ТОВ «Інтро
Лайн» за кодом 2982, що підтверджується
видатковою накладною № РН-0000068 від
15.07.2013 р. та оприбуткована відповідачем
за кодом 22939, що підтверджується
прибутковою накладною № ПН-0000162 від
15.07.2013 р.

Виробником вказаної продукції є третя
особа 2 - ПП ОСОБА_3

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що саме неправомірними діями
відповідача було порушено виключні
майнові права позивача на об'єкти
інтелектуальної власності, а тому
просить стягнути з винної особи
компенсацію у розмірі 109620,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
авторське право і суміжні права"
аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Виключне право - майнове право особи,
яка має щодо твору, виконання,
постановки, передачі організації
мовлення, фонограми чи відеограми
авторське право і (або) суміжні права,
на використання цих об'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
лише нею і на видачу лише цією особою
дозволу чи заборону їх використання
іншим особам у межах строку,
встановленого цим Законом (ст. 1 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права").

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
авторське право і суміжні права"
контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
авторське право і суміжні права" до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право), зокрема,
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Як стверджує відповідач, останній не є
виробником товару "Папка для зошитів
"Поніка-М" В5+Мікс", його постачання було
здійснено ТОВ "Інтро Лайн", тому
відповідач не може нести
відповідальність за порушення
авторських прав.

З приводу зазначеного вище, суд
відзначає наступне.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності" № 12 від
17.10.2012 р. особа, що розповсюджує
примірники, в яких відображено об'єкти
авторського права та/або суміжних прав
без дозволу суб'єкта такого права, несе
відповідальність за порушення
законодавства про авторське право і в
тому випадку, коли контрафактну
продукцію нею отримано за договором з
третіми особами.

Отже, відповідальність за порушення
авторських прав позивача несе саме
відповідач.

Факт відсутності у відповідача
правової підстави на використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема малюнків "ІНФОРМАЦІЯ_2" і
"ІНФОРМАЦІЯ_3", від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Медведь", як суб'єкта, що має виключне
право на дозвіл чи заборону
використання таких творів іншими
особами відповідно до ст. 15 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права", вважається судом встановленим,
оскільки доказів іншого суду не надано.

Із поданих суду доказів, суд встановив,
що оскільки папка для зошитів "Поніка-М"
містить зображення персонажів
"ІНФОРМАЦІЯ_2" і "ІНФОРМАЦІЯ_3"
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу
"ІНФОРМАЦІЯ_2", це порушує виключне
право позивача на дозвіл використання
вказаних об'єктів.

Таким чином, факт порушення прав
позивача судом встановлено.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України
"Про авторське право і суміжні права",
за захистом свого авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права та суміжних прав
мають право звертатися в установленому
порядку до суду та інших органів
відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права" при порушеннях будь-якою особою,
зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого

порушником внаслідок порушення ним
авторського права, або виплату
компенсацій.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про
авторське право і суміжні права"
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону
межах визначити розмір компенсації,
враховуючи обсяг порушення та (або)
наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 12 "Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності"
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків. Таким чином, для задоволення
вимоги про виплату компенсації
достатньо наявності доказів вчинення
особою дій, які визнаються порушенням
авторського права та/або суміжних прав,
а розмір збитків суб'єкт такого права
доводити не зобов'язаний. Водночас
розмір доведених збитків має
враховуватися господарським судом у
визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації. У визначенні розміру
такої компенсації господарським судам
необхідно виходити з конкретних
обставин справи і загальних засад
цивільного законодавства,
встановлених статтею 3 ЦК України,
зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом
у межах заявлених вимог у залежності
від характеру порушення, ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується: тривалість порушення та
його обсяг (одно- або багаторазове
використання об'єкта авторського
права); передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні. У визначенні суми
компенсації господарський суд має
виходити з того розміру мінімальної
заробітної плати, який установлено на
час прийняття судом відповідного
рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд оцінює
докази на своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за
порушення майнових прав у розмірі 90
мінімальних заробітних плат за
використаний без дозволу твір, що
складає 109620,00 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
з 1 січня 2014 року встановлено розмір
мінімальної заробітної плати 1218, 00 грн.
на місяць.

Однак, суд вважає визначений позивачем
розмір компенсації необґрунтованим з
огляду на наступне.

Позивач належними засобами
доказування довів факт порушення
відповідачем майнових прав суб'єкта
авторського права шляхом вчинення дій,
які визнаються порушенням авторського
права, але належним чином не
обґрунтував співвідношення розміру
визначеної ним компенсації за
порушення авторського права з розміром
завданої неправомірним використанням
об'єкта авторського права шкоди, що
може бути визначена з урахуванням
розміру збитків потерпілої особи,
розміру доходу, отриманого
відповідачем внаслідок
правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про
зобов'язання відповідача сплатити
компенсацію за порушення авторських
прав позивача підлягають задоволенню
частково у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, що становить 12180, 00 грн.

За приписами статті 49 ГПК України
судові витрати зі справи слід покласти
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
даного рішення суду, на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь"
(Російська Федерація, 129085, м. Москва,
вул. Годовікова, будинок 9, будова 3,
ІПН/КПП /771701001, адреса для
листування: 01001, м. Київ, вул.
Володимирська, 45, оф. 100) 12180 (дванадцять
тисяч сто вісімдесят) грн. компенсації
за порушення виключних майнових
авторських прав та 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати відповідний наказ.

4. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.07.2014.

Головуючий суддя
О. А. Грєхова Судді:
В. В. Бондарчук О. М.
Ярмак