КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р. Справа№ 910/23555/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Сауляку
О.О.

за участі представників

сторін

позивача не з'явився, про
дату, час та місце судового

засідання
повідомлений належним чином

відповідача Грибук В.Ю. - дов.
№ 14/20-7-14 від 08.01.2014р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Товариства з
обмеженою відповідальністю "Перлина

Збруча"

на рішення Господарського
суду міста Києва від 04.02.2014 р.

у справі № 910/23555/13 (суддя:
Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Перлина

Збруча"

до відповідача Державного
акціонерного товариства "НАК

"Украгролізинг"

про визнання
недійсним Договору фінансового
лізингу

від 07.12.2010р. №22-10-192
стс-фл/323

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Перлина Збруча» звернувся
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
про визнання недійсним Договору
фінансового лізингу від 07.07.2010р. № 22-10-192
стс-фл/323.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014р. №910/23555/13 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з Рішенням
Господарського суду міста Києва від
04.02.2014 № 910/23555/13 позивач ТОВ «Перлина
Збруча» звернувся до Київського
апеляційного господарського суду зі
скаргою, в якій просив оскаржене
Рішення Господарського суду міста
Києва скасувати, прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю. При цьому скаржник
наголошував на тому, що судом першої
інстанції не в повному обсязі
досліджено фактичні обставини справи
та надана їм неналежна правова оцінка,
а тому неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Розпорядженням Голови КАГС від 24.03.2014р.
№ 910/23555/13, відповідно до автоматичного
розподілу справ між суддями апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перлина Збруча" на
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014р. у справі №910/23555/13
передано на розгляд колегії суддів у
складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В.,
судді: Корсакова Г.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою КАГС від 24.03.2014 р. № 910/23555/13
апеляційну скаргу ТОВ «Перлина Збруча»
прийнято до розгляду та порушено
апеляційне провадження.

Ухвалою КАГС від 11.06.2014 продовжено
процесуальний строк розгляду справи
згідно ст. 69 ГПК України за Клопотанням
відповідача від 02.06.2014 на п'ятнадцять
днів.

Розпорядженням секретаря судової
палати КАГС від 11.06.2014 №
910/23555/13, враховуючи перебування судді
Шаптали Є.Ю. на лікарняному, керуючись
ст.ст.4-6, 69 Господарського
процесуального кодексу України, п.п.
3.1.12. Положення про автоматизовану
систему документообігу суду,
затвердженого рішенням Ради суддів
України від 26.11.2010р. №30, згідно п.2.2.
рішення зборів суддів Київського
апеляційного господарського суду від
03.06.2014р., сформовано наступний склад
колегії: головуючий суддя Ільєнок Т.В.,
судді: Корсакова Г.В., Яковлєв М.Л.

У останнє судове засідання від 02.07.2014 р.
не з'явився представник позивача ТОВ
«Перлина Збруча», але про час, день, та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить Витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства зв'язку
"Укрпошта" від
20.06.2014р. № 759, що залучений до
матеріалів справи (а.с. 163).

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто, повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом ВИТЯГ з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи, що позивач повідомлений
належним чином про судове засідання
від 02.07.2014р. та зважаючи на те, що
відсутність представника ТОВ «Перлина
Збруча» не перешкоджає розгляду
справи, колегія суддів продовжила
розгляд апеляційної скарги по суті за
наявними матеріалами даної справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представника Відповідача, дійшла
висновку апеляційну скаргу ТОВ
«Перлина Збруча» залишити без
задоволення, Рішення Господарського
суду міста Києва від 04.02.2014р. у даній
справі залишити без змін, з огляду на
наступне.

Згідно зі ст. 101 ГПК України апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
07.07.2010р. між позивачем
(лізингоодержувач за договором) та
відповідачем (лізингодавець за
договором) був укладений Договір
фінансового лізингу № 22-10-190
стс-фл/323.

Позивач ТОВ «Перлина Збруча» просив
визнати недійсним спірний Договір,
оскільки всупереч вимогам ст. 638 ЦК
України сторони не досягли згоди щодо
розміру лізингових платежів і предмету
лізингу, а також, за його думкою,
всупереч вимогам ст. 207 і 294 ЦК України
не можна зрозуміти ким він підписаний,
а тому Договір не можна вважати
підписаним уповноваженою особою.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Водночас у ст. 180 ГК України визначено,
що при укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у
будь-якому разі погодити предмет, ціну
та строк дії договору.

Згідно п. 1 спірного Договору
лізингодавець передає
лізингоодержувачу у користування на
визначений договором строк предмет
лізингу, який набувається ним у
власність у постачальника, самостійно
обраного лізингоодержувачем, та
визначений у додатку до Договору
«Найменування, кількість, ціна і
вартість предмета лізингу», що є
специфікацією предмета лізингу, а
останній сплачує за це лізингові
платежі на умовах Договору.

В Додатку № 1 до Договору сторони
узгодили найменування, кількість та
ціну предмета лізингу (а.с. 16).

За Актом № 1 приймання-передачі
сільськогосподарської техніки від
08.07.2010р. позивач прийняв предмет
лізингу відповідно до умов Договору
фінансового лізингу № 22-10-192 стс-фл/323
(а.с. 15).

Згідно п. 4.4. Договору розмір лізингових
платежів, їх складових частин
встановлюється додатком до договору
«Графік сплати лізингових платежів».
Сторонами підписано графіки сплати
лізингових платежів по кожному виду
переданого майна за спірним договором.

Також в матеріалах справи містяться
докази сплати та зарахування позивачем
на користь відповідача лізингових
платежів за спірним Договором.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції визнав необґрунтованими
твердження позивача про підписання
договору невідомо ким з посиланням на
ч. 2 ст. 294 ЦК України, оскільки у
вступній частині спірного договору
містяться прізвища представників
сторін та реквізити документів на
підставі яких вони діють.

Відповідно до п. 3.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. № 11 наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, який не мав
належних повноважень, унеможливлює
визнання такого правочину недійсним
(стаття 241 ЦК України). Настання
передбачених цією статтею наслідків
ставиться в залежність від того, чи
було в подальшому схвалено правочин
особою, від імені якої його вчинено;
тому господарський суд повинен у
розгляді відповідної справи
з'ясовувати пов'язані з цим обставини.
Доказами такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т.ін.). Наведене стосується
й тих випадків, коли правочин вчинений
не представником юридичної особи з
перевищенням повноважень, а особою, яка
взагалі не мала повноважень щодо
вчинення даного правочину.

Отже підписання Договору, підписання в
подальшому Додаткових угод, передання
предмету лізингу, здійснення
лізингових платежів свідчить про
наступне схвалення такого правочину
юридичною особою від імені якої діяв
представник.

Таким чином, у даному випадку,
досягнення сторонами згоди щодо всіх
умов при його укладанні, підписання
додатків і додаткових угод, реальне
його виконання свідчить про
відповідність спірного Договору
вимогам закону та відсутність підстав
для визнання його недійсним.

Зважаючи на те, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, судом першої інстанції
правомірно визначено, що позивачем не
доведено та не надано суду належних
доказів наявності підстав для визнання
Договору фінансового лізингу № 22-10-190
стс-фл/323 від 01.01.2010р. недійсним
відповідно до вимог ЗУ «Про фінансовий
лізинг» ст. ст. 203, 215 ЦК України.

За своїм змістом у доводах
апеляційного оскарження ТОВ «Перлина
Збруча» повторює свої заперечення на
позов, яким судом першої інстанції
надана належна правова оцінка.

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів, перевіривши обґрунтованість
доводів апеляційного оскарження за
наявними матеріалами справи, дійшла
висновку, що Господарським судом міста
Києва у повному обсязі досліджено
фактичні обставини справи, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні відносини, і тому підстав для
зміни чи скасування оскарженого
судового Рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Перлина
Збруча" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 р. №
910/23555/13 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р. №
910/23555/13 набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р. №
910/23555/13 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
термін.

Матеріали справи № 910/23555/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

М.Л. Яковлєв