РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.
Справа № 5004/2412/11

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Бригинець Л.М.

суддів
Демидюк О.О.

суддів
Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання
Полюхович О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію ПАТ "Банк Форум"
Соловйова Наталія Анатоліївна (вх. №
1892/14) на ухвалу господарського суду
Волинської області від 28.05.2014р. у
справі № 5004/2412/11 (суддя Кравчук В.О. )

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Анко-Союз"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

ПАТ "Банк Форум" - Котищук В.Л.
(довіреність від 18.03.2014);

скаржника - не з"явився;

боржника - не з"явився;

представника арбітражного керуючого
Череватого Л.Б. - Рабан М.Т.(довіреність
від 13.06.2014р.).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 28.05.2014 року у
справі №5004/2412/11 (суддя Кравчук В.О. )
провадження у справі про банкрутство
ТзОВ "Анко - Союз" припинено.
Представлений суду звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс ТзОВ "Анко - Союз"
затверджено. Юридичну особу - ТзОВ "Анко
- Союз" ліквідовано. Зобов'язано
державного реєстратора вчинити дії,
передбачені Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" та
спрямовані на припинення ТзОВ "Анко -
Союз".

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції ухвалою, ПАТ "Банк
Форум" звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу місцевого господарського суду
скасувати, справу направити на новий
розгляд до господарського суду
Волинської області.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт
посилається на порушення
господарським судом Волинської
області норм матеріального та
процесуального права, а також на
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду, обставинам
справи.

В судове засідання представник
кредитора (Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Луцьку) не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України
щодо строку розгляду апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, а також те, що
судом вчинено всі необхідні дії для
належного повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні.

Безпосередньо в судовому засіданні
представник апелянта підтримав доводи
та вимоги, викладені в апеляційній
скарзі; представник арбітражного
керуючого вважає ухвалу місцевого
господарського суду законною та
обгрунтованою, а тому просить залишити
її без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна задоволенню не підлягає
з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Волинської області від 18.11.2011 року
порушено провадження у справі № 5004/2412/11
про визнання банкрутом товариства з
обмеженою відповідальністю "Анко-Союз"
на підставі заяви боржника, поданої в
порядку ст.51 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" (
в редакції, що діяла до 19.01.2013р.).

Постановою господарського суду
Волинської області від 26.06.2013 року у
справі №5004/2412/11 ТзОВ "Анко-Союз" визнано
банкрутом; відкрито ліквідаційну
процедуру; ліквідатором ТзОВ
"Анко-Союз" призначено арбітражного
керуючого Череватого Любомира
Богдановича.

Слід зазначити, що 19.01.2013р. набрав
чинності Закон України № 4212-VI від
22.12.2011року "Про внесення змін до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" згідно якого,
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" викладено в
новій редакції.

Відповідно до п.40 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
28.03.2013р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011
№4212- VІ)" розгляд справи про банкрутство
за новою редакцією Закону здійснюється
згідно з постановою про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. При цьому
правові підстави прийняття постанови
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
визначаються відповідно до раніше
чинної редакції Закону, а правові
наслідки введення ліквідаційної
процедури - за його новою редакцією. У
зв'язку з здійсненням переходу до
застосування нової редакції Закону
необхідно привести реєстр вимог
кредиторів у відповідність до вимог
статті 45 Закону в новій редакції і з
урахуванням його вимог вирішити
питання щодо переобрання
представницьких органів кредиторів
(зборів кредиторів та комітету
кредиторів).

Як вбачається з матеріалів справи,
оголошення про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури опубліковано в газеті
"Урядовий кур'єр" №123 (5009) від 12 липня 2013
року.

Так, з грошовими вимогами до боржника
звернулося Публічне акціонерне
товариство "Банк Форум" на загальну
суму кредиторських вимог 7 823 509,48грн.
(т.5, а.с.20-24).

Як вбачається, грошові вимоги заявника
грунтуються на кредитному договорі №
0082/07/22-KL-І від 23.11.2007 року та додаткових
угодах до нього (т.5, а.с.26-38).

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором
боржником, 03.11.2007 року між АКБ "Форум" та
ТзОВ "Комтек-Л" був укладений договір
іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Луцького нотаріального
округу ОСОБА_6 23.11.2007р. за реєстраційним
номером 9534 (т.5, а.с.39-45), предметом
іпотеки згідно якого визначено
нерухоме майно, а саме:

- автозаправна станція /літер А-1/ заг.
пл. 127,1 кв. м., що знаходиться за адресою:
Волинська область, м. Луцьк, вул.
Конякіна, 24а;

- блок обслуговування /літер Б-1/ заг. пл.
187,6 кв. м., що знаходиться за адресою:
Волинська область, м. Луцьк, вул.
Конякіна, 24а;

- земельна ділянка заг. пл. 0,3629 кв.м., що
знаходиться за адресою: Волинська
область, м. Луцьк, вул. Конякіна, 24а;

- приміщення АЗС заг. пл. 55,2 кв.м., що
знаходиться за адресою: Волинська
область, м. Луцьк, вул. Глушець, 39а.

Посилаючись на викладене, скаржник
зазначає, що заявлені ним грошові
вимоги повністю забезпечені заставою.

Однак, такі твердження скаржника є
безпідставними та не узгоджуються з
приписами ст.ст. 14,26 Закону про
банкрутство (в редакції, діючій до
19.01.2013р.) та ст.ст. 23,42 Закону про
банкрутство (в редакції, чинній з
19.01.2013р.), системний аналіз яких
свідчить, що у процедурі банкрутства
статус забезпечених заставою мають
грошові вимоги кредиторів, які
забезпечені заставою (іпотекою) майна
саме боржника, а не третіх осіб.
Оскільки вимоги скаржника за кредитним
договором від 23.11.2007 № 0082/07/22-KL-I
забезпечені заставою майна не
боржника, а іншої особи - майнового
поручителя, то такі вимоги не можуть
мати статусу забезпечених заставою у
процедурі банкрутства ТОВ "Анко-Союз".

Крім того, звертаючись до боржника з
грошовими вимогами у процедурі
ліквідації юридичної особи,
передбаченої ст.ст. 110-112 ЦК України,
скаржник у претензії від 27.09.2011 №
1985/3.6.3-10.2.1 взагалі не вказував про
існування будь-якого забезпечення його
грошових вимог за кредитним договором
від 23.11.2007р. № 0082/07/22-KL-I. Про визнання
вимог, як забезпечених заставою,
скаржник заявив тільки після визнання
боржника банкрутом.

Про це, зокрема, наголошено в постанові
Вищого господарського суду України від
04.12.2013 року у справі №5004/2412/11 (т.5,
а.с.153-156).

Слід зазначити, що звіти, які
надавались арбітражним керуючим
господарському суду свідчать, що при
порушенні справи про банкрутство
господарським судом до заяви був
долучений баланс підприємства за
результами проведення самоліквідації,
який свідчив про відсутність
будь-якого майна, грошових коштів,
майна, забезпеченого заставою.

Судами обох інстанцій також
встановлено, що внаслідок невиконання
ТзОВ "Анко-Союз" зобов'язань за
кредитним договором № 0082/07/22-KL-І від
23.11.2007 року ПАТ "Банк Форум" звернулося з
позовом до майнового поручителя ТзОВ
"Комптек-Л" до господарського суду
Волинської області про звернення
стягнення на предмет іпотеки. Рішенням
господарського суду Волинської
області у справі № 5004/109-12 від 21.02.2012 р.
позов ПАТ "Банк Форум" частково
задоволено, звернено стягнення на
заставне майно ТзОВ "Комптек-Л", що
перебувало в іпотеці ПАТ "Банк Форум"
для задоволення грошових вимог за
кредитним договором № 0082/07/22-КL-І від
23.11.2007р. (з усіма додатковими договорами
до нього) у розмірі 6251121,76 грн.,
укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ТзОВ
"Анко-Союз".

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.04.2012р. у
справі № 5004/109/12, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 23.07.2012 р., рішення
господарського суду Волинської
області від 21.02.2012 р. скасовано;
прийнято нове рішення, яким в позові
відмовлено.

При цьому, Вищий господарський суд
України у своїй постанові зазначив, що
в договорі іпотеки від 23.11.2007 року не
передбачено строку, після якого порука
припиняється, оскільки в п.6.1
зазначеного договору визначено строк
дії договору - з моменту його
нотаріального посвідчення і до повного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором та додаткових
договорів до нього, що не може
розглядатися як встановлення строку
дії поруки, оскільки таке визначення не
відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.

З врахуванням вищенаведеного суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо неправомірного збільшення
позивачем обсягу відповідальності
іпотекодавця (майнового поручителя),
та, як наслідок, про відсутність
підстав для звернення стягнення на
заставне майно.

Таким чином, судами апеляційної та
касаційної інстанції у справі №5004/109/12
встановлено, що у скаржника (ПАТ "Банк
Форум") відсутні будь-які підстави для
звернення стягнення на майно ТзОВ
"Комтек-Л".

Крім того, ПАТ "Банк Форум" звертаючись
з грошовими вимогами до боржника
посилається на договір застави від
09.08.2010 року (т.5, а.с.77-80), відповідно до
умов якого, заставодавець (ТзОВ
"Анко-Союз"/боржник) забезпечує
виконання зобов'язань, що випливають з
укладеного між ТзОВ "Директорія"
(позичальник) та заставодержателем (ПАТ
"Банк Форум") кредитного договору
№0055/07/22-KSME від 03.05.2007 року.

Згідно вищевказаного договору застави
предметом застави є майно, а саме,
товари в обороті - паливно-мастильні
матеріали, на загальну вартість 1 824 723,95
грн.

Відповідно до п.2.6 договору застави, у
разі якщо предмет застави буде знищено,
втрачено, пошкоджено або зіпсовано,
заставодавець повинен надати його
заміну. При відсутності заміни
заставодержатель задовольняє свої
вимоги за рахунок сум стархового
відшкодування та іншого майна
заставодавця.

Згідно п. 3.1 п.п. 3.1.2 договору застави
заставодавець зобов'язаний
зареєструвати предмет застави в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна та надати заставодержателю витяг
з Держреєстру.

При невиконанні позичальником
зобов'язань за кредитним договором
заставодавець зобов'язаний
добровільно передати предмет застави
заставодержателю (за його вимогою) для
його подальшої реалізації та
направлення отриманих коштів на
погашення кредиту (п.п. 3.1.8 договору
застави).

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави) (ст.572 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України
"Про заставу", заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом (ст.12 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно Витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, сформованого
приватним нотаріусом ОСОБА_7 станом на
06.01.2012 року інформація щодо обтяження
рухомого майна боржника - ТзОВ
"Анко-Союз" в реєстрі відсутня (т.2,
а.с.63-64).

Слід зазначити, що безпосереднім
обов'язком скаржника (ПАТ "Банк Форум"),
як заставодержателя, було здійснення
моніторингу за фактичною наявністю
товарів в обороті (паливно-мастильних
матеріалів), які забезпечували його
вимоги за кредитом, що оформляти
відповідними актами.

Як вбачається, на час здійснення
ліквідаційної процедури ТзОВ
"Анко-Союз" на балансі останнього
паливно-мастильні матеріали були
відсутні.

Із звіту ліквідатора вбачається, що
скаржник звертався до правоохоронних
органів (зазначене не оспорювалося
представником банку безпосередньо в
судовому засіданні) із заявою про
зникнення паливно-мастильних
матеріалів, однак в порушенні
кримінальної справи було відмовлено.

Слід зазначити, що норми Закону про
банкрутство не обмежують право
кредитора на звернення з грошовими
вимогами до майнового поручителя у
випадку, якщо основний боржник не
сплатив борг.

Згідно кредитного договору №0055/07/22-KSME
від 03.05.2007 року позичальником та
основним боржником ПАТ "Банк Форум" є
ТзОВ "Директорія".

При цьому колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи відсутні докази
того, що основний боржник - ТзОВ
"Директорія" не сплатив борг ПАТ "Банк
Форум".

При зверненні з апеляційною скаргою
доказів того, що ТзОВ "Директорія" не
сплатило борг, банком також не надано.

Крім того, відповідно до п.3.1 п.п.3.1.8
договору застави, при невиконанні
позичальником зобов'язань за кредитним
договором заставодавець зобов'язаний
добровільно передати предмет застави
заставодержателю (за його вимогою).
Підтвердження, що така вимога
направлялася заставодавцю в
матеріалах справи відсутня.

Враховуючи викладене та зважаючи на те,
що вимоги ПАТ "Банк Форум" до ТзОВ
"Анко-Союз" заставою не забезпечені,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
внесення до реєстру вимог кредиторів
вимоги ПАТ "Банк Форум" в сумі 7 823 509,48
грн. з віднесенням їх до четвертої
черги задоволення.

Також після оголошення про визнання
боржника банкрутом з грошовими
вимогами до боржника звернулось
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Луцьку на загальну
суму: 407 795, 37 грн., які правомірно
визнані судом першої інстанції та
включені до другої черги задоволення
вимог кредиторів.

Відповідно до абз. абз. 1-8, 11, 12 ч. 1 ст.46, ч.
ч. 2, 3, 6 ст.46 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство), після
завершення всіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: відомості за результатами
інвентаризації майна боржника та
перелік ліквідаційної маси; відомості
про реалізацію об'єктів ліквідаційної
маси з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів; довідка архівної установи
про прийняття документів, які
відповідно до закону підлягають
довгостроковому зберіганню; для
акціонерних товариств - копія
розпорядження про скасування
реєстрації випуску акцій, засвідчена
Національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку. Якщо за
результатами ліквідаційної процедури
після задоволення вимог кредиторів не
залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи - банкрута. Копія цієї
ухвали надсилається органу, який
здійснив державну реєстрацію
юридичної особи - банкрута, та органам
державної статистики для виключення
юридичної особи з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, а також власнику
майна та органам державної податкової
служби за місцезнаходженням банкрута.
Якщо ліквідатор не виявив майнових
активів, що підлягають включенню до
складу ліквідаційної маси, він
зобов'язаний подати господарському
суду ліквідаційний баланс, який
засвідчує відсутність у банкрута
майна. Якщо організаційно-правовою
формою юридичної особи - банкрута є
акціонерне товариство, то ліквідатор
здійснює дії щодо припинення обігу
акцій, передбачені законодавством.

Отже, звіт ліквідатора та поданий ним
ліквідаційний баланс є підсумковими
документами, які підтверджують належне
проведення ліквідатором всіх заходів
ліквідаційної процедури, повне
вчинення ним дій по виявленню
кредиторів та активів боржника, за
результатом розгляду яких суд приймає
рішення про можливість відновлення
платоспроможності боржника або
встановлює неможливість задоволення
вимог конкретних кредиторів та приймає
рішення про його ліквідацію та
припинення провадження у справі.
Ухвала про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
приймається за наслідком проведення
судового засідання, заслуховування
думки сторін у справі, в тому числі
кредиторів боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
ліквідатор - Череватий Л.Б. 28.05.2014 року
звернувся до господарського суду
Волинської області з клопотанням про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу (т.5, а.с.254).

Відповідно до ст.41 Закону про
банкрутство, ліквідатор з дня свого
призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника забезпечує його
збереження; виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; здійснює інвентаризацію та
оцінку майна банкрута; аналізує
фінансове становище банкрута; виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу, пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення банкруту
дебіторської заборгованості, тощо.

На виконання вимог ст.41 Закону про
банкрутство, арбітражним керуючим -
Череватим Л.Б. за час виконання
обов'язків ліквідатора з метою
здійснення ліквідаційної процедури
були здійснені наступні заходи.

Так, ліквідатором проведено фінансовий
аналіз боржника ТзОВ "Анко-Союз", за
результатами якого встановлено, що
основні засоби та інші матеріальні
цінності в товариства відсутні. Отже, з
врахуванням недостатності суми
грошових коштів та активів товариства
для погашення поточних боргів, строк
сплати яких настав, застосування
ліквідаційної процедури є єдиним
доцільним рішенням для виконання своїх
кредиторських вимог (висновок про
фінансовий аналіз ТзОВ "Анко-Союз").

Згідно звіту ліквідатора, в ході
ліквідаційної процедури, ліквідатором
з метою вжиття заходів, спрямованих на
пошук майна банкрута, останнім
зроблено відповідні запити на які
отримано наступні відповіді:

- Волинським обласним Бюро
технічної інвентаризації повідомлено,
що за ТзОВ "Анко-Союз" право власності
на об'єкти нерухомості не
зареєстровано (листи вих. № 250 від
13.01.2012р. та № 16/08 від 16.08.2013 р.);

- Державною інспекцією сільського
господарства Волинської області
надано інформацію про те, що за ТзОВ
"Анко-Союз" зареєстрованої
сільськогосподарської техніки не
виявлено. (лист вих. № 2042 від 28.08.2013р.);

- Волинською регіональною філією
державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру"
повідомлено, що у державному реєстрі
земель за ТзОВ "Анко-Союз"
зареєстровані земельні ділянки не
значаться (лист вих. № 898/07-03 від
04.09.2013р.);

- Управлінням державної
автомобільної інспекції УМВС України
у Волинській області повідомлено, що
згідно бази даних "Автомобіль"
транспортні засоби за ТзОВ "Анко-Союз"
не зареєстровано (лист № 863 від 10.10.2013р);

- Державною інспекцією з безпеки
на морському та річковому транспорті
повідомлено, що записи щодо суден
власником чи судновласником яких є
ТзОВ "Анко-Союз" - відсутні (лист № 2-13
від 12.09.2013 р.);

- Управлінням Держгірпромнагляду
у Волинській області повідомлено, що за
ТзОВ "Анко-Союз" машин, механізмів,
устаткування не зареєстровано (лист №
01-06 від 02.09.2013 р.).

Крім того, 19.08.2013р. на адресу директора
банкрута було направлено лист (№ 19/08-06
від 19.08.2013 р.) із вимогою передачі всіх
установчих, бухгалтерських, фінансових
документів, а також печаток та штампів.
На виконання вказаного листа було
здійснено передачу печатки, штампів,
установчих та інших документів,
пов'язаних з фінансово-господарською
діяльністю банкрута. Однак, серед
переданих документів не було жодного,
який би підтверджував наявність майна
на балансі банкрута, а також документів
(договорів тощо), які б підтверджували
наявність дебіторської заборгованості
та слугували б підставою для її
стягнення.

Відтак, ліквідатором майнових активів,
які б належали ТзОВ "Анко-Союз" та
становили б ліквідаційну масу
останнього виявлено не було.

Щодо витрат ліквідаційної процедури,
слід зазначити наступне:

- 420, 00 грн. - оплата за оголошення про
визнання боржника банкрутом та
введення ліквідаційної процедури;

- 14119,00 грн. - оплата праці ліквідатора
Череватого Л.Б. (дві мінімальні
заробітні плати) станом на 28.05.2013 року
залишилися непогашеними внаслідок
відсутності майнових активів в
банкрута.

Ліквідатором складено нульовий баланс
банкрута станом на 19.02.2014 року.

Таким чином, станом на 28.05.2014 року
банкрут - ТзОВ "Анко-Союз" не має
можливості погасити кредиторську
заборгованість у зв'язку з відсутністю
майнових активів.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону про
банкрутство, після завершення усіх
розрахунків з кредиторами ліквідатор
подає до господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс

Відповідно до ч.2 ст.46 названого Закону,
якщо за результатами ліквідаційної
процедури після задоволення вимог
кредиторів не залишилося майна,
господарський суд виносить ухвалу про
ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Отже, законодавством передбачено певну
сукупність дій, яку необхідно вчинити
ліквідатору в ході ліквідаційної
процедури, та перелік додатків до звіту
ліквідатора, які подаються суду разом
із зазначеним звітом та є предметом
дослідження в судовому засіданні за
підсумками ліквідаційної процедури;
подання звіту здійснюється
ліквідатором за наслідком всіх
проведених ним дій в ході
ліквідаційної процедури.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що ліквідатором банкрута в ході
ліквідаційної процедури здійснено всі
необхідні заходи, передбачені Законом
про банкрутство.

Згідно п.5 ст.45 Закону про банкрутство
вимоги, не задоволені за недостатністю
майна, вважаються погашеними.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ліквідатором не виявлено майна
банкрута, яке є предметом застави; не
виявлено майна банкрута, яке б
знаходилось у третіх осіб на
зберіганні або передавалось іншим
особам, та за яке не отримані кошти; на
час проведення ліквідаційної
процедури всі рахунки банкрута
закриті.

Враховуючи те, що після завершення
ліквідаційної процедури будь-які
майнові активи, необхідні для ведення
виробничої діяльності та своєчасного
погашення кредиторських вимог не
виявлені, що підтверджується запитами
ліквідатора банкрута та відповідями на
них відповідних державних органів, що
здійснюють реєстрацію та облік
рухомого та нерухомого майна та даними
інвентаризації, а поданий ліквідатором
ліквідаційний баланс банкрута
підтверджує неплатоспроможність
товариства та відповідає його дійсному
майновому стану, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку щодо
необхідності затвердження звіту
ліквідатора і ліквідаційного балансу,
ліквідацію банкрута як юридичної особи
та припинення провадження у справі.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Натомість,
скаржником не подано судовій колегії
належних та достатніх доказів, які
стали б підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду.
Посилання скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає безпідставними, документально
необґрунтованими, такими, що належним
чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвал
господарського суду Волинської
області ґрунтується на матеріалах і
обставинах справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні правові підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум" -
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Волинської області від 28.05.2014 року -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Огороднік К.М.