ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 липня 2014 року Справа № 16/395 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. -
доповідача у справісуддівГольцової
Л.А. Кочерової Н.О.розглянувши
матеріали касаційної скарги ОСОБА_4на
рішення від та на постанову
відгосподарського суду міста Києва
06.03.2014 Київського апеляційного
господарського суду 15.05.2014у справі
господарського суду№ 16/395 міста
Києваза позовомОСОБА_4до
1.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
фінансовий центр", 2.Приватного
акціонерного товариства "Український
науково-дослідний інститут харчування,
біотехнології та
фармації"провідновлення становища, яке
існувало до порушення

ВСТАНОВИВ:

Подана ОСОБА_4 касаційна скарга на
рішення господарського суду міста
Києва від 06.03.2014 та на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 15.05.2014 у справі
№ 16/395 не відповідає вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України, якою встановлено вимоги щодо
форми і змісту касаційної скарги, до
скарги додаються, зокрема, докази
сплати судового збору.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44
Господарського процесуального кодексу
України).

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду апеляційної і
касаційної скарги на рішення суду
судовий збір справляється у розмірі 70
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Відповідно до пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
справляється у розмірі 2 (двох)
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а за подання позовної
заяви немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Як роз'яснено у п. 2.11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 № 7 якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 № 719-VII розмір мінімальної
заробітної плати з 1 січня становить 1218
грн.

ОСОБА_4 звернулась до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
фінансовий центр" та Приватного
акціонерного товариства "Український
науково-дослідний інститут харчування,
біотехнології та фармації" про
відновлення становища, яке існувало до
порушення шляхом зобов'язання
відповідача 1 провести коригувальну
операцію щодо внесення змін до реєстру
власників іменних цінних паперів
відповідача 2, складеного відповідачем
1 та відновити його станом на 01.02.2009;
визнання нечинним з 01.02.2009 реєстру
власників іменних цінних паперів
відповідача 2, складеного відповідачем
1; визнання єдиним дійсним реєстром
власників іменних цінних паперів
відповідача 2, реєстр складений
відповідачем 1; визнання недійсним
збільшення розміру статутного
капіталу товариства шляхом збільшення
кількості акцій існуючої номінальної
вартості за рахунок додаткового внеску
на підставі рішення загальних зборів
акціонерів від 12.02.2009 відповідача 2;
визнання недійсним закритого
(приватного) розміщення акцій, що
відбулося в період з 30.03.2009 по 24.04.2009
(включно) відповідача 2.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 06.03.2014, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.05.2014 у справі
16/395 у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено повністю.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4
просить рішення господарського суду
міста Києва від 06.03.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 15.05.2014 у справі
№ 16/395 скасувати та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи вимоги касаційної скарги
щодо скасування вказаних судових актів
у повному обсязі, колегія суддів
зазначає, що за подання скарги
заявником повинно бути сплачено
судовий збір у розмірі 4 263 грн. (за п'ять
вимог немайнового характеру).

При цьому до касаційної скарги
скаржником додано квитанцію від 03.06.2014
№ QS21850666, що підтверджує сплату
судового збору лише в сумі 852,61 грн.,
тобто у меншому розмірі, ніж
встановлено Законом України "Про
судовий збір".

З огляду на вказане, скаржником не
надано доказів сплати судового збору у
встановленому розмірі, що зумовлює
повернення касаційної скарги
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються,
зокрема, докази надсилання її копії
іншій стороні у справі.

До матеріалів касаційної скарги від
03.06.2014 в якості доказів надіслання
копії касаційної скарги іншим сторонам
у справі додані ксерокопії фіскальних
чеків №№ 0376, 0377 від 03.06.2014 та ксерокопії
описів вкладення у цінний лист №№
771, 763 від 03.06.2014.

Відповідно до пункту 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 року № 11 "Про деякі
питання практики застосування розділу
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України", розрахунковий
документ встановленої форми, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку (оригінал касового чека,
розрахункової квитанції, тощо), може
вважатися належним доказом надсилання
іншій стороні у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї
документів.

З огляду на те, що до касаційної скарги
в якості доказів направлення копії
касаційної скарги Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний фінансовий центр" та
Приватному акціонерному товариству
"Український науково-дослідний
інститут харчування, біотехнології та
фармації" додані копії фіскальних
чеків та описів вкладення, то вони не
можуть вважатися належними доказами
надіслання копій скарги іншим сторонам
у справі, що є підставою для повернення
касаційної скарги відповідно до пункту
3 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Неповідомлення сторони у справі про
звернення з касаційною скаргою порушує
процесуальні права цієї сторони,
принципи рівності та змагальності
сторін, закріплені ст.ст. 42, 43
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
господарського суду міста Києва від
06.03.2014 та на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
15.05.2014 у справі № 16/395 повернути
скаржнику.

Повернути ОСОБА_4 (01021, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий
збір в сумі 852 (вісімсот п'ятдесят дві)
грн. 61 коп., сплачений згідно квитанції
від 03.06.2014 № QS21850666.

Головуючий суддя
Саранюк В.І.

Судді
Гольцова Л.А.

Кочерова Н.О.