КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р. Справа№ 910/3434/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: представник - Гавриш М.Д. -
за довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Присадки"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 р.

у справі № 910/3434/14 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Присадки", с. Омельник
Кременчуцького р-ну Полтавської обл.

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитне Брокерське
Агентство", м. Київ

про стягнення 10 248,02 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Присадки" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитне Брокерське
Агенство" про стягнення з відповідача
на свою користь грошових коштів у
розмірі 10 248,02 грн.. з яких 9 000,00 грн.
основного боргу, 759,70 грн. - 3 % річних, 488,32
- сума індексу інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем було помилково сплачену
відповідачу 9 000,00 грн., однак відповідач
помилково перераховані кошти позивачу
не повернув.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 р. у справі №910/3434/14 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Присадки" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідач правом на подання відзиву
на апеляційну скаргу не скористався.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі, просив
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, про час
і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представника відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
спору по суті.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.04.2011р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Присадки" здійснило
перерахування грошових коштів
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кредитне Брокерське
Агентство", вказавши призначення
платежу: "оплата за послуги по оцінці
майна по р. 574 від 04.04.2011р. в т. ч. ПДВ 1500,00
грн. Док. № 373 от 05.04.2011", що вбачається з
банківської виписки № 63 від 05.04.2011р.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач зазначає, що ним було помилково
перераховано відповідачу грошові
кошти у розмірі 9000 грн., оскільки
позивач не укладав з відповідачем
жодних договорів, послуги по оцінці
майна не отримував.

Позивач вказує, що за помилкове
перерахування коштів притягнуто до
відповідальності Заступника директора
з фінансових питань ОСОБА_1 шляхом
оголошення догани. В апеляційній
скарзі позивачем зазначено, що на
виконання ухвали Господарського суду
міста Києва від 05.03.2014 р. для
підтвердження зазначених обставин
позивач листом №64 від 20.03.2014 р. надав
письмові пояснення та докази.

Однак, згідно листа №64 від 20.03.2014 р.
позивач надав до Господарського суду
міста Києва лише копію листа №637 від
15.07.2011р.

Таким чином, доказів, які б
підтверджували притягнення до
відповідальності за помилкове
перерахування коштів заступника
директора з фінансових питань ОСОБА_1
шляхом оголошення догани, та пояснень
вказаної особи щодо причин допущення
даної помилки, суду не надано.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

За посиланнями відповідача 04.04.2011 р. між
сторонами було досягнуто домовленість
щодо надання послуг з оцінки майна та
земельної ділянки з метою укладення
Договору застави позивачем в АБ
"Укргазбанк".

На виконання вказаної домовленості,
відповідач підписав примірник
Договору № 447 на проведення незалежної
оцінки майна від 04.04.2011р. та надіслав
для підписання позивачу.

Відповідно до п. 2.2. Договору позивач, як
замовник, зобов'язується протягом 1
(одного) банківського дня з дня
отримання рахунку сплатити на користь
відповідача, як оцінювача, передоплату
у розмірі - 9000 грн.

Відповідач зареєстрував вказаний
належним чином у журналі реєстру
договорів, який являється внутрішнім
документом ТОВ "Кредитне Брокерське
Агентство".

Відповідач передав позивачу,
відповідно до п. 2.2. Договору, рахунок №
СФ-0000574 від 04.04.2011 р. на суму 9000 грн., який
був оплачений позивачем того ж дня з
зазначенням всіх реквізитів даного
рахунку.

Відповідач зазначає, що роботи по
Договору виконані ним належним чином,
після надання замовником документів та
інформації для проведення робіт, але не
були прийняті позивачем, як замовником,
у зв'язку з відмовою банку у надання
кредиту ТОВ "Присадки".

Таким чином, між позивачем та
відповідачем було укладено договір
надання послуг у спрощений спосіб.

Належних доказів відмови від
вказаної домовленості та вимоги
повернення коштів позивачем суду не
надано.

Відповідно до ч. 1. ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Відповідно до ч. 1. ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частиною 2. ст. 638 ЦК України визначено,
що договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1. ст. 642 ЦК України
відповідь особи, якій адресована
пропозиція укласти договір, про її
прийняття (акцепт) повинна бути повною
і безумовною.

Відповідно до ч. 2. ст. 642 ЦК України якщо
особа, яка одержала пропозицію укласти
договір, у межах строку для відповіді
вчинила дію відповідно до вказаних у
пропозиції умов договору (відвантажила
товари, надала послуги, виконала
роботи, сплатила відповідну суму
грошей тощо), яка засвідчує її бажання
укласти договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Відповідно до ч. 3. ст. 642 ЦК України
особа, яка прийняла пропозицію, може
відкликати свою відповідь про її
прийняття, повідомивши про це особу,
яка зробила пропозицію укласти
договір, до моменту або в момент
одержання нею відповіді про прийняття
пропозиції.

З огляду на встановлені обставини,
позивач здійснив дії щодо схвалення
умов домовленості та перерахував
грошові кошти на рахунок відповідача,
прийнявши пропозицію щодо замовлення
послуг з оцінки майна, що відповідає
приписам ч. 2 ст. 642 ЦК України.

Також, до матеріалів справи долучено
звіт про експертну грошову оцінку
земельної ділянки площею 4,0388 га, що
належить ТОВ "НВП "Присадки", та
розташована за адресою: Полтавська
область, м. Кременчук, вул.
Світошинська, 3 та Звіт про оцінку
майна, які були підготовлені
відповідачем у 2011 році.

Таким чином, суду надано документальне
підтвердження того, що відповідачем
були надані обумовлені сторонами
послуги.

Відповідно до ч. 1. ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, підстав для застосування
ст. 1212 ЦК України та для повернення
відповідачем позивачу грошових коштів
у розмірі - 9 000 грн. та стягнення з
відповідача річних та інфляційних
втрат не має.

Позивач не надав суду належних доказів,
які б підтверджували викладені в
позовній заяві обставини та підстави
для стягнення з відповідача грошових
коштів не підтвердив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини,
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову повністю, з даним
висновком погоджується і колегія
суддів, оскільки він відповідає
обставинам справи та вимогам
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку, рішення суду першої
інстанції відповідає законодавству,
матеріалам справи та не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче об'єднання
"Присадки" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 року у справі № 910/3434/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3434/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв