КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р. Справа№ 910/4920/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Калатай Н.Ф.

за участю представників:

Від позивача: представник Кошель І.А. -
за довіреністю.

Від відповідача: представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Ікс 5 рітейл груп Україна"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 14.05.2014 року

у справі №910/4920/14 (суддя Чебикіна
С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес груп Ю"

до Приватного акціонерного
товариства "Ікс 5 рітейл груп Україна"

про стягнення 574 311,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Бізнес
груп Ю" звернулось до Господарського
суду м. Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Ікс 5 рітейл
груп Україна" про стягнення 574 311,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору
купівлі-продажу з відстрочкою платежу
№ 1949 від 01.11.2011 року щодо оплати за
поставлений позивачем товар.

Позивачем до Господарського суду м.
Києва подано заяву про зменшення
позовних вимог у зв'язку з частковою
оплатою відповідачем заборгованості
за поставлений товар у розмірі 5 091,44
грн. (а.с. 61), у зв'язку з чим позивач
просить суд стягнути з відповідача 569
219,68 грн. боргу за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 14.05.2014 року у справі № 910/4920/14 позов
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
надані позивачем видаткові накладні не
містять підписів керівників
підприємств або уповноважених осіб,
печатки товариства.

Апелянт стверджує про те, що позивачем
не надано до суду жодного первинного
документа, оформленого відповідно до
вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Крім цього, апелянт зазначає, що
позивачем не надано довіреностей на
отримання товару.

Позивачем надано відзив на апеляційну
скаргу, в якому він проти її вимог
заперечує та просить суд залишити її
без задоволення.

Відповідачем не використано наданого
йому законом права на участь його
представника у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції. Причин неявки
суду не повідомлено. Матеріали справи
містять докази належного повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання, а саме поштове повідомлення
№ 09167521.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представника відповідача за наявними в
матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та відзиву, дослідивши зібрані у справі
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, судова колегія
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.11.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бізнес груп Ю"
(продавець) та Закритим акціонерним
товариством "Ікс 5 рітейл груп Україна"
(яке змінило назву на Приватне
акціонерне товариство "Ікс 5 рітейл
груп Україна") (покупець) було укладено
договір №1949, за умовами якого
продавець зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець приймає
та оплачує на умовах і у порядку,
визначених цим договором, товар в
асортименті, кількості та за цінами,
вказаними у накладних, що засвідчують
передачу-приймання товару від продавця
покупцю (накладні) та є невід'ємними
частинами цього договору.

Згідно з п. 1.3. договору право власності
на товар переходить від продавця до
покупця з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
накладної.

У п. 2.1. договору сторони передбачали, що
асортимент та кількість товару
зазначається у накладних.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили,
що ціни на товар вказуються у накладних
продавця, що є додатками до цього
договору.

Відповідно до п. 3.2. договору покупець
оплачує поставлений продавцем товар
протягом 22 банківських днів з моменту
передачі такої партії товару.

Як передбачено ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з
положеннями ст. 526 ЦК України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

За приписами ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.
У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.
Якщо покупець відмовився прийняти та
оплатити товар, продавець має право за
своїм вибором вимагати оплати товару
або відмовитися від договору
купівлі-продажу. Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що на
виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 574 311,12 грн., що підтверджується
видатковими накладними, підписаними
уповноваженими представниками сторін
та скріпленими відповідними штампами
(а.с.16-47).

Крім того, про наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за поставлений останнім
товар на суму 574 311,12 грн. свідчить Акт
звірки взаємних розрахунків за період
з 01.02.2014 року по 04.03.2014 року, підписаний
та скріплений печатками обох сторін
(а.с. 52).

Судова колегія не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що надані
позивачем видаткові накладні не
містять підписів керівників
підприємств або уповноважених осіб,
печатки товариства та те, що позивачем
не надано довіреностей на отримання
товару, з огляду на наступне.

Згідно п. 13 Інструкція про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.1996р. №99 при
централізовано-кільцевих перевезеннях
цінностей підприємствам їх відпуск
постачальниками може здійснюватися
без довіреності, якщо одержувач
цінностей за підписом керівника і
головного бухгалтера підприємства або
інших осіб, які уповноважені
підписувати довіреності, повідомив
постачальника про зразок печатки
(штампу), якою матеріально
відповідальна особа, що буде приймати
цінності, завіряє на супровідних
документах (накладній, акті, ордері
тощо) свій підпис про одержання
цінностей.

Матеріали справи свідчать про те, що на
виконання вимог зазначеної вище
інструкції 08.11.2012 року відповідачем
була надана позивачу необхідна
інформація з переліком матеріально-
відповідальних осіб підприємства,
уповноважених на отримання товару за
договором №1949 від 01.11.2011 р., із зразками
їх підписів та відбитками штампів
відповідача прямокутної форми з різною
нумерацією, якими засвідчуються їх
підписи на накладних (їх копії
містяться в матеріалах справи).

Дослідивши видаткові накладні, надані
позивачем, судовою колегією
встановлено, що підписи уповноважених
осіб відповідача та відбитки штампів
відповідача на вказаних вище
видаткових накладних співпадають із
прізвищами уповноважених на отримання
товару матеріально-відповідальних
осіб, зразками їх підписів та
відбитками штампів відповідача,
наданих відповідачем зразків позивачу
у відповідних листах, які містяться в
матеріалах справи.

Отже, судова колегія приходить до
висновку про те, що підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
документом у розумінні Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар.

Таким чином, судова колегія не звертає
уваги на доводи апеляційної скарги про
те, що позивачем не надано до суду
жодного первинного документу,
оформленого відповідно до вимог Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», як
необґрунтовані.

З огляду на встановлені вище обставини,
судова колегія приходить до висновку
про те, що товар був отриманий
уповноваженими посадовими особами
відповідача.

Крім того, здійснення відповідачем
часткової оплати за поставлений
позивачем товар свідчить про те, що
даний товар відповідачем був
отриманий.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку про те, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
суми боргу у розмірі 569 219,68 грн.,
враховуючи заяву про зменшення
позовних вимог, є обґрунтованою,
підтвердженою та такою, що підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Апелянтом належними та допустимими
доказами не спростовані встановлені
вище обставини.

Враховуючи встановлене вище, судова
колегія дійшла висновку про те, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, рішення місцевого
господарського суду, яким позов
задоволено, відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи;
колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Судом першої інстанції вірно дотримані
вимоги ст. 49 ГПК України щодо
покладення судового збору за подання
позовної заяви на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Ікс 5 рітейл
груп Україна" на рішення
Господарського суду м. Києва від 14.05.2014
року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 14.05.2014 року у справі № 910/4920/14 - без
змін.

3. Матеріали справи № 910/4920/14 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.О. Алданова

Н.Ф. Калатай