ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.
Справа № 910/25140/13 Львівський
апеляційний господарський суд, в
складі колегії:

Головуючого-судді:
Данко Л.С.,

Суддів:
Давид Л.Л.,

Якімець Г.Г.,

При секретарі судового засідання:
Кіт М.В.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» (м. Київ) в
особі філії «Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз» (м.
Івано-Франківськ) за № 1061/06-02 від 10.04.2014
р. (вх. № 01-05/2100/14 від 06.05.2014 р.),

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 27
березня 2014 року

у справі № 910/25140/13 (суддя Булка В.І.),

порушеній за позовом

Позивача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничо-фінансова
компанія «Промтехноінвест» (юридична
адреса: пр. 40-річчя Жовтня, буд. 5, кв. 44, м.
Київ, 03039, адреса для листування: пр-т.
Науки, буд.30, оф. 173, м. Київ, 03028),

До відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
(01021, м. Київ, узвіз Кловський, буд. 9/1) в
особі філії «Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз» (
вул. Незалежності, буд. 48, м.
Івано-Франківськ, 76018),

Про: стягнення заборгованості в сумі
509699,48 грн., з яких: 489867,00 грн. - основний
борг, 2939,20 грн. - інфляційні втрати, 16893,28
грн. - 3 відсотки річних та стягнення
судового збору (з урахуванням заяви №
01-20/14-5 від 20.01.2014 р. про збільшення
позовних вимог (том І, а. с. 112-113).

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача: не прибув,

від позивача: не прибув.

Права та обов'язки сторін визначені ст.
ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв та клопотань
про відвід суддів - не надходило.

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП «Документообіг господарських
судів» від 06.05.2014р., дану справу
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Данко Л.С.

Розпорядженням В. о. Голови Львівського
апеляційного господарського суду від
07.05.2014р. у склад колегії для розгляду
справи № 910/25140/13 господарського суду
Івано-Франківської області введено
суддів - В.О.Дякович та Г.Г.Якімець.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 08.05.2014 року
прийнято апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
(м. Київ) в особі філії «Управління
магістральних газопроводів
«Прикарпаттрансгаз» (м.
Івано-Франківськ) за № 1061/06-02 від 10.04.2014
р. (вх. № 01-05/2100/14 від 06.05.2014 р.) до
провадження та розгляд скарги
призначено на 21.05.2014 року, про що
сторони були належним чином
повідомлені рекомендованою поштою
(докази - оригінали повідомлень про
вручення знаходяться в матеріалах
справи)(том І, а. с. 235-237).

В судовому засіданні, яке відбулось
21.05.2014 р. за участю представника
апелянта/відповідача та представника
позивача, оголошено перерву на 11.06.2014 р.,
про що сторони були повідомлені під
розписку (том І, а. с. 251).

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
06.06.2014 р. у склад колегії для розгляду
даної справи № 910/25140/13 господарського
суду Івано-Франківської області,
замість судді Дякович О.В. (перебування
у відпустці по догляду за дитиною)
введено суддю Давид Л.Л.

З підстав зазначених в ухвалі
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р.
розгляд справи відкладено на 02.07.2014 р.,
про що сторін було належним чином
повідомлено рекомендованою
кореспонденцією, згідно Інструкції з
діловодства господарських судів
України.

В судове засідання, яке відбулось 02.07.2014
р., представник апелянта/відповідача не
прибув, про причини не прибуття суд не
повідомив, був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи рекомендованою
кореспонденцією, згідно Інструкції з
діловодства в господарських судах
України (том І, а.с. 236, 235). Як вбачається
з апеляційної скарги,
апелянт/відповідач просить: скасувати
рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 27.03.2014 р.
у справі № 910/25140/13 в частині стягнення
заборгованості в сумі 489 867,00 грн.
основного боргу та прийняти нове
рішення про відмову Позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в дане судове
засідання не прибув, про причини не
прибуття не повідомив, був належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи, рекомендованою
кореспонденцією, згідно Інструкції з
діловодства в господарських судах
України (том І, а.с. 237). З відзиву на
апеляційну скаргу № 05-16/14-3 від 16.05.2014 р.
(подано через канцелярію суду 19.05.2014 р.
за вх. № 10-04/2766/14) вбачається, що позивач
просить відмовити в задоволенні
апеляційної скарги ПАТ «Укртрансгаз» в
особі філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» в
повному обсязі та враховуючи ст. 101 ГПК
України переглянути матеріали
господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що мають
основоположне значення для справи.

З огляду на наведене колегія суддів
зазначає наступне:

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України,
про прийняття апеляційної скарги до
провадження господарський суд
виносить ухвалу, в якій повідомляється
про час і місце розгляду скарги.
Питання про прийняття апеляційної
скарги до провадження або відмову у
прийнятті до провадження апеляційний
господарський суд вирішує не пізніше
трьох днів з дня надходження
апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України
визначено, що апеляційна скарга на
рішення місцевого господарського суду
розглядається у двомісячний строк з
дня постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій
постанові, ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
08.05.2014 року прийнято апеляційну скаргу
ПАТ «Укртрансгаз» (м. Київ) в особі
філії «Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз» (м.
Івано-Франківськ) та розгляд справи №
910/25140/13, неодноразово, відкладався, про
що сторін було належним чином
повідомлено про день, час та місце
розгляду справи (21.05.2014 р. під
розписку)(том І, а.с. 251) та
рекомендованою кореспонденцією,
згідно Інструкції з діловодства в
господарських судах України.

Крім того, ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
11.06.2014 р. участь повноважних
представників обов'язковою не
визнавалась.

Згідно, норм чинного законодавства
України не обмежено коло осіб, які
можуть представляти особу в судовому
процесі. Тому неможливість
представника апелянта/відповідача та
представника позивача бути присутнім у
судовому засіданні не перешкоджає
реалізації права учасника можливості
скористатися правами ст. 28 ГПК України
та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 передбачено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки,
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК
України, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні
(правова позиція викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Також судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце розгляду
особи, які беруть участь у справі, але
не з'явилися у засіданні.

Наказом Вищого господарського суду
України від 10.12.02 р. № 75 (із змінами та
доповненнями) затверджена Інструкція з
діловодства в господарських судах
України (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції,
перший, належним чином підписаний,
примірник процесуального документа
(ухвали, рішення, постанови)
залишається у справі; на звороті у
лівому нижньому куті цього примірника
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправку документа, що
містить: вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки,
підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копії процесуального
документа сторонам або іншим учасникам
судового процесу (Інформаційний лист
Вищого господарського суду України від
13.08.08р. № 01-8/482).

З матеріалів справи вбачається, що
судом апеляційної інстанції на адресу
сторін у справі було направлено ухвалу
про відкладення розгляду справи №
910/25140/13 від 11.06.2014 року, що
підтверджується штампом суду з
відміткою про відправку документа (том
ІІ, а. с. 7/зворот).

З огляду на наведене колегія суддів не
вбачає підстав для відкладення
розгляду апеляційної скарги по справі
№ 910/25140/13 та розгляду справи без участі
представника апелянта/відповідача та
представника позивача.

Відповідно до ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази,
перевіривши правильність застосування
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення місцевого суду залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 27.03.2014
року у справі № 910/25140/13 (суддя Булка В.І.)
позов задоволено частково (абзац 1-й
резолютивної частини рішення).
Вирішено стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
(узвіз Кловський, буд. 9/1, м. Київ, 01021, ) в особі філії «Управління
магістральних газопроводів»
«Прикарпаттрансгаз» (вул.
Незалежності, буд. 48, м.
Івано-Франківськ, 76000, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-фінансова
компанія «Промтехноінвест» (пр.
40-річчя Жовтня, буд. 5, кв. 44, м. Київ, 03039,
) 489867,00 грн. -
заборгованості, 9844,34 грн. - судових
витрат (абзац 2-й резолютивної частини
рішення). В частині стягнення з ПАТ
«Укртрансгаз» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів» «Прикарпаттрансгаз» 2
939,20 грн. - інфляційних втрат та 16 893,28
грн. - 3% річних - відмовлено (абзац 3-й
резолютивної частини рішення) (том І, а.
с. 226-230).

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду
апелянт/відповідач (Публічне
акціонерне товариство «Укртрансгаз»
(м. Київ) в особі філії «Управління
магістральних газопроводів
«Прикарпаттрансгаз» (м.
Івано-Франківськ) звернувся до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, просить скасувати рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 27.03.2014 р.
у справі № 910/25140/13 в частині стягнення
заборгованості в сумі 489 867,00 грн. та
прийняти нове рішення про відмову
Позивачу в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
місцевим господарським судом при
прийнятті рішення неправильно
застосовано та порушено норми
матеріального права, так як висновки
суду є помилковими та суперечать
встановленим судом фактичним
обставинам справи, що призвело до
прийняття судом неправосудного
рішення, яке підлягає до скасування.

Вважає, що місцевим господарським
судом порушено норми матеріального
права, а саме частину 5 статті 193
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що зобов'язана сторона має
право виконати зобов'язання
достроково, якщо інше не передбачено
законом, іншим нормативно-правовим
актом або договором, якщо інше не
випливає з змісту зобов'язання, так як
вважає, що спірним договором (№
від 14.08.2012 р.), на підставі якого
місцевим судом винесено рішення не
встановлений строк виконання
відповідачем зобов'язання сплатити
кошти за виконані роботи.

Крім того, звертає увагу суду на те, що
ст. 530 Цивільного кодексу України
(надалі ЦК України) зазначено, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь який час, а
боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства. Відтак, на думку
апелянта, місцевий суд не взяв до уваги
умови договору і вимоги частини другої
статті 530 ЦК України та виніс рішення,
яким стягнув з ПАТ «Укртрансгаз», в
особі філії УМГ «Прикарпаттрансгаз»
заборгованість, сплата якого ще
наступила, оскільки умовами спірного
договору не встановлено термін
виконання зобов'язання, а позивач
вимоги не пред'являв, то стягнення суми
заборгованості відповідно до рішення є
не законним, оскільки не базується на
нормах матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що
24.12.2013 р. позивач: Товариство з
обмеженою відповідальністю
виробничо-фінансова компанія
«Промтехноінвест» (надалі - ТзОВ ВФК
«Промтехноінвест») звернувся з
позовною заявою до господарського суду
міста Києва про стягнення з
відповідача: Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»
заборгованість у розмірі 507250,15 грн., в
т.ч. 489867,00 грн. - основного боргу, 489,87 грн.
- інфляційних втрат, 16893,28 грн. - 3% річних
та судові витрати (том І, а. с. 6-7/зворот).
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.12.2013 р. порушено провадження у
справі та розгляд справи було
призначено до розгляду на 27.01.2014 р. (том
І, а. с. 1-2).

20.01.2014 р. через канцелярію
господарського суду м. Києва за вх. №
06-37/1790/14 позивачем (ТзОВ ВФК
«Промтехноінвест») було подано заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
позивач просив стягнути з відповідача:
ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»
заборгованість у розмірі 509699,48 грн., в
т.ч. 489867,00 грн. - основного боргу, 2939,20
грн. - інфляційних втрат, 16893,28 грн. - 3%
річних та судові витрати (том І, а. с.
112-113).

В процесі розгляду справи № 910/25140/13 в
господарському суді м. Києва було
встановлено, що філія УМГ
«Прикарпаттрансгаз» діє на підставі
Положення про філію «Управління
магістральних газопроводів
«Прикарпаттрансгаз» Публічного
акціонерного товариства
«Укртрансгаз», затвердженого Головою
правління ПАТ «Укртрансгаз» 28.12.2012 р.,
відповідно до п.п. 3.1.2, 3.1.3 Положення про
філію УМГ «Прикарпаттрансгаз», філія
має право укладати договори відповідно
до головних завдань управління,
представляти інтереси Товариства в
усіх судах загальної юрисдикції,
здійснювати від імені товариства
повноваження сторони у справі, крім
того місцезнаходженням філії УМГ
«Прикарпаттрансгаз» є м.
Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 48,
, п.і. 76000.

Відтак, матеріали справи № 910/25140/13 на
підставі ухвали суду від 27.01.2014 р. було
надіслано за підсудністю до
господарського суду
Івано-Франківської області (том І, а.с.
143-144). Зазначена ухвала господарського
суду міста Києва відповідно до ст. 106
ГПК України - не оскаржена, набрала
законної сили.

Відповідно до ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегією суддів встановлено, що
апелянт/відповідач: Публічне
акціонерне товариство «Укртрансгаз»
(далі - Товариство) є юридичною особою,
створене відповідно до розпорядження
Кабінету Міністрів України «Про
реорганізацію дочірніх компаній
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» від 13.06.2012 № 360-р,
наказу Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України «Про
реорганізацію Дочірньої компанії
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» від 18.07.2012 № 530 внаслідок
реорганізації шляхом перетворення у
публічне акціонерне товариство
Дочірньої компанії «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України», яка була створена
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 24.07.1998 № 1173 «Про
розмежування функцій з видобування,
транспортування, зберігання і
реалізації природного газу» (п. 1.1
Статуту ПАТ «Укртрансгаз»). Товариство
є правонаступником усіх майнових та
немайнових прав, та обов'язків
Дочірньої компанії «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (п. 1.2. Статуту) (том
І, а. с. 84-100).

З Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців (том
І, а. с. 82-83, 107) вбачається, що Публічне
акціонерне товариство «Укртрансгаз»,
як юридична особа, у своєму складі має
відокремлений підрозділ, Філію
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз», місцезнаходження
відокремленого підрозділу: п. і. 76000,
Івано-Франківська обл., м.
Івано-Франківськ, вул. Незалежності,
буд. 48. Відповідно до Положення (том І,
а.с 102-106) філія «Управління
магістральних газопроводів
«Прикарпаттрансгаз» є відокремленим
підрозділом Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» (п. 1.1
Положення). Управління не є юридичною
особою та здійснює частину функцій
Товариства, що відповідає статутним
цілям та завданням Товариства,
відповідно до чинного законодавства
України та цього Положення (п. 1.2
Положення). Пунктом 2.1 Положення
визначено, що основним завданням
Управління є надання від імені
Товариства послуг з транспортування
споживачам України природного газу,
здійснення транзиту природного газу,
забезпечення надійного функціонування
та розвитку газотранспортної системи,
реалізації продукції, що виробляється
Управлінням.

Розділом 3 Положення, філія «Управління
магістральних газопроводів
«Прикарпаттрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»
(п.п. 3.1.2. та 3.1.3.) визначено, що
Управління має право: в особі
уповноваженої Товариством особи за
довіреністю та в межах компетенції
встановленої Статутом та нормативними
актами Товариства вчиняти правочини,
укладати договори (угоди, контракти),
відповідно до компетенції Управління,
пред'являти претензії, звертатися від
імені Товариства до судів загальної
юрисдикції (в тому числі до
господарських судів) з позовами за
захистом порушених або оспорюваних
прав чи охоронюваних законом інтересів
та представляти Товариства в усіх
судах загальної юрисдикції,
здійснювати від імені Товариства
повноваження сторони, третьої особи та
інших учасників процесу в судових
справах.

В силу ст. 95 ЦК України філії та
представництва не є юридичними
особами. Філії і представництва не
визнаються суб'єктами цивільного
права, а їх посадові особи можуть діяти
від імені юридичної особи, частиною
якої є філія (структурний підрозділ).

Відповідно до чинного законодавства,
юридичні особи для здійснення своїх
функцій мають право створювати філії,
представництва, відділення та інші
відособлені підрозділи, які не є
юридичними особами. Коло повноважень
відособленого підрозділу юридичної
особи стосовно здійснення у
господарському суді повноваження
сторони у справі від імені цієї особи
визначається установчими документами
останньої, або довіреністю, виданою нею
ж у встановленому законом порядку
керівникові цього підрозділу. При
цьому слід мати на увазі, що стороною у
справі є юридична особа, від імені якої
діє відособлений підрозділ, і
стягнення здійснюються господарським
судом з юридичної особи або на її
користь.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, 14.08.2012 р. між ДК «Укртнасгаз» НАК
«Нафтогаз України» в особі головного
інженера філії УМГ
«Прикарпаттрансгаз» Степ’юка Михайла
Дмитровича, який діяв на підставі
довіреності від 29 грудня 2011 року,
посвідчена приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрована в реєстрі за № 862, з
однієї сторони (Замовник - за
договором), та ТзОВ ВФК
«Промтехноінвест», в особі директора
Тагана Володимира Даниловича, який діє
на підставі Статуту, з другої сторони
(Виконавець - за договором) було
укладено Договір № (далі за
текстом - Договір) (том І, а. с. 26-28).

З вищенаведеного вбачається, що
повноваження головного інженера філії
УМГ «Прикарпаттрансгаз» Степ’юка М.Д.,
щодо укладення Договору № від
14.08.2012 р. були перевірені Приватним
нотаріусом Івано-Франківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
Договір зареєстровано у реєстрі за №
862.

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виробничо-фінансова
компанія «Промтехноінвест» (ТзОВ ВФК
«Промтехноінвест») є юридичною особою,
йому присвоєно код ЄДРПОУ № 32957159,
місцезнаходження юридичної особи: п. і.
03039, м. Київ, Голосіївський р-н, пр-т.
40-річчя Жовтня, буд 5, кв. 44, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії АГ №
885315 (том І, а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 4 ст. 15 ГПК України, якщо
юридичну особу представляє
уповноважений нею відособлений
підрозділ, територіальна підсудність
спору визначається з урахуванням
частини першої-третьої статті 15
залежно від місцезнаходження
відособленого підрозділу.

Згідно п/п. 20.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року № 10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» територіальна
підсудність справи за участю
відособленого підрозділу юридичної
особи визначається відповідно до вимог
ст. 15 ГПК за місцем знаходження
відособленого підрозділу, якому надано
право здійснювати повноваження від
імені юридичної особи. Як зазначено у
цій постанові, господарським судам
слід також враховувати, що, оскільки
відособлений підрозділ юридичної
особи діє у межах наданих йому
повноважень, то подання позову за
місцем знаходження цього підрозділу
правомірне лише тоді, коли спір
випливає саме з його діяльності.

Як уже було вище зазначено,
місцезнаходження відокремленого
підрозділу: п. і. 76000, Івано-Франківська
обл., м. Івано-Франківськ, вул.
Незалежності, буд. 48.

В даному випадку вказаний спір
випливає з діяльності відособленого
підрозділу - філії УМГ
«Прикарпаттрансгаз» юридичної особи -
ПАТ «Укртрансгаз», який має право
здійснювати повноваження сторони у
господарському суді, позов до ПАТ
«Укртрансгаз» за правилами
територіальної підсудності повинен
розглядатися за місцезнаходженням
такого підрозділу - у господарському
суді Івано-Франківської області.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про відхилення клопотання ПАТ
«Укртрансгаз» (м. Київ) в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз» (м.
Івано-Франківськ) за № 697/06-02 від 12.03.20014
р. про зупинення провадження у справі №
910/25140/13 (подано 13.03.2014 р. за вх. № 3531/14), у
зв'язку із розглядом справи № 910/2798/14 за
позовом ПАТ «Укртрансгаз» в особі
філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» до ТзОВ
ВФК «Промтехноінвест про визнання
договору недійсним, оскільки,
відповідно до ч 1 ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

Частина 1 коментованої статті
встановлює обов'язок господарського
суду зупинити провадження у справі.
Причиною зупинення в даному випадку є
неможливість розгляду справи, що
знаходиться в провадженні
господарського суду, до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, яка
розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарському
суду слід у кожному конкретному
випадку з'ясовувати: а) як пов'язана
справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою, що
розглядається іншим судом; б) чим
обумовлюється неможливість розгляду
справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Йдеться про те, що
господарський суд не може розглянути
певну справу через обмеженість своєї
юрисдикції щодо конкретної справи
внаслідок: а) непідвідомчості; б)
обмеженості предметом позову; в)
неможливості розгляду тотожної справи;
г) певної черговості розгляду вимог.

Як уже було встановлено місцевим судом
з чим погоджується колегія суддів,
Відповідачем до клопотання про
зупинення провадження у справі додано
наступні документи: копію довіреності
від 30.12.2013 р. № 1329, копію позовної заяви
№ 386/06-03 від 13.02.2014 р. та копію ухвали
господарського суду м. Києва від 25.02.2014
р. по справі № 910/2798/14 (том І, а. с. 165-170).

З поданої копії позовної заяви
вбачається, що на копії позовної заяви
№ 386/06-03 від 13.02.14р. відсутній відтиск
штампу господарського суду м. Києва про
прийняття та реєстрації в
автоматизованій системі канцелярії
суду даної позовної заяви.

Крім того, з ухвали суду від 25.02.2014 р. про
порушення провадження у справі №
910/2798/14 не вбачається, що саме Договір №
від 14.08.12 р. (підстава позову у
даній справі), визнається ПАТ
«Укртрансгаз» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз» -
недійсним.

Відтак, з'ясувавши всі обставини на
яких ґрунтується подане клопотання,
місцевий суд прийшов до вірного
висновку про відмову в задоволенні
клопотання з огляду на те, що
відповідачем не вказано обґрунтованих
та документально підтверджених
підстав для зупинення провадження у
справі, як цього вимагають приписи ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України.

Місцевим судом встановлено та не
заперечується сторонами у справі, що за
наслідками проведення конкурсних
торгів (оголошення № 221062 (БУД) у Віснику
державних закупівель №70(672) від 11.06.12)
Замовником якого виступала філії
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз» ДК
«Укртрансгаз» ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» (том І, а.с. 14), переможцем
визнано Товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-фінансову
компанію «Промтехінвест».

Як вбачається з матеріалів справи,
14.08.2012 р. між ДК «Укртнасгаз» НАК
«Нафтогаз України» в особі філії УМГ
«Прикарпаттрансгаз», з однієї сторони
(Замовник - за договором) та ТзОВ ВФК
«Промтехноінвест», з другої сторони
(Виконавець - за договором) було
укладено Договір № (далі за
текстом - Договір)(том І, а. с. 26-28).

Вищезазначений Договір укладено у
письмовій формі, підписано
повноважними представниками двох
сторін за договором, їх підписи
засвідчено печатками сторін, що
відповідає вимогам статей 207, 208 ЦК
України.

Зазначений правочин є договором про
надання послуг, оскільки за основними
та другорядними ознаками відповідає
вимогам статті 901 Цивільного кодексу
України (надалі ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів
про надання послуг, якщо це не
суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до п.1.1. Договору, Виконавець
(позивач) зобов'язався в порядку та на
умовах, визначених в договорі
відповідно до договірної ціни (яка є
невід'ємною частиною даного договору)
на свій ризик виконати за завданням
Замовника, а Замовник (відповідач) -
прийняти і оплатити наступні послуги:
технічне обслуговування САК на ГРС УМГ
«Прикарпаттрансгаз».

Загальна сума Договору становить 489867,00
грн., в т.ч. ПДВ 81644,50 грн. (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, оплата за
цим договором проводиться після
виконання робіт на основі акту здачі -
приймання виконаних робіт.

Розділом 3 даного Договору сторони
визначили строки виконання
зобов'язань, так у п. 3.1. сторони
визначили, що Виконавець повинен
приступити до виконання робіт з
моменту підписання Договору, і
виконати роботи, передбачені п. 1.1.
цього Договору, в термін до 31.12.2012 р.

Згідно п. 4.2. Договору, Замовник
зобов'язаний оплатити виконавцеві
роботу, передбачену п. 1.1. Договору.

У випадку порушення своїх зобов'язань
за цим договором сторони несуть
відповідальність, визначену цим
договором та чинним в Україні
законодавством. Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання, тобто виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (п.5.1 Договору).

Сторони домовились, що три відсотки
річні на суму боргу за порушення строку
здійснення розрахунків та інфляція на
суму боргу не нараховується (п. 5.6
Договору).

Згідно розділу 7 Договору усі спори або
розбіжності, що виникають між
сторонами за цим договором або у
зв'язку з ним, вирішуються шляхом
переговорів між сторонами. Якщо спір
неможливо вирішити шляхом переговорів,
він вирішується в судовому порядку за
встановленою підвідомчістю та
підсудністю такого спору у порядку,
визначеному відповідним чинним в
Україні законодавством.

У відповідності до п. 8.1. цей Договір
набуває чинності з моменту підписання
його сторонам і діє до повного
виконання зобов'язань, але в будь-якому
випадку до 31 грудня 2012 року.

На виконання договірних зобов'язань
Позивач виконав завдання Замовника, а
саме: здійснив технічне обслуговування
САК на ГРС УМГ «Прикарпаттрансгаз» на
загальну суму 489 867,00 грн., що
підтверджується Актами приймання
виконаних послуг (Примірна форма №
КБ-2в) № 32 за жовтень 2012 року на суму
70419,96 грн. (том І. а.с. 29-35); № 33 за жовтень
2012 року на суму 113403,54 грн. (том І, а.с. 36-41);
№ 34 за жовтень 2012 року на суму 96836,88 грн.
(том І, а.с. 42-47); № 35 за жовтень 2012 року на
суму 94475,70 грн. (том І, а.с. 48-54); № 36 за
жовтень 2012 року на суму 114730,92 грн. (том І,
а. с. 55-60), які підписані повноважними
особами двох сторін за Договором, без
будь-яких застережень та/або зауважень.

Отже, відповідач без жодних зауважень
підписав Акти приймання виконаних
послуг (Примірна форма № КБ-2в), які є
первинними документами у розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та відповідають вимогам ст. 9
цього Закону та п. 2.4. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, фіксують факт
здійснення господарської операції.
Таким чином, надання послуг виконавцем
(позивачем) замовнику (відповідачу) є
підставою для виникнення у відповідача
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за надані послуги.

Крім того, в матеріалах справи також
містяться копії податкових накладних
№ 7 від 30.10.2012 р., № 8 від 30.10.2012 р., № 9 від
30.10.2012 р., № 11 від 31.10.2012 р., № 13 від 31.10.2012
р. (том І, а. с. 61, 63, 65, 67, 69), якими теж
підтверджується надання послуг з
технічного обслуговування САК на ГРС
УМГ «Прикарпаттранс» (п. 1.1. Договору) за
вищевказаними Актами.

Місцевим господарським судом
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, відповідач не виконав взятих
на себе договірних зобов'язань, що
стосуються здійснення розрахунків за
надані позивачем послуги, обумовлені
Договором (п.п. 2.1., 4.2.1.), внаслідок чого у
відповідача утворилась заборгованість
перед позивачем в розмірі 489 867,00 грн.

12.11.2013 р. позивачем на адресу ПАТ
«Укртрансгаз» (м. Київ) та Філії УМГ
«Прикарпаттрансгаз» (м.
Івано-Франківськ) було надіслано
ПРЕТЕНЗІЮ № 11-11/2013-6 від 11.11.2013 р. (том І,
а. с. 71) з вимогою погашення
заборгованості за роботи з технічного
обслуговування згідно Договору №
від 14.08.2012 р. на суму 489867,00 грн.,
також до претензії було долучено Акти
виконаних робіт, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення з описом вкладення у
цінний лист (том І, а.с. 72-73).

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.13
р. відповідач надав позивачу Відповідь
на претензію за № 3410/06-04, з тексту якої
випливає, що відповідач визнає
заборгованість у розмірі 489 867,00 грн. та
обіцяє позивачу перерахувати кошти при
їх наявності на рахунках (останнє
речення відповіді на претензію (а.с.
175/зворот). Щодо нарахування позивачем
на відповідача 3% річних та інфляційних
втрат, то відповідач зазначив, що таке
суперечить п. 5.6. Договору (том І. а.с. 175).

Відтак вищезазначені обставини
спростовують твердження апелянта у
апеляційній скарзі щодо неотримання
ним претензії з вимогою погасити
заборгованість, та щодо не
застосування судом першої інстанції
частини 2 ст. 530 ЦК України, та того, що
умовами Договору не встановлено строку
виконання оплати.

Слід також зазначити, що крім
вищенаведених документів, які
підтверджують наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем на суму 489 867,00 грн. на дату
звернення останнього з позовом до суду
(24.12.2013 р.) слугує і підписаний сторонами
Акт звірки розрахунків від 01.12.2013р. (том
І, а.с. 74).

Відтак, позивачем доведено перед судом
належними та допустимими доказами,
факт наявності у відповідача
заборгованості перед позивачем в сумі
489867,00 грн.

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів
про надання послуг, якщо це не
суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Як уже було зазначено у цій постанові,
п. 2.1 Договору сторони погодили, що
оплата за цим договором проводиться
після виконання робіт на основі Акту
здачі - приймання виконаних робіт.

На виконання договірних зобов'язань
позивач виконав завдання Замовника, а
саме: здійснив технічне обслуговування
САК на ГРС УМГ «Прикарпаттрансгаз» на
суму 489 867,00 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи Актами
приймання виконаних послуг (Примірної
форми № КБ-2в): № 32 за жовтень 2012 року на
суму 70419,96 грн., підписаний сторонами 30
жовтня 2012 р.; № 33 за жовтень 2012 року на
суму 113403,54 грн., підписаний сторонами 30
жовтня 2012 року; № 34 за жовтень 2012 року
на суму 96836,88 грн., підписаний сторонами
30 жовтня 2012 року; № 35 за жовтень 2012 року
на суму 94475,70 грн., підписаний сторонами
31 жовтня 2012 року; № 36 за жовтень 2012 року
на суму 114730,92 грн., підписаний сторонами
31 жовтня 2012 року (том І, а. с. 29-60).
Зазначені вище Акти підписані
представниками двох сторін за
Договором без будь-яких зауважень.

Відтак, Замовник, відповідно до п. 2.1.
Договору, після виконання робіт
Виконавцем на основі Актів
здачі-приймання виконаних робіт,
зобов'язаний був самостійно оплатити
Виконавцеві роботу, передбачену п. 1.1.
Договору (п. 4.2.1. Договору), відповідно
до ст. ст. 252, 253 ЦК України, з наступного
дня після настання події, з якою
пов'язано його початок.

Виходячи з дат підписання Актів
здачі-приймання виконаних робіт,
початком перебігу строку на оплату за
Актами № 32 за жовтень 2012 року на суму
70419,96 грн. (підписаний сторонами 30
жовтня 2012 р.), № 33 за жовтень 2012 року на
суму 113403,54 грн. (підписаний сторонами 30
жовтня 2012 року), № 34 за жовтень 2012 року
на суму 96836,88 грн. (підписаний сторонами
30 жовтня 2012 рок) є 31 жовтня 2012 р.;

- за Актами № 35 за жовтень 2012 року
на суму 94475,70 грн. (підписаний сторонами
31 жовтня 2012 року), № 36 за жовтень 2012 року
на суму 114730,92 грн. (підписаний сторонами
31 жовтня 2012 року) є 01 листопада 2012 року.

Однак, Відповідач не оплатив
Виконавцеві роботу (п. 4.2.1. Договору),
передбачену п. 1.1. Договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Крім того, колегія суддів зазначає, в
матеріалах справи відсутні і суду не
надані докази того, що сторонами у
встановленому законом порядку
вносились будь-які зміни до Договору,
зокрема в частині проведення оплати за
Договором № від 14.08.2012 р.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

В нашому випадку, такими подіями, які
мають неминуче настати, та, як
зазначено вище у цій постанові,
настали, є виконання робіт Виконавцем
на основі Актів здачі-приймання
виконаних робіт (п.п. 2.1. та 4.2.1.
Договору). Однак докази виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
оплати замовлених робіт за спірним
Договором - відсутні.

Навіть якщо взяти до уваги твердження
відповідача, що Договором № 128000361 від
14.08.2012 р. не визначено строк оплати за
виконані Виконавцем роботи (п. 1.1.
Договору), то колегією суддів
встановлено наступне.

Відповідно до частини другої статті 530
ЦК України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний термін від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було надіслано відповідачу
ПРЕТЕНЗІЮ № 11-11/2013-6 від 11.11.2013 р. (том І,
а.с. 71) з вимогою погашення
заборгованості за роботи з технічного
обслуговування згідно Договору №
від 14.08.2012 р. на суму 489867,00 грн.
Також до претензії було долучено Акти
виконаних робіт, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення з описом вкладення у
цінний лист, яка була отримана
Відповідачем під розписку - 19.11.2013 року
(том І, а.с. 72-73), на яку відповідач 17.12.13 р.
надав відповідь за № 3410/06-04 (том І. а.с.
175).

З врахуванням зазначеного, відповідно
до приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України,
відповідач зобов'язаний був, на
підстави претензії-вимоги позивача,
провести оплату у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, в нашому
випадку, з наступного дня від дати її
отримання, тобто з 20.11.2013 р. (19.11.13 р. -
дата отримання претензії/вимоги) та
погасити борг протягом 7 днів (ч. 2 ст. 530
ЦК України).

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом лише - 24
грудня 2013 року (а.с. 6), тому твердження
апелянта в цій частині спростовуються
матеріалами справи.

На підставі вищенаведеного колегія
судів апеляційної інстанції вважає
обґрунтованим висновок місцевого
господарського суду про наявність
правових підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача 489867,00
грн. основного боргу.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь 2939,20 грн. - інфляційних
втрат та 16893,28 грн. - відсотків річних
відповідно до ст. 625 ЦК України (заява №
01-20/14-5 від 20.01.2014 р. про збільшення
позовних вимог)(том І, а. с. 112-113).

Однак місцевим судом у задоволенні
вимог про стягнення з відповідача на
користь позивача інфляційних втрат на
суму 2939,20 грн. та 3% річних на суму 16893,28
грн. відмовлено.

Колегія суддів в повному обсязі
погоджується з висновком місцевого
суду в цій частині, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

При укладенні Договору № від
14.08.2012 р., відповідно до ст. 627 ЦК України,
сторони у п. 5.6 Договору визначили, що
три відсотки річні на суму боргу за
порушення строку здійснення
розрахунків та інфляція на суму боргу
не нараховується.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищенаведені приписи
чинного законодавства, відсутність в
матеріалах справи доказів про внесення
сторонами змін до п. 5.6 Договору (про
визнання недійсним вказаного пункту у
встановленому законом порядку),
колегія суддів приходить до висновку,
що умови Договору № від 14.08.2012 р.
(п. 5.6.) є свідомим, вільним, визначенням
на розсуд сторін волевиявленням, щодо
не нарахування трьох відсотків річних
на суму боргу за порушення строку
здійснення розрахунків та інфляції на
суму боргу.

Одностороння відмова від виконання
умов договору не допускається.

Разом з тим, умови п. 5.6. Договору не
суперечать ні приписам ЦК України, ні
нормам ГК України.

Слід також зазначити, що рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 27.03.2014 р.
у даній справі в частині відмови у
позові про стягнення з відповідача на
користь позивача 2939,20 грн. інфляційних
втрат та 3% річних на суму 16893,28 грн. - не
оскаржується.

З огляду на все вищенаведене, оцінивши
подані сторонами у справу докази
відповідно до приписів ст. 43 ГПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що твердження апелянта про
те, що місцевий господарський суд
стягнув з ПАТ «Укртрансгаз» в особі
філії «Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»
заборгованість, зобов'язання зі сплати
якої ще не наступило, є безпідставним
та надуманим.

Інші твердження апелянта, викладені в
апеляційній скарзі до уваги не
приймаються, оскільки вони не доведені
належними та допустимими доказами,
спростовуються матеріалами справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Прикарпаттрансгаз»
залишити без задоволення, рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 27.03.2014 р.
у справі № 910/25140/13 - без змін.

Витрати зі сплати судового збору за
перегляд рішення в апеляційному
порядку покласти на апелянта у даній
справі.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 89, 99, 101, 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 27.03.2014
року у справі № 910/25140/13 - залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за
перегляд судового рішення в
апеляційному порядку покласти на
апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути
господарському суду
Івано-Франківської області.

Головуючий суддя
Данко Л.С.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Якімець Г.Г.

В судовому засіданні 02.07.2014 р. оголошено
вступну і резолютивну часини
постанови. Повний текст постанови
складено та підписано - 07.07.2014р.