ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р.
Справа № 923/1019/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Закуріна М. К. при
секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Херсоні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ХАС-Селфмейдмен і
компанія"

до Публічного акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" в особі Херсонської
філії ПАТ "Кредитпромбанк"

за участі:

третьої особи-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "КРЕС
АВТОГРУП";

третьої особи-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",

представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Вєткової О.В.
(представника за дорученням)

третьої особи-1 - не з'явився,

третьої особи-2 - не з'явився,

про визнання недійсними договорів,

в с т а н о
в и в:

Ухвалою суду від 5 серпня 2013 року
порушене провадження у даній справі за
вимогами позивача про визнання
недійсними іпотечного договору №
13/21/1-02/08-КЛТ від 29.10.2008р., укладеного між
позивачем та відповідачем в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором № 41/21/08-КЛТ від
29.10.2008р. між відповідачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "КРЕС АВТОРГРУП", а
також договору № 1 від 19.03.2010р. про
внесення змін до іпотечного договору
№13/21/1-02/08-КЛТ від 29.10.2008р.

19 вересня 2013 року у справі прийняте
рішення, яким позовні вимоги
задоволені у повному обсязі. За
результатами апеляційного перегляду
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 23 січня 2014 року
рішення залишене без змін. Проте,
переглядаючи попередні судові рішення
в касаційному порядку, Вищий
господарський суд України постановою
від 14 травня поточного року їх
скасував, а справу направив на новий
розгляд.

Новий розгляд справи проведено в
судових засіданнях, які відбулися 24
червня та 8 липня 2014 року. При цьому,
справа розглянута без участі
представників позивача та третіх осіб,
які в засідання не прибули, хоча вони
належними чином повідомлялися судом
про час і місце судового засідання.

Безпосередньо позовні вимоги
ґрунтуються на недійсності спірних
договорів з наступних підстав.

По-перше, позивач вказує, що 29 жовтня 2008
року між ТОВ "КРЕС АВТОРГРУП" та ВАТ
"Кредитпромбанк", правонаступником
якого є відповідач, укладено кредитний
договір № 41/21/08-КЛТ, відповідно до якого
ТОВ "КРЕС АВТОРГРУП" отримав кредит в
розмірі 21400000 грн на строк до 28 жовтня 2009
року. За кредитним договором розмір
процентної ставки, на умовах якої
здійснювалось кредитування не
визначався, а лише у пункті 2.6 договору
зазначено, що процентні ставки та
валюта кредитування встановлюються у
додаткових угодах. Відповідно до
пункту 4.2 кредитного договору основним
забезпеченням повернення кредитів,
сплати процентів за користування ними,
комісії та пені є майнова порука ТОВ
"ХАС-Селфмейдмен і компанія" за
іпотечними договорами №13/21/1-01/08-КЛТ від
29.10.2008р. (іпотека майнового комплексу по
вул. Ладичука, 150 у м. Херсоні), №
13/21/1-02/08-КЛТ від 29.10.2008р. (іпотека
незавершеного будівництва по вул.
Ладичука, 150 у м.Херсоні), № 13/21/1-03/08-КЛТ
від 29.10.2008р. (іпотека виробничих
приміщень по вул. 295 Стрілкової дивізії,
4 у м. Херсоні).

Одночасно між ВАТ "Кредитпромбанк" та
ТОВ "ХАС-Селфмейдмен і компанія"
укладені іпотечні договори №
13/21/1-01/08-КЛТ від 29.10.2008р., № 13/21/1-02/08-КЛТ
від 29.10.2008р., № 13/21/1-03/08-КЛТ від 29.10.2008р. в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором № 41/21/08-КЛТ від
29.10.08р.

Пунктом 1.3 вказаних договорів іпотеки
названі умови кредитного договору №
41/21/08-КЛТ від 29.10.2008р., які містять
відомості про суму кредиту - 21400000 грн та
термін його погашення - 28 жовтня 2009р.,
проте - не містить відомостей про
процентну ставку за договором кредиту,
а здійснено лише посилання на
додаткові угоди, які будуть в
майбутньому укладатися до даного
кредитного договору, що виключає, на
думку позивача, можливість визначати
розмір основного зобов'язання, в
забезпечення якого укладалися вказані
іпотечні договори.

По-друге, відповідно до вступної
частини договору іпотеки № 13/21/1-02/08-КЛТ
від 29.10.2008р. предметом іпотеки є об'єкт
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою м. Херсон, вул.
Ладичука, буд. 150 та складається з
адміністративної будівлі (літ. Б),
загальною площею 495,1 кв. м.,
адміністративної будівлі (літ. Г),
загальною площею 496,2 кв. м.,
недобудованого складу (літ. З), площею
забудови 2056,3 кв. м., котельні (літ. Ж),
площею забудови 19,8 кв. м., відкритого
складського майданчику (№ 4),
державного акту на право постійного
користування землею відповідно до
рішення міськвиконкому № 162 від 27.05.2003р.

При цьому в договорі іпотеки не
зазначено ні площі земельної ділянки
відповідно до зазначеного акту
постійного користування, ні
користувача земельної ділянки, ні
кадастрового номеру земельної ділянки.
Не зазначено і про наявність згоди
власника земельної ділянки
комунальної власності - Херсонської
міської ради на передачу прав
користувача зазначеною земельною
ділянкою в іпотеку.

На думку позивача, в договорі іпотеки
взагалі не зазначено будь-яких
відомостей, які давали б можливість
ідентифікувати користувача земельної
ділянки, якому це право належить за
державним актом, так і самої земельної
ділянки.

Позивач зазначає, що відповідно до
статті 16 Закону України "Про іпотеку"
визначені особливості передачі в
іпотеку об'єктів незавершеного
будівництва, а саме передача в іпотеку
об'єктів незавершеного будівництва
здійснюється шляхом передачі в іпотеку
прав на земельну ділянку, на якій
розташований такий об'єкт. Відповідно
до статті 18 Закону України "Про іпотеку"
однією з істотних умов договору
іпотеки є опис предмета іпотеки
достатній для його ідентифікації,
та/або його реєстраційні дані, у тому
числі кадастровий номер, у разі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення. Позивач вважає,
що спірний договір іпотеки не містить
як відомостей про передачу в іпотеку
земельної ділянки, на якій знаходяться
передані в іпотеку об'єкти
незавершеного будівництва, так і
відомостей, які дають можливість
ідентифікувати зазначену земельну
ділянку.

Згідно зі статтею 6 Закону про іпотеку у
разі обмеження правомочності
розпорядження нерухомим майном згодою
його власника або уповноваженого
органу державної влади чи органу
місцевого самоврядування така ж згода
необхідна для передачі цього майна в
іпотеку. Так, за статтею 92 Земельного
кодексу України правом постійного
користування земельною ділянкою є
право, що не включає в себе право
розпорядження цією земельною ділянкою,
а отже і право передачі даної земельної
ділянки в іпотеку.

В порушення вказаних правових приписів
та враховуючи, що земельна ділянка, на
якій розміщені передані в іпотеку
об'єкти незавершеного будівництва, є
комунальною власністю, для передачі її
в іпотеку необхідна згода її власника,
яка при укладенні договору іпотеки не
була отримана.

Крім того, відповідно до пункту 3 статті
102-1 Земельного кодексу України право
користування земельною ділянкою
державної або комунальної власності не
може бути відчужено її
землекористувачем іншим особам (крім
випадків переходу права власності на
будівлі та споруди), внесено до
статутного фонду, передано у заставу.

За таких обставин позивач вважає, що
договір іпотеки укладено з порушенням
зазначених правових положень, а тому
він є недійсним за статтями 215, 203
Цивільного кодексу України.

Відповідачем позовні вимоги не
визнаються з тих підстав, що у пунктах
2.3. та 2.6. кредитного договору зроблені
посилання на підставу надання кредиту,
а саме вказано що такими є додаткові
угоди, в яких безпосередньо
встановлюються процентні ставки та
валюта кредитування. У всіх додаткових
угодах до кредитного договору
процентні ставки та валюта кредиту
зазначалися. Він також вважає, що в
оспорюваних договорах мають місце
посилання на правочин, в якому
встановлено основне зобов'язання, що
відповідає приписам пункту 2 статті 18
Закону про іпотеку.

Відносно іншої підстави позову
відповідач вказує, що за договором
іпотеки земельна ділянка в іпотеку не
передавалася, а тому відсутні підстави
для визнання його недійсним.

Відповідач також просить суд
застосувати строки позовної давності,
оскільки вважає, що вони пропущені.

Публічним акціонерним товариством
"Дельта Банк" також надані заперечення
на позов, в яких викладені аналогічні з
відповідачем обставини.

Натомість, Товариством з обмеженою
відповідальністю "КРЕС АВТОГРУП" не
висловлено власної позиції відносно
предмету спору.

Крім викладеного судом встановлено, що
між Відкритим акціонерним товариством
"Кредитпромбанк", правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
"Кредитпромбанк", та ТОВ "КРЕС
АВТОРГРУП" укладено кредитний договір
№ 41/21/08-КЛТ від 29.10.2008р., відповідно до
якого Банк зобов'язався надавати
Позичальнику кредити в національній
або в іноземній валютах з можливістю
часткової конвертації в іноземну
валюту в межах загальної суми,
еквівалентної 21 400 000 грн за офіційним
курсом Національного банку України на
дату укладання кожної додаткової угоди
до вказаного договору.

Відповідно до п.2.3, п.2.6 кредитного
договору підставою для надання
кредитів є додаткові угоди, в яких
встановлюються процентні ставки за
користування кредитом та валюта
кредитування.

Згідно з п.3.4.1, п.3.4.3, п.3.4.5 кредитного
договору Позичальник зобов'язався
використати кредит за цільовим
призначенням, сплатити відсотки за
користування кредитом та повернути
кредит Банку в повному обсязі в порядку
та у строки, які обумовлені кредитним
договором.

Згідно із п.1, 2 та 3 додаткової угоди № 1
від 29.10.2008р. до кредитного договору
встановлено, що Банк надає
Позичальнику кредит у сумі 21 400 000 грн.
для поповнення обігових коштів, оплати
за автомобілі та автобуси, зі строком
повернення 28.10.2009р., та сплатою за
користування кредитом 26,0 % річних, а
також визначено графік погашення
заборгованості на 2008 рік. В подальшому,
згідно із додатковими угодами до
кредитного договору строк повернення
цього кредиту неодноразово змінювався
на більш пізній та остаточно
встановлений згідно із п.2 додаткової
угоди № 13 від 07.10.2010р. до кредитного
договору - не пізніше 31.10.2010р.

Крім вказаних додаткових угод № 1 від
29.10.2008р. та № 13 від 07.10.2010р. між Банком та
Позичальником укладені додаткові
угоди до кредитного договору:

- № 2 від 30.10.2008р. (про внесення змін до
п.3.4.3 кредитного договору стосовно
порядку сплати відсотків за
користування кредитом та визначення
графіку погашення заборгованості по
кредиту на І квартал 2009р.);

- № 3 від 20.11.2008р. (про внесення змін до
п.3.1.6, п.3.2.3, п.4.2 кредитного договору
стосовно дострокового повернення
кредиту та відповідальності
Позичальника при невиконанні
(неналежному виконанні) зобов'язань за
кредитним договором, зокрема, шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, порядок запровадження такої
відповідальності, а також про
процедуру вирішення питання щодо
продовження строку повернення
кредиту);

- № 4 від 15.12.2008р. (про внесення змін до
п.3.1.6, п.3.2.3 та п.4.2 кредитного договору, з
питань аналогічних зазначеним у
попередній додатковій угоді);

- № 4/1 від 30.12.2008р. (про внесення змін до
п.3.4.3 кредитного договору стосовно
порядку сплати відсотків за
користування кредитом, зокрема, про
перенесення строку сплати нарахованих,
але несплачених відсотків);

- № 4/2 від 29.01.2009р. (про внесення змін до
п.3.4.3 кредитного договору стосовно
порядку сплати відсотків за
користування кредитом, зокрема, про
перенесення строку сплати нарахованих,
але несплачених відсотків, а також
стосовно визначення графіку погашення
заборгованості у ІІ та ІІІ кварталах 2009
року);

- № 4/3 від 13.03.2009р. (про встановлення з
29.10.2008р. плати за користування кредитом
у розмірі 26 % річних);

- № 5 від 21.05.2009р. (про внесення змін до
п.3.4.3 кредитного договору стосовно
порядку сплати відсотків за
користування кредитом, зокрема, про
перенесення строку сплати нарахованих,
але несплачених відсотків, а також
стосовно визначення нового графіку
погашення заборгованості у ІІ та ІІІ
кварталах 2009 року);

- № 6 від 02.07.2009р. (про внесення змін до
п.3.4.3 кредитного договору стосовно
порядку сплати відсотків за
користування кредитом, зокрема, про
перенесення строку сплати нарахованих,
але несплачених відсотків, а також
стосовно визначення нового графіку
погашення заборгованості у ІІ та ІІІ
кварталах 2009 року);

- № 7 від 27.08.2009р. (стосовно встановлення
нового строку погашення кредиту, а саме
- 28.10.2009р. та про внесення змін до п.3.4.3,
п.3.1.9 кредитного договору стосовно
порядку сплати відсотків за
користування кредитом, зокрема, про
перенесення строку сплати нарахованих,
але несплачених відсотків та стосовно
списання банком з рахунків
Позичальника заборгованості за
кредитним договором та штрафних
санкцій);

- № 8 від 26.10.2009р. (про встановлення
нового строку, а саме - 01.07.2010р.,
погашення заборгованості у розмірі 19
866867,75 грн по кредиту, визначення
процедури та умов надання банком
Позичальнику у майбутньому кредитів в
національній валюті або в іноземних
валютах з можливістю часткової
конвертації в іноземну валюту в межах
загальної суми еквівалентної 24260000 грн);

- № 9 від 29.03.2010р. (про внесення змін до
п.3.4.3, п.3.1.9 кредитного договору
стосовно порядку сплати відсотків за
користування кредитом, зокрема, про
перенесення строку сплати нарахованих,
але несплачених відсотків, та стосовно
списання банком з рахунків
Позичальника заборгованості за
кредитним договором та штрафних
санкцій);

- № 10 від 14.04.2010р. (про внесення змін до
п.3.4.3, п.3.1.9 кредитного договору
стосовно порядку сплати відсотків за
користування кредитом, зокрема, про
перенесення строку сплати нарахованих,
але несплачених відсотків, та стосовно
списання банком з рахунків
Позичальника заборгованості за
кредитним договором та штрафних
санкцій);

- № 11 від 25.06.2010р. (про встановлення
нового строку, а саме - 16.08.2010р.,
погашення заборгованості по кредиту,
про внесення змін до п.3.4.3, п.3.1.9
кредитного договору стосовно порядку
сплати відсотків за користування
кредитом, зокрема, про перенесення
строку сплати нарахованих, але
несплачених відсотків, та стосовно
списання банком з рахунків
Позичальника заборгованості за
кредитним договором та штрафних
санкцій);

- № 12 від 12.08.2010 р. (про встановлення
нового строку, а саме - 10.10.2010р.,
погашення заборгованості по кредиту,
про внесення змін до п.3.4.3, п.3.1.9
кредитного договору стосовно порядку
сплати відсотків за користування
кредитом, зокрема, про перенесення
строку сплати нарахованих, але
несплачених відсотків, та стосовно
списання банком з рахунків
Позичальника заборгованості за
кредитним договором та штрафних
санкцій).

Поряд з цим, 29.10.2008р. між ВАТ
"Кредитпромбанк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ХАС-Селфмейдмен і компанія", яке
виступило майновим поручителем
Позичальника, укладений іпотечний
договір №13/21/102/08-КЛТ, відповідно до п.1.1
якого забезпечувалися вимоги банку до
Позичальника за кредитним договором.

Предметом іпотеки за цим договором є
майно Поручителя, а саме об'єкт
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: м. Херсон, вул.
Ладичука, буд. 150; та складається з:
адміністративної будівлі (літ. Б),
загальною площею 495,1 кв. м.;
адміністративної будівлі (літ. Г),
загальною площею 496,2 кв. м.;
недобудованого складу (літ. З), площею
забудови 2056,3 кв. м.; котельні (літ. Ж),
площею забудови 19,8 кв. м.; відкритого
складського майданчику (№ 4).

Згідно з п. 4.1. іпотечного договору за
рахунок переданого за цим договором в
іпотеку майна Банк має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, які визначаються на момент
фактичного задоволення разом із сумою
кредиту, процентів, штрафними
санкціями та відшкодуванням збитків,
які виникли у зв'язку з прострочкою
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором та іншими
витратами банку, обумовленими
виконанням банком умов іпотечного
договору.

За змістом п. 1.3. іпотечного договору
встановлено істотні умови кредитного
договору:

- розмір основного зобов'язання - 21400000
грн;

- процентна ставка за користування
кредитними коштами встановлюється
додатковими угодами до Кредитного
договору за кожним траншем. Проценти за
користування кредитними коштами
повинні сплачуватися щомісячно:

- термін повернення кредитних коштів -
до 28 жовтня 2009 року;

- порядок виконання основного
зобов'язання - зобов'язання
Іпотекодержателя щодо надання
кредитів та зобов'язання Боржника щодо
повернення кредитів, сплати процентів,
а також інші права та зобов'язання
сторін, передбачені кредитним
договором, виникають з моменту
укладення Сторонами додаткових угод
про надання кредитів, які є невід'ємною
частиною кредитного договору, в сумах
зазначених в таких додаткових угодах.
Термін користування кожним окремим
кредитом в межах загальної суми 21400000
грн, визначається Додатковими угодами,
але не пізніше остаточного строку
повернення кредитних коштів
встановлених пунктом 3.4.5 Кредитного
договору.

- відповідальність за порушення
зобов'язань за Кредитним договором:

- пеня за кожний день прострочки в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період наявності простроченої
заборгованості за кредитом та/або
відсотками;

- у разі порушення умов п.3.4.11.
Кредитного договору, починаючи з
місяця, що є другим після закінчення
розрахункового періоду, визначеного
п.3.4.11 Кредитного договору, протягом
якого сталося таке порушення, Банк має
право в односторонньому порядку
збільшити процентну ставку за
користування кредитами на 2 цілих
процентних пункти від простроченої
ставки, встановленої Додатковою
угодою. Збільшена процентна ставка
визначається в Додаткових угодах за
кожним кредитом окремо.

В подальшому 19.03.2010р. між ВАТ
"Кредитпромбанк" та Поручителем
укладено договір № 1 про внесення змін
до договору іпотеки № 13/21/102/08-КЛТ,
згідно з п. 1 якого сторони внесли зміни
до Розділу "Терміни та визначення"
іпотечного договору, виклавши
визначення терміну "Кредитний договір"
у такій редакції: "Кредитний договір №
41/21/08-КЛТ від 29 жовтня 2008р., укладений
між Іпотекодержателем та Боржником".

Згідно з п. 2 договору № 1 пункт 1.3.
іпотечного договору викладено в такій
редакції:

"1.3. Істотні умови Кредитного договору:

- Кредитним договором встановлюється
процедура та умови надання
Іпотекодаержателем кредитів (траншів)
Боржнику в національній валюті України
або в іноземних валютах з можливістю
часткової конвертації в іноземну
валюту в межах загальної суми,
еквівалентної 24260000 грн за офіційним
курсом Національного банку України на
дату укладання кожної додаткової угоди
до цього Договору про надання кредиту,
що є його невід'ємною частиною;

- остаточний строк повернення
кредитних коштів - 1 липня 2010 року;

- процентна ставка за користування
кредитними коштами встановлюється
додатковими угодами до Кредитного
договору за кожним траншем;

- відповідальність за порушення
зобов'язань за Кредитним договором -
пеня за кожний день прострочки в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період наявності простроченої
заборгованості за кредитом та/або
відсотками".

Згідно з п. 3 договору № 1 визначено, що
всі інші умови іпотечного договору
залишаються незмінними.

Відповідно до ч. 1 ст.215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,
ч.5 та ч. 6 ст. 203 цього ж Кодексу.
Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 207 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, може бути на вимогу однієї із
сторін визнано судом недійсним.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися серед іншого заставою,
а також іншими видами забезпечення, які
встановлені договором або законом.
Іпотека, згідно з ст. 575 Цивільного
кодексу України, є одним із видів
застави.

Спеціальним законодавчим актом
відносно іпотеки є Закон України "Про
іпотеку".

