ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Справа № 910/21961/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіСаранюка В.І. -
доповідача у справісуддівГольцової
Л.А. Кочерової Н.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто"на
рішення відгосподарського суду міста
Києва 24.01.2014та на постанову
відКиївського апеляційного
господарського суду 11.03.2014у справі
господарського суду№ 910/21961/13 міста
Києваза позовомПублічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія
"Гарант-Авто"доПублічного акціонерного
товариства "Автобаза №1"простягнення 10
203,90 грн.за участю представників сторін:

від позивача - Волчек Н.М.

від відповідача - Гогітідзе
В.Ф.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Автобаза №1" про стягнення
10 203,90 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.01.2014 у справі № 910/21961/13
(суддя Куркотова Є.Б.) у задоволенні
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 у справі
№ 910/21961/13 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя Баранець О.М., судді
Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.) за наслідками
розгляду апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" рішення господарського
суду міста Києва від 24.01.2014 залишено без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто",
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 та
рішення господарського суду міста
Києва від 24.01.2014 у справі № 910/21961/13 та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
встановлених обставин справи, а також
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція перевіряє
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
на підставі встановлених фактичних
обставин справи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.07.2011 між Публічним
акціонерним товариством "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" в особі
Київської філії "Лівобережна" та
Публічним акціонерним товариством
"Автобаза №1" укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, оформлений полісом № АА/5393099,
об'єктом страхування за яким є майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням майном, а саме:
автомобілем "Volvo", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок
настання страхових випадків, зокрема,
події, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час ДТП, яка сталася
за участю забезпеченого транспортного
засобу і внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована за договором (полісом).

11.08.2011 о 15 годині 30 хвилин водій ОСОБА_6,
керуючи автомобілем "Volvo", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, на вул.
Братиславська, 7 в м. Києві не
контролював технічний стан
транспортного засобу, допустив
відокремлення лівого заднього колеса,
яке в свою чергу зіткнулось з
автомобілем "Volvo", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
призвело до механічного пошкодження
транспортного засобу, чим порушив п. 1.5
Правил дорожнього руху.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи подорожнього листа від № 108973,
виписаного Публічним акціонерним
товариством "Автобаза №1", ОСОБА_6 є
працівником Публічного акціонерного
товариства "Автобаза №1", а саме працює
на посаді водія.

08.09.2011 Деснянським районним судом міста
Києва було винесено постанову у справі
№ 3-6028 про визнання винним у скоєнні
адміністративного правопорушення
водія ОСОБА_6 та закриття справи за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП щодо нього.

Відповідно до звіту № 549 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу "Volvo", державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, складеного 17.08.2011
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7,
вартість матеріального збитку,
завданого власникові автомобіля "Volvo",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що дорівнює вартості відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 12 856,68 грн.

Страховим актом №131375 від 30.01.2012
Публічне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" визнано пошкодження
транспортного засобу марки "Volvo",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
внаслідок ДТП, що сталося 11.08.2011 о 15
годині 30 хвилин на вул. Братиславська, 7
в м. Києві, страховим випадком та
призначено до виплати в якості
страхового відшкодування 10 203,90 грн.

09.02.2012 на підставі страхового акту
позивач, виконуючи свої зобов'язання за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, оформленим полісом №АА/5393099,
здійснив виплату страхового
відшкодування в сумі 10 203,90 грн. на
рахунок ПВКП "Пріор", що
підтверджується платіжним дорученням
№1607.

Вважаючи, що дорожньо-транспортна
пригода трапилась внаслідок
невідповідності технічного стану
транспортного засобу "Volvo", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить відповідачу та знаходився під
керуванням його працівника, звернулось
до суду з регресним позовом про
стягнення 10 203,90 грн. на підставі ст. 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Рішення суду першої інстанції та
постанова апеляційного господарського
суду мотивовані посиланням на ст. 1191
Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", ст. 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, п. 1.5 Правил дорожнього
руху. Відмовляючи у задоволенні позову,
суди попередніх інстанцій виходили з
відсутності у матеріалах справи
доказів невідповідності технічного
стану чи недоліків транспортного
засобу "Volvo", державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, існуючим вимогам Правил
дорожнього руху, які визначені зокрема
розділом 31 Правил. Суди зазначили, що
08.09.2011 Деснянським районним судом міста
Києва було винесено постанову у справі
№ 3-6028 про визнання винним у скоєнні
адміністративного правопорушення
водія ОСОБА_6 та закриття справи за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП щодо нього.
При цьому суди вказали, що зазначеною
постановою не встановлено, що
невідповідність технічного стану чи
недоліків транспортного засобу "Volvo",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
Правилам дорожнього руху, зокрема,
вимогам розділу 31 Правил,
безпосередньо призвело до ДТП.

В обґрунтування касаційної скарги
Публічне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" посилається на порушення
судами попередніх інстанцій ст. 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та ст. 61
Цивільного процесуального кодексу
України. При цьому скаржник зазначає,
що дорожньо-транспортна пригода
сталась внаслідок незабезпечення
відповідачем технічного стану
транспортного засобу "Volvo", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з
чим позивач отримав право на
відшкодування суми виплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п. г) п. 38.1 ст. 38 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо дорожньо-транспортна
пригода визначена в установленому
порядку безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, з постанови Деснянського
районного суду м. Києва від 08.09.2011 у
справі № 3-6028 вбачається, що ДТП сталася
в результаті порушення водієм ОСОБА_6
вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 № 1306
передбачено, що дії або бездіяльність
учасників дорожнього руху та інших
осіб не повинні створювати небезпеку
чи перешкоду для руху, загрожувати
життю або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків. Особа, яка
створила такі умови, зобов'язана
негайно вжити заходів до забезпечення
безпеки дорожнього руху на цій ділянці
дороги та вжити всіх можливих заходів
до усунення перешкод, а якщо це
неможливо, попередити про них інших
учасників дорожнього руху, повідомити
підрозділ міліції, власника дороги або
уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судами, позивач доказів
невідповідності технічного стану чи
недоліків транспортного засобу "Volvo"
Правилам дорожнього руху не надав.
Жодного експертного висновку стосовно
причин відокремлення лівого заднього
колеса застрахованого транспортного
засобу або проведення огляду
автомобіля на предмет наявності
технічних несправностей безпосередньо
після ДТП матеріали справи не містять.

Натомість, судами встановлено, що
автомобіль "Volvo", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, пройшов
предрейсову підготовку та огляд, що
підтверджується підписом механіка у
подорожньому листі № 108973 від 09.08.2011.

З огляду на наведене та зважаючи на
відсутність доказів, які б
підтверджували, що
дорожньо-транспортна пригода 11.08.2011 є
безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу "Volvo"",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху, колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
судів попередніх інстанцій, зводяться
до переоцінки доказів у справі, що
виходить за межі повноважень суду
касаційної інстанції, передбачених
ст.ст. 1115, 1117 Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підстав для скасування рішення
господарського суду міста Києва від
24.01.2014 та постанови Київського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014 у справі № 910/21961/13 колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 24.01.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 у справі
№ 910/21961/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
Саранюк В.І.

Судді
Гольцова Л.А.

Кочерова Н.О.