ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014 року
Справа №904/6103/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М .-
доповідача,

суддів: Лисенко О.М., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання:
Малику С.О.

За участю представників сторін:

від відповідача: Шурай А.В., довіреність
№12-171 від 25.07.13;

представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новомосковському районі
Дніпропетровської області на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 31.03.2014 року у справі №904/6103/13

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Новомосковському районі
Дніпропетровської області, м.
Новомосковськ Дніпропетровської
області

до Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Дніпропетровської
дирекції УДППЗ "Укрпошта" центу
поштового зв'язку №8, м.Новомосковськ

про стягнення 41 821,42 грн. за договором
про закупівлю послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 31.03.2014
року у справі №904/6103/13 (суддя Ярошенко
В.І.) відмовлено в задоволенні позовних
вимог управління Пенсійного фонду
України в Новомосковському районі
Дніпропетровської області до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Дніпропетровської дирекції УДППЗ
"Укрпошта" центу поштового зв'язку №8
про стягнення 41 821,42 грн.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що у відповідності до п.
4.3 та п. 6.3.5 Договору №43/16 від 17.02.2012 року
відповідач повинен був здійснити
остаточний розрахунок щодо сум
виплачених пенсій з позивачем до 5
числа місяця, наступного за звітним.
Оскільки 05.08.2012 року, що припадає на
неділю, відповідач провів останній
розрахунок за звітний місяць липень 2012
року та перерахував кошти 06.08.2012 року,
згідно з платіжним дорученням №9221.

Не погодившись з рішенням
господарського суду, до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду звернувся позивач
із апеляційною скаргою, в якій
зазначає, якщо сторонами спору
правочин щодо сплати неустойки вчинено
у письмовій формі, у разі порушення
строків розрахунків стосовно
основного зобов'язання, виникає
зобов'язання, в якому одна сторона
зобов'язання сплатити грошові кошти
іншій стороні у вигляді неустойки, а
інша (кредитор) має право вимагати
сплати неустойки, - сплата неустойки в
такому разі є зобов'язанням в розумінні
ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Просить оскаржуване рішення скасувати,
позовні вимоги задовольнити повністю.

02.07.2014 року від відповідача надійшов
відзив на апеляційну скаргу, в якому
представник зазначає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими, а рішення
господарського суду винесена у
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у справі.

03.07.2014 року оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення вимог апеляційної скарги
та просив оскаржуване рішення залишити
без змін.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату та час
судового засідання повідомлений
належним чином, також 03.07.2014 року від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи на іншу
дату, у зв'язку з неможливістю бути
присутнім у судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови пленуму
ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки розгляд справи може бути
відкладений виключно у зв'язку із
неможливістю розглянути справу у
даному судовому засіданні, а не у
зв'язку з неявкою сторін, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для прийняття рішення по справі. Таким
чином, підстави для відкладення
розгляду справи відсутні. Суд вважає,
що вжив усі залежні від нього заходи
для повідомлення позивача належним
чином про розгляд господарської справи
в апеляційній інстанції та реалізації
ним права судового захисту своїх
інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи позивача і давши їм
правову оцінку, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
доводи апеляційної скарги управління
Пенсійного фонду України в
Новомосковському районі
Дніпропетровської області не можуть
бути підставами для скасування
судового рішення з наступних підстав.

Предметом спору між сторонами є
стягнення штрафу у розмірі несвоєчасно
повернутих коштів в сумі 41 821 грн. 42 коп.,
яка визначена позивачем на підставі
акта №4/23 від 06.12.2012 року. Позивач
виходив з того, що відповідачем
порушено п. 6.3.5 Договору від 17.02.2012 року
(далі-Договір).

У відповідності до п.п. 4.3 та 6.3.5
Договору відповідач повинен був
здійснити остаточний розрахунок щодо
суми виплачених пенсій з позивачем до
5-го числа місяця, наступного за
звітним. Оскільки 05.08.2012 року - це
неділя, а виплати допомоги на поховання
та недоотримання пенсії проводились з
01 по 04 серпня 2012 року, за звітний період
відповідачем було проведено та
перераховано кошти 06.08.2012 року у
відповідності до платіжного доручення
№9221 (т.1 а.с.161.

В обґрунтування свого висновку
господарський суд правомірно
застосував положення ч. 5 ст. 254 ЦК
України, у відповідності до якої, якщо
останній день строку припадає на
вихідний, святковий або інший
неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місці вчинення
певної події, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що повернення коштів
сталося без порушення строків,
встановлених договором і відтак
застосування до даних правовідносин
положень ст. ст. 525 та 526 ЦК України є
обґрунтованим.

Посилання в апеляційній скарзі на
зміст листа від 31.07.2012 року (т.1 а.с.128)та
на зміст акта перевірки №4/23 від 06.12.2012
року (т.1 а.с.7-13), яким встановлено
порушення, не може бути підставою для
скасування постановленого у справі
судового рішення, оскільки воно
спростовується випискою банку та
платіжним дорученням. Суд першої
інстанції правильно становив всі
фактичні обставини справи, дав їм
правильну юридичну оцінку і підстави
для його скасування відсутні.

Згідно постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року №6 «Про судове рішення» - рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального та
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новомосковському районі
Дніпропетровської області на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 31.03.2014 року у справі №904/6103/13
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 31.03.2014 року у справі №904/6103/13
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст складений 08.07.2014 року.

Головуючий суддя
Л.М. Білецька

Суддя
О.М. Лисенко

Суддя
Ю.Б. Парусніков З