ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" липня 2014 р.Справа № 916/1553/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

Представники:

від позивача: не з'явився (був присутній
в засіданні суду 16.06.14. Полтавська З.І.
згідно довіреності від 13.06.2014р. за №114);

від відповідача: Макаренко О.О. згідно
довіреності від 23.06.2014р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Корпорації "ТРАНСЕКСПО
СИСТЕМ МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" (м. Київ);

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОФОРА - ЮГ" (м. Одеса);

про стягнення 103896,12 грн.

Спір розглядався у більш тривалий
строк за клопотанням сторони на
підставі ст.69 ГПК України.

23.04.2014р. Корпорація "ТРАНСЕКСПО СИСТЕМ
МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" звернулась до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "СОФОРА -
ЮГ" про стягнення 103896,12 грн.

Ухвалою господарського суду від 23
квітня 2014р. порушено провадження у
справі №916/1553/14 за вищезазначеним
позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. У засіданні суду
16.06.14. підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав щодо основного
боргу. Пояснив, що позивач в порушення
ч.6 ст.232 ГК України нарахував пеню
більше ніж за шість місяців.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2013р. між Корпорацією
"ТРАНСЕКСПО СИСТЕМ МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП"
(позивач, генпідрядник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "СОФОРА -
ЮГ" (відповідач, субпідрядник) було
укладено договір 31/1-2013/06 на виконання
вогнезахисних робіт.

Предметом договору є зобов'язання
генпідрядника доручити, а
субпідрядника прийняти на себе
зобов'язання, своїми силами та
засобами, використовуючи існуючі
технології виконати вогнезахисне
обробляння металевих конструкцій
фахверхів для досягнення межі
вогнестійкості R 30 хвилин на об'єкті :
„Логістичний центр", розташований за
адресою: Одеська обл., Біляївський
район, землі Нерубайської селищної
ради, масив 2, ділянки №11, 12, 13. блок №1 та
блок №2, та зобов'язання оплатити їх
субпідряднику, а субпідрядника - на
свій ризик виконати у визначений
сторонами строк зазначені роботи та
передати їх генпідряднику за актом
здачі - приймання виконаних робіт.

Відповідно п. 2.1 договору субпідрядник
зобов'язується своєчасно та якісно
виконати роботи вказані у п. 1.1 договору
і надати генпідряднику на підпис акти
здачі -приймання виконаних робіт на
технологічно завершені роботи.

Згідно п. 3.3.1 договору, до початку робіт
генпідрядник сплачує субпідряднику
аванс в розмірі вартості матеріалів,
протягом 5 банківських днів з моменту
підписання договору шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок субпідрядника.

Відповідно п. 3.3.2 договору подальші
розрахунки здійснюються на підставі
наданих субпідрядником та підписаних
генпідрядником актів здачі приймання
виконаних робіт за фактично виконані
обсяги робіт за звітний місяць,
протягом 5 банківських днів з дати
підписання актів здачі приймання
виконаних робіт уповноваженими
представниками сторін.

За умовами п. 4.2 договору генпідрядник
протягом 5 робочих днів після одержання
підписаних зі сторони субпідрядника
актів здачі-приймання виконаних робіт,
зобов'язаний розглянути їх та передати
субпідряднику підписаний екземпляр
акту або надати письмову мотивовану
відмову від приймання робіт з
посиланням на невиконані або неналежно
виконані роботи.

У разі несплати та/або несвоєчасної
оплати за невиконанні субпідрядником
роботи за договором генпідрядник
сплачує субпідряднику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми прострочено платежу за кожен день
затримки оплати (п.7.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін та діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором (розділ 9
договору).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України, що визначено ст.175
Господарського кодексу України.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у томі числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку(ч.1 ст.173 ГК України).

З врахуванням приписів ст.175
Господарського кодексу України,
майново - господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського
кодексу України, господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. При цьому, за
приписами ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 837 ЦК України, за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовнику.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Позивач належно виконав прийняте
зобов'язання за договором № 31/1-2013/06 на
виконання вогнезахисних робіт, що
підтверджується актами приймання
виконаних будівельних робіт,
підписаних уповноваженими
представниками сторін, підписи яких
затверджено печатками, а саме: №1 від
30.09.2013р. на суму 167810,04грн. та № 2 від
30.09.2013р. на суму 164686,32грн.

Проте, відповідач частково
розрахувався за виконані роботи.

Таким чином, борг відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОФОРА - ЮГ" перед
позивачем становить 92919,36грн., про що не
заперечував представник відповідача у
засіданні суду.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Отже, відповідач припустився
неналежного виконання прийнятого на
себе зобов'язання, бо не розрахувався з
відповідачем за виконані роботи в
повному обсязі.

Враховуючи вищевказане, суд
задовольняє позов в частині стягнення
основної заборгованості за виконані
роботи в сумі 92919,36грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасно
оплачені роботи у сумі 6288,78грн.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно п. 7.2 договору у разі
несплати та/або несвоєчасної оплати за
невиконанні субпідрядником роботи за
договором генпідрядник сплачує
субпідряднику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
прострочено платежу за кожен день
затримки оплати.

Перевіривши розрахунок пені, суд
задовольняє позов у частині стягнення
пені в сумі 5990,12грн. з врахуванням умов
договору (порядок оплати - початок
нарахування 08.10.13.) і ч. 6 ст. 232 ГК
України та відмовляє в частині
стягнення пені в сумі 298,66грн., бо
позивач при нарахуванні пені не
врахував вимоги умов договору та
вимоги ч.6 ст.232 ГК України.

Також позивач просить стягнути на його
користь 3% річних у сумі 1435,80грн. та
інфляційні витрати у сумі 3252,18грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо
нарахування інфляційних втрат у сумі
3252,18грн., суд приходить до висновку, що
розрахунок відповідає вимогам чинного
законодавства і тому задовольняє
позов, і в частині стягнення
інфляційних втрат у сумі 3252,18грн.

Разом з тим, суд здійснює перерахунок 3%
річних, оскільки позивач при
розрахунку не врахував умови договору
(порядок оплати), і тому неправильно
визначив початок нарахування 3% річних.
Отже, з врахуванням початку
нарахування 3% річних (08.10.13.) та
кінцевого строку нарахування 3% річних,
визначених позивачем, 3% річних
становитиме: 1412,88грн. А оскільки
позивач просив стягнути з відповідача
3% річних в сумі 1435,80грн., то
безпідставно позивачем нараховано
22,92грн. - 3% річних.

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач в судовому засіданні позов
в частині основного боргу визнав,
доказів повної сплати заборгованості
не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
задоволення позову в частині
стягнення основного боргу за виконані
роботи у сумі 92919,36грн., пені в сумі
5990,12грн., 3% річних в сумі 1412,88грн.,
інфляційних витрат в сумі 3252,18грн. та
відмовляє в частині стягнення пені у
сумі 298,66грн. і 3% річних у сумі 22,92грн.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85
ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОФОРА - ЮГ" (65049, м.
Одеса, вул. Фонтанська дорога, 16/8, офіс
№9, ) на користь
Корпорації "ТРАНСЕКСПО СИСТЕМ
МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" (03150, м. Київ, вул.
Ямська, 72, ):

- 92919,36грн. - боргу,

- 5990,12грн. - пені,

- 1412,88 грн. - 3% річних,

- 3252,18 грн. - інфляційних витрат,

- 2072,16 грн. - витрат, пов'язаних із
сплатою судового збору.

3. Відмовити в позові у частині
стягнення 298,66грн. - пені, 22,92грн. - 3%
річних.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст
рішення підписано 08.07.2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.