Відповідно до ст.18 Закону України "Про
іпотеку" визначено істотні умови
договору іпотеки, якими є зокрема,
зміст та розмір основного зобов'язання,
строк і порядок його виконання та/або
посилання на правочин, в якому
встановлено основне зобов'язання. У
разі відсутності в іпотечному договорі
вказаних відомостей він може бути
визнаний недійсним на підставі рішення
суду.

На підставі названих правових приписів
та положень оспорюваних договорів суд
дійшов висновку, що за своїм змістом
вони відповідають вимогам статті 18
Закону України "Про іпотеку" в частині,
визначення змісту та розміру основного
зобов'язання, строку і порядку
виконання основного зобов'язання та
наявності посилання, у якому
встановлено основне зобов'язання.

Безпосередньо, в текстах оспорюваних
договорів наведено основні,
передбачені статтеню18 Закону України
"Про іпотеку", параметри основного
зобов'язання (кредитного договору).
Зокрема, такий параметр кредитного
договору, як "процентна ставка за
користування кредитом" наведений у
оспорюваному іпотечному договорі та
оспорюваному договорі № 1, у той самий
спосіб, в якій цей самий параметр
кредитного договору, визначено за
основним текстом кредитного договору у
його п. 2.3 та п. 2.6, а саме встановлення
процентних ставок за користування
кредитом здійснюється, безпосередньо,
додатковими угодами до кредитного
договору.

При цьому, суд також враховує, що за
частиною 2 статті 180 Господарського
кодексу України істотною умовою
господарського договору є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також,
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін договору повинна бути досягнута
згода. За частиною 3 статті 180
Господарського кодексу України при
укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Як слідує з матеріалів справи,
оспорювані іпотечний договір та
договір № 1 укладено при відсутності у
позивача на момент укладання цих
договорів будь-яких заперечень та
зауважень що їхнього змісту.

Поряд з цим суд зазначає, що
особливості іпотеки об'єктів
незавершеного будівництва визначено
статтею 16 Закону України "Про іпотеку".

Так, згідно з частиною 2 цієї статті, в
редакції, яка діяла на момент укладення
оспорюваного іпотечного договору, а
саме на 29.10.2008р., передача в іпотеку
об'єктів незавершеного будівництва
здійснюється шляхом передачі в іпотеку
прав на земельну ділянку, на якій
розташований об'єкт незавершеного
будівництва. Проте, за оспорюваним
іпотечним договором права на земельну
ділянку, на якій розташований предмет
іпотеки - об'єкт незавершеного
будівництва, не передавалися.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті, в
редакції, яка діяла на момент укладення
оспорюваного договору № 1, а саме на
19.03.2010р., передача в іпотеку об'єктів
незавершеного будівництва
здійснюється шляхом передачі в іпотеку
прав на земельну ділянку, на якій
розташований об'єкт незавершеного
будівництва, об'єктів незавершеного
будівництва та майнових прав на них.

Проте, ще одним законодавчим актом у
сфері регулювання іпотечних
правовідносин є Закон України «Про
іпотечне кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати».

Зокрема, за статтею 5 цього Закону в
редакції, яка діяла станом на день
укладення спірного договору, іпотека
виникає відповідно до цього Закону та
Закону України «Про іпотеку» щодо
нерухомого майна, об'єктів
незавершеного будівництва та майнових
прав на нерухомість, будівництво якої
не завершено. В абзаці 7 цієї статті
встановлено, що іпотечний договір,
предметом іпотеки за яким є майнові
права на нерухомість, будівництво якої
не завершено, посвідчується нотаріусом
на підставі документів, що
підтверджують майнові права на цю
нерухомість. Іпотекодавцем за таким
іпотечним договором може бути
забудовник - особа, яка організовує
спорудження нерухомості для власних
потреб чи для передачі її у власність
іншим особам, або особа, власністю якої
стане ця нерухомість після завершення
будівництва.

За таких обставин, за спірним договором
іпотеки та договором про внесення змін
до нього передавалися права на
незавершене будівництво без
необхідності обов'язкової передачі
прав на земельну ділянку, у зв'язку з
чим порушень діючого законодавства при
його укладені сторонами не допущено, а
тому позовні вимоги не є
обґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене сплачений
позивачем судовий збір покладається на
нього.

На підставі вказаних правових норм і
керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Повне рішення
складено 11 липня 2014 року

Суддя
М.К. Закурін