Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7668/14 16.07.14 р.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОПАН ТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профтранссервіс"

про стягнення 109 139,65 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кімлик І.В. за
довіреністю № б/н від 01.2.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРОПАН ТРЕЙД"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профтранссервіс" про
стягнення 109 139,65 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/7668/14, розгляд справи
призначено на 21.05.2014 р.

20.05.2014 р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

21.05.2014 р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від позивача надійшли додаткові
документи по справі.

Ухвалою від 21.05.2014 р. розгляд справи
відкладено на 04.06.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Лиськовим М.О.,
розгляд справи призначено на 24.06.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 23.06.2014 р. у зв'язку з
виходом з лікарняного справу передано
для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою господарського суду міста
Києва 23.06.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Зеленіною Н.І.

24.06.2014р. від відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Ухвалою від 24.06.2014 р. розгляд справи
відкладено на 16.07.2014 р.

16.07.2014 р. від відповідача через відділ
діловодства суду надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи для
надання часу на мирне врегулювання
спору.

У судовому засіданні 16.07.2014 р.
представник позивача проти
відкладення розгляду справи заперечив,
зазначивши, що між сторонами не
ведуться жодні переговори з приводу
мирного врегулювання спору у даній
справі.

Розглянувши вказане клопотання, суд не
знаходить підстав для подальшого
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з чим клопотання відповідача
залишається без задоволення.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 16.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

14.01.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПРОПАН ТРЕЙД" (надалі
- позивач, Експедитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Профтранссервіс" (надалі - відповідач,
Клієнт) було укладено Договір № 18/0712-1
транспортного експедирування (надалі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Клієнт
доручає, а Експедитор за плату, по
дорученню Клієнта і за його рахунок,
організовує
транспортно-експедиторське
обслуговування внутрішньоукраїнських
та експортно-імпортних вантажів
Клієнта і порожнього транспорту
(надалі - Вантаж Клієнта) при їх
перевезенні по Україні та інших
країнах.

Згідно з п. п. 3.2. - 3.4. Договору, Клієнт
здійснює платежі за транспортування,
страхування і
транспортно-експедиційне
обслуговування вантажів в гривнях
України. Клієнт здійснює на
розрахунковий рахунок Експедитора 100 %
передплату вартості перевезення і
транспортно-експедиційного
обслуговування вантажів, суми
страхової премії, якщо перевезення,
вантаж чи рухомий склад застраховані,
вартості митно-брокерських послуг та
витрат Експедитора на підставі
рахунків Експедитора, не менше ніж за 3
банківські дні до початку перевезення.
Передплата вважається здійсненою в
день надходження грошових коштів на
банківський рахунок Експедитора. У
випадку, якщо з письмової згоди
Експедитора, перевезення вантажів
розпочато до надходження 100 %
передплати за здійснення даного
перевезення, Клієнт зобов'язаний
здійснити 100 % по фактичному
завантаженню вагонів, що здійснюється
у відповідності до даного Договору,
протягом 3 банківських днів з дати
початку перевезення визначеної партії
вантажу.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність»
транспортно-експедиторська діяльність
- підприємницька діяльність із надання
транспортно-експедиторських послуг з
організації та забезпечення
перевезень експортних, імпортних,
транзитних або інших вантажів;
транспортно-експедиторська послуга -
робота, що безпосередньо пов'язана з
організацією та забезпеченням
перевезень експортного, імпортного,
транзитного або іншого вантажу за
договором транспортного
експедирування; експедитор
(транспортний експедитор) - суб'єкт
господарювання, який за дорученням
клієнта та за його рахунок виконує або
організовує виконання
транспортно-експедиторських послуг,
визначених договором транспортного
експедирування; клієнт - споживач
послуг експедитора (юридична або
фізична особа), який за договором
транспортного експедирування
самостійно або через представника, що
діє від його імені, доручає експедитору
виконати чи організувати або
забезпечити виконання визначених
договором транспортного
експедирування послуг та оплачує їх,
включаючи плату експедитору;

Згідно з абзацом 1 ст. 9 Закону України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність», за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до абзацу 1 ст. 11 Закону
України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність», експедитор зобов'язаний
надавати транспортно-експедиторські
послуги згідно з договором
транспортного експедирування і
вказівками клієнта, погодженими з
експедитором у встановленому
договором порядку.

Згідно з абзацом 2 ст. 12 Закону України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність», клієнт зобов'язаний у
порядку, передбаченому договором
транспортного експедирування,
сплатити належну плату експедитору, а
також відшкодувати документально
підтверджені витрати, понесені
експедитором в інтересах клієнта в
цілях виконання договору
транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу
України, за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язань,
що випливають із договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, що
підтверджується наявними в ній
документами, позивачем було належним
чином надано послуги з перевезення
вантажу відповідно до умов Договору.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
наданих послуг належним чином не
виконав, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість перед
позивачем у розмірі 82 051,20 грн.

Листом № 22 від 03.02.2014 р. позивач
звернувся до відповідача з
претензією-вимогою про сплату
заборгованості за Договором, проте,
відповідач відповіді на претензію не
надав, суму заборгованості не сплатив.

Пунктом 4.4.3. Договору сторони
встановили, що у випадку прострочення
платежів, Клієнт сплачує Експедитору
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

При цьому, ч. 6 ст. 232 Господарського
процесуального кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Як роз'яснено постановою Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 р. № 14 (п. 2.5. Постанови), щодо пені
за порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним
судом та не спростованим у
встановленому порядку відповідачем,
останній за порушення зобов'язань за
Договором має сплатити 4 231,86 грн. 3 %
річних та 2 953,84 грн. інфляційних втрат.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача пеню у розмірі 19 902,75 грн.

При цьому, зазначена сума пені
розрахована за період, який становить
618 днів.

Враховуючи приписи ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про можливість
стягнення суми пені за період, який
становить 6 місяців, у розмірі 6 507,14 грн.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 82 051,20 грн. заборгованості, 6
507,14 грн. пені, 4 231,86 грн. 3 % річних та 2 953,84
грн. інфляційних втрат обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін.

За таких обставин, відшкодуванню за
рахунок відповідача підлягає сума
судового збору у розмірі 1 914,88 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профтранссервіс"
(04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40-Г; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОПАН ТРЕЙД" (61057, м.
Харків, пров. Театральний, 4; ) 82 051 (вісімдесят дві тисячі
п'ятдесят одну) грн. 20 коп.
заборгованості, 6 507 (шість тисяч п'ятсот
сім) грн. 14 коп. пені, 4 231 (чотири тисячі
двісті тридцять одну) грн. 86 коп. 3 %
річних, 2 953 (дві тисячі дев'ятсот
п'ятдесят три) грн. 84 коп. інфляційних
втрат та 1 914 (одну тисячу дев'ятсот
чотирнадцять) грн. 88 коп. судового
збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 21.07.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна