ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р.Справа № 922/107/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківський підшипниковий
завод" м. Харків до Товариства з
обмеженою відповідальністю ТД
"Компоненти машинобудування", м.
Белгород,російська Федерація про за
участю представників:

позивача -Савіі Л.Є (дов від 23.06.2014року)

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Харківський підшипниковий завод", м.
Харків (позивач) звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю ТД "Компоненти
машинобудування", м. Бєлгород про
стягнення 37 911 928,42 руб. РФ. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання з боку відповідача
покладених на нього обов'язків за
контрактом № 43 (купівля - продаж) від
22.08.2012 року та контрактом № 42 (купівля -
продаж) від 22.08.2012 року, з урахуванням
чого просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі 37
911 928,42 руб. РФ. Також до стягнення
заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16січня 2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/107/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 18березня 2014 року о 10:00.

14березня 2014 року через канцелярію
суду, до матеріалів справи від позивача
надійшло клопотання про долучення
доказів до матеріалів справи з
додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від
18.03.2014 року, у зв'язку із неявкою в
судове засідання представника
відповідача, розгляд справи відкладено
до 24.04.2014 року.

22квітня 2014 року через канцелярію
суду, до матеріалів справи від позивача
надійшло клопотання про долучення
доказів до матеріалів справи з
додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

24квітня 2014 року через канцелярію
суду, до матеріалів справи від позивача
надійшло клопотання про долучення
доказів до матеріалів справи з
додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від
24.04.2014 року, у зв'язку із неявкою в
судове засідання представника
відповідача, розгляд справи відкладено
до 17.06.2014 року.

13 червня 2014 р. через канцелярію
суду, до матеріалів справи від позивача
надійшло клопотання про долучення
доказів до матеріалів справи (вх. № ???) з
додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

16 червня 2014 р. через канцелярію
суду, до матеріалів справи від позивача
надійшла заява про зменшення позовних
вимог у зв'язку з частковою сплатою
відповідачем заборгованості (вх. № 2003),
яку досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

Суд, дослідивши заяву та додані до
неї документи, вислухавши представника
позивача, а також враховуючи те, що,
відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, а до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви,
приймає надану заяву до провадження та
продовжує розгляд справи з її
урахуванням.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 року "Про судове рішення",
результати розгляду господарським
судом заяв (клопотань) учасників
судового процесу повинні зазначатися в
мотивувальній, а не в резолютивній
частині рішення суду, прийнятого по
суті справи, за винятком тих випадків,
коли суд вирішує питання про вжиття
заходів до забезпечення позову (статті
67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку
виконання рішення (стаття 121 ГПК).

Присутній в судовому засіданні
представник позивача підтримав позов у
повному обсязі (з урахуванням наданої
заяви про зменшення розміру позовних
вимог) та просив суд його задовольнити.

З'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Нормами чинного законодавства
України та нормами міжнародного права
передбачено, що господарські суди
вправі вирішувати спори за участю
сторони нерезидента України у
випадках, коли міжнародним договором
передбачено можливість укладення
пророгаційної угоди між суб'єктом
зовнішньоекономічної діяльності
України та іноземним суб'єктом
господарської діяльності (угода про
договірну підсудність). Такі норми
містить Угода про порядок вирішення
спорів, пов'язаних із здійсненням
господарської діяльності (далі по
тексту Угода), укладена
державами-учасницями СНД у м. Києві
20.03.1992 р. (ратифікована постановою
Верховної Ради України від 19 грудня 1992
року N 2889-ХІІ). Згідно з п. 2 ст. 4 Угоди,
Компетентні суди держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав
розглядають справи у випадках, якщо про
це письмова згода Сторін про передачу
спору цьому суду.

Чинні міжнародні договори, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України
(ст. 9 Конституції України).

Пунктом 8.1. Контракту №42 від 22.08.2012
р. передбачено, що всі спори і
розбіжності, які можуть виникнути з
виконання цього Контракту та/або в
зв'язку з ним, вирішуються дружнім
шляхом.У випадку, якщо сторони не
дійдуть згоди, всі спори підлягають
остаточному розгляду Арбітражним
(господарським) судом за місцем
знаходження позивача з застосуванням
норм матеріального та процесуального
права України.

Пунктом 8.1. Контракту №43 від 22.08.2012
р. передбачено, що всі спори і
розбіжності, які можуть виникнути з
виконання цього Контракту та/або в
зв'язку з ним, вирішуються дружнім
шляхом.У випадку, якщо сторони не
дійдуть згоди, всі спори підлягають
остаточному розгляду Арбітражним
(господарським) судом за місцем
знаходження позивача з застосуванням
норм матеріального та процесуального
права України.

Частиною 9 ст. 6 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" від
16.04.1991 року № 959-ХІІ встановлено, що
права та обов'язки сторін
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) визначаються правом
країни, що вибрана сторонами при
укладенні договору (контракту) або у
результаті подальшого узгодження.

22.08.2012 р. між сторонами був
укладений зовнішньоекономічний
Контракт №43, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався продавати, а
відповідач зобов'язався приймати та
оплачувати продукцію, іменовану у
подальшому "Товар", найменування, ціна
та кількість якого зазначається в
Специфікаціях та додаткових угодах,
які є невідокремною частиною
Контракту.

Сторонами була підписана
Специфікація №5 від 07.06.2013 р. до
Контракту №43 від 22.08.2012 р. на загальну
суму 117 000 000,00 рублів РФ.

Усього позивач протягом
вересня-жовтня 2013 г поставив
відповідачу товар по Контракту №43 від
22.08.2012 р. на загальну суму 47 970 000,00 руб.
РФ.

Перша партія товару на суму 2 106
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/58 від 26.09.2013 р. була
поставлена відповідачу у вересні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 022319
і митна декларація № 807100000/2013/047525. Так
як митна декларація № 807100000/2013/047525 була
оформлена 26.09.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 20.12.2013 р. включно.

Друга партія товару на суму 2 106
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/59 від 26.09.2013 р. була
поставлена відповідачу у вересні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 022247
і митна декларація № 807100000/2013/047802. Так
як митна декларація № 807100000/2013/047802 була
оформлена 27.09.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 23.12.2013р. включно.

Третя партія товару на суму 2 106
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/53 від 13.09.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 249012
і митна декларація № 807100000/2013/048398. Так
як митна декларація № 807100000/2013/048398 була
оформлена 01.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 25.12.2013 р. включно.

Четверта партія товару на суму 2
106 000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/60 від 30.09.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 022312
і митна декларація № 807100000/2013/048394. Так
як митна декларація № 807100000/2013/048394 була
оформлена 01.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 25.12.2013 р. включно.

П'ята партія товару на суму 2 106
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/55 від 01.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 170407
і митна декларація № 807100000/2013/048734. Так
як митна декларація № 807100000/2013/048734 була
оформлена 02.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 26.12.2013р. включно.

Шоста партія товару на суму 2 106
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/61 від 03.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) від
04.10.2013 р. і митна декларація №
807100000/2013/049199. Так як митна декларація №
807100000/2013/049199 була оформлена 04.10.2013 року,
то згідно з умовами оплати Товару за
п.3.2 Контракту №43 від 22.08.2012 року
відповідач зобов'язаний був сплатити
вищевказаний поставлений товар до
30.12.2013р. включно.

Сьома партія товару на суму 2 106
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/56 від 01.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) №0594940
і митна декларація № 807100000/2013/049196. Так
як митна декларація № 807100000/2013/049196 була
оформлена 04.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 31.12.2013р. включно.

Восьма партія товару на суму 7 254
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/50 від 07.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є залізнична
накладна на вагон № 24253619 і митна
декларація № 807100000/2013/050158. Так як митна
декларація № 807100000/2013/050158 була
оформлена 10.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 04.01.2014 р. включно.

Дев'ята партія товару на суму 7 254
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/62 від 07.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є залізнична
накладна на вагон № 24626020 і митна
декларація № 807100000/2013/051191. Так як митна
декларація № 807100000/2013/051191 була
оформлена 16.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 12.01.2014 р. включно.

Десята партія товару на суму 7 254
000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/63 від 15.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є залізнична
накладна на вагон № 26254193 і митна
декларація № 807100000/2013/052305. Так як митна
декларація № 807100000/2013/052305 була
оформлена 22.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року на час звернення
позивача до суду термін оплати не сплив
та позивачем вимоги щодо стягнення
цієї заборгованості не заявлялися.

Одинадцята партія товару на суму 7
254 000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/65 від 24.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є залізнична
накладна на вагон № 24532368 і митна
декларація № 807100000/2013/052736. Так як митна
декларація № 807100000/2013/052736 була
оформлена 24.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року на час звернення
позивача до суду термін оплати не сплив
та позивачем вимоги щодо стягнення
цієї заборгованості не заявлялися.

Дванадцята партія товару на суму 2
106 000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/66 від 25.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 241145
і митна декларація № 807100000/2013/053838. Так
як митна декларація № 807100000/2013/053838 була
оформлена 30.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року на час звернення
позивача до суду термін оплати не сплив
та позивачем вимоги щодо стягнення
цієї заборгованості не заявлялися.

Тринадцята партія товару на суму 2
106 000,00 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 43/67 от 29.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 022313
і митна декларація № 807100000/2013/053554. Так
як митна декларація № 807100000/2013/053554 була
оформлена 29.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№43 від 22.08.2012 року на час звернення
позивача до суду термін оплати не сплив
та позивачем вимоги щодо стягнення
цієї заборгованості не заявлялися.

Згідно п.п. 3.2. Контракту № 43 від
22.08.2012 р., в редакції Додаткової угоди №1
від 05.12.2012 р., сторони домовились про те,
що "Платежі за цим Контрактом будуть
здійснюватися банківським переказом,
шляхом перерахування грошових коштів
на валютний рахунок Продавця, протягом
80-ти календарних днів з моменту
поставки товару Покупцю, але в жодному
разі не пізніше 85-ти календарних днів з
моменту перетинання Товаром митної
границі України. також платежі за
Контрактом можуть здійснюватися на
умовах передплати шляхом
перерахування грошових коштів на
валютний рахунок Продавця банківським
переказом з наступною поставкою Товару
Продавцем на територію РФ протягом 90
днів з моменту платежу. Якщо у
зазначений термін Товар не буде
поставлений, то перераховані кошти
повинні бути повернені Покупцю
протягом 90 календарних днів з моменту
платежу".

Проте відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором щодо повної
та своєчасної оплати поставленого
товару і станом на час звернення
позивача до суду утворилась
заборгованість за Контрактом №43 від
від 22.08.2012 р. у сумі 29 250 000,00 руб. РФ.

Під час судового розгляду справи
відповідачем здійснено повне
погашення заборгованості за
Контрактом №43 від від 22.08.2012 р. у
наступні строки:

- 8 200 000,00 рублів РФ було зараховано
на рахунок позивача 30.01.2014 р.

- 11 330 000,00 рублів РФ було зараховано
на рахунок позивача 05.02.2014 р.

- 2 000 000,00 рублів РФ було зараховано
на рахунок позивача 12.02.2014 р.

- 2 800 000,00 рублів РФ було зараховано
на рахунок позивача 13.02.2014 р.

- 4 920 000,00 рублів РФ було зараховано
на рахунок позивача 17.04.2014 р.

22.08.2012 р. між сторонами був
укладений зовнішньоекономічний
Контракт №42, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався продавати, а
відповідач зобов'язався приймати та
оплачувати продукцію, іменовану у
подальшому "Товар", найменування, ціна
та кількість якого зазначається в
Специфікаціях та додаткових угодах,
які є невідокремною частиною
Контракту.

Сторонами були підписані
Специфікація №34 від 24.09.2013 р. до
Контракту №42 від 22.08.2012 р. на загальну
суму 3 871 139,58 рублів РФ, Специфікація №35
від 01.10.2013 р. до Контракту №42 от 22.08.2012 р.
на загальну суму 3 939 657,90 рублів РФ,
Специфікація №36 від 07.10.2013 р. до
Контракту №42 від 22.08.2012 р. на загальну
суму 3 339 990,90 рублів РФ, Специфікація №37
від 15.10.2013 р. до Контракту №42 від 22.08.2012
р. на загальну суму 3 913 133,95 рублів РФ,
Специфікація №38 від 28.10.2013 р. к
Контракту №42 від 22.08.2012 р. на загальну
суму 3 736 474,22 рублів РФ.

Усього позивач протягом
вересня-жовтня 2013 г поставив
відповідачу товар по Контракту №42 від
22.08.2012 р. на загальну суму 18 811 536,59 руб.
РФ.

Перша партія товару на суму 3 871
139,58 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 42/34 від 24.09.2013 р. була
поставлена відповідачу у вересні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 0629177
і митна декларація № 807100000/2013/047287. Так
як митна декларація № 807100000/2013/047287 була
оформлена 25.09.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№42 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 19.12.2013 р. включно.

Друга партія товару на суму 3
950797,94 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 42/35 від 01.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 0629178
і митна декларація № 807100000/2013/048951. Так
як митна декларація № 807100000/2013/048951 була
оформлена 03.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№42 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 27.12.2013 р. включно.

Третя партія товару на суму 3 339
990,90 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 42/36 від 07.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 233904
і митна декларація № 807100000/2013/049719. Так
як митна декларація № 807100000/2013/049719 була
оформлена 08.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№42 від 22.08.2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити вищевказаний
поставлений товар до 01.01.2014 р. включно.

Четверта партія товару на суму 3 913
133,95 руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 42/37 від 15.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 249410
і митна декларація № 807100000/2013/052716. Так
як митна декларація № 807100000/2013/052716 була
оформлена 24.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№42 від 22.08.2012 року на час звернення
позивача до суду термін оплати не сплив
та позивачем вимоги щодо стягнення
цієї заборгованості не заявлялися.

П'ята партія товару на суму 3 736 474,22
руб. РФ, на яку було виставлено
рахунок-фактуру № 42/38 від 28.10.2013 р. була
поставлена відповідачу у жовтні 2013 р.,
підтвердженням чому є міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) № 249409
і митна декларація № 807100000/2013/054000. Так
як митна декларація № 807100000/2013/054000 була
оформлена 31.10.2013 року, то згідно з
умовами оплати Товару за п.3.2 Контракту
№42 від 22.08.2012 року на час звернення
позивача до суду термін оплати не сплив
та позивачем вимоги щодо стягнення
цієї заборгованості не заявлялися.

Згідно п.п. 3.2. Контракту № 42 від
22.08.2012 р., в редакції Додаткової угоди №1
від 05.12.2012 р., сторони домовились про те,
що "Платежі за цим Контрактом будуть
здійснюватися банківським переказом,
шляхом перерахування грошових коштів
на валютний рахунок Продавця, протягом
80-ти календарних днів з моменту
поставки товару Покупцю, але в жодному
разі не пізніше 85-ти календарних днів з
моменту перетинання Товаром митної
границі України. також платежі за
Контрактом можуть здійснюватися на
умовах передплати шляхом
перерахування грошових коштів на
валютний рахунок Продавця банківським
переказом з наступною поставкою Товару
Продавцем на територію РФ протягом 90
днів з моменту платежу. Якщо у
зазначений термін Товар не буде
поставлений, то перераховані кошти
повинні бути повернені Покупцю
протягом 90 календарних днів з моменту
платежу".

Проте відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором щодо повної
та своєчасної оплати поставленого
товару. Відповідачем було здійснено
часткову оплату за товар, поставлений
25.09.2013 р. (ВМД №№807100000/2013/047287) у сумі
2500000,00 рублів РФ. Так, оплата у суммі 1500
000,00 рублів РФ була здійснена
Відповідачем 26.12.2013 р.,а у сумі 1 000 000,00
рублів РФ була здійснена 10.01.2014 р. Таким
чином, станом на час звернення
позивача до суду утворилась
заборгованість за Контрактом №42 від
22.08.2012 р. у сумі 8 661 928,42 руб. РФ.

Під час судового розгляду справи
відповідачем здійснено часткове
погашення заборгованості за
Контрактом №42 від 22.08.2012 р. у сумі 1 941
937,52 рублів РФ у наступні строки

- 1 371 139,58 рублів РФ було зараховано
на рахунок позивача 18.04.2014 р.

- 570 979,94 рублів РФ було зараховано
на рахунок позивача 07.05.2014 р.

Таким чином, судом встановлено, що
станом на дату розгляду справи в суді
відповідач не виконав свої
зобов'язання за Контрактом №42 від
22.08.2012 р. щодо повної та своєчасної
оплати поставленого товару,
поставлений товар оплатив частково,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 6 719 990,90
рублів РФ.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179
ГК України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 525
ЦК України, одностороння відмова від
зобов'язання абоодностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610
ЦК України, порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушення умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене,
відповідач визнається судом таким, що
прострочив виконання зобов'язання з
оплати поставленого товару за
Контрактом №42 від 22.08.2012 р. у розмірі 6
719 990,90 рублів РФ.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Господарсько
процесуального кодексу України
передбачено обов'язок доказування
кожною стороною тих обставин, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень .

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 6 719 990,90 рублів
РФ основного боргуобґрунтовані,
підтверджуються доданими до
матеріалів справи доказами, не
спростовані відповідачем, та суд
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

В частині стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 31 191 937,52
рублів РФ, яка була визнана
відповідачем та була добровільно
сплаченої відповідачем позивачу під
час судового розгляду справи,
провадження по справі підлягає
припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Вирішуючи питання розподілу
судових витрат суд керується ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у розмірі 73080,00 грн.
за майновий характер спору у даному
разі, покладається на відповідача.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 712
Цивільного кодексу України, 173, 174, 232, 343
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю ТД "Компоненти
машинобудування" (Российская
Федерация, 308000, г. Белгород, ул. Князя
Трубецкого, д. 24, оф. 301, ИНН /КПП
312301001, р/с в ЗАО УКБ
"Белгородсоцбанк", г. Белгород, к/с
, БИК 041403701, ОКПО 86743851, ОГРН
837 ОКВЭД 51.65.2, 51.70.) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Харківський підшипниковий завод"
(Украина, 61089, г. Харьков, пр. Фрунзе, 3,
ЕГРПОУ 05808853, ИНН 91, Банковские
реквизиты: Банк получателя: ОАО
"Промсвязьбанк", Москва, Российская
Федерация SWIFT : PRMS RUMM k/c БИК
044525555, ИНН Получатель: ПАТ "КБ
"НАДРА", SWIFTBIC: NADRUAUX, КОД ОКПО 20025456 Счёт
получателя: Назначение
платежа: для зачисления на счёт №
1003 Публичное акционерное
общество "Харьковский подшипниковый
завод") - 6 719 990,90 рублів РФ
заборгованості за
зовнішньоекономічним контрактом №42
від 22.08.2012 р. та 73080,00 грн. судового збору.

В частині стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 31 191 937,52
рублів РФ, провадження по справі
підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.07.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк