ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2014 р.
Справа № 911/2410/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАКСИМУС
КОНСТРАКШН»

до Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області

про стягнення 11 494,02рн.

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від позивача Лятіфова Т.Б. (дов. № 14/02
від 14.02.2014р.);

від відповідача Бондаренко А.О. (дов. №
22 від 11.09.2013р.).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МАКСИМУС
КОНСТРАКШН» (далі - позивач) звернулося
з позовом до Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області (далі - відповідач)
про стягнення 10 224рн. боргу за виконані
згідно договору на здійснення
авторського нагляду № Р3 від 20.12.2012р.
роботи, 1 124,64грн. інфляційних втрат та
145,38грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором на
здійснення авторського нагляду № Р3
від 20.12.2012р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.06.2014р. порушено
провадження у справі № 911/2410/14, розгляд
справи призначено на 04.07.2014р.

04.07.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника відповідача надійшов
відзив на позов (вх. № 12938/14 від 04.07.2014р.),
згідно якого останній просив суд
залучити до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Головне
управління Міндоходів у Київській
області та Управління державної
казначейської служби в Обухівському
районі Київської області, у
задоволенні якого відмовлено судом у
зв'язку з безпідставністю останнього
та тим, що рішенням у даній справі не
може вплинути на їх права та обов'язки
щодо однієї із сторін спору.

У судовому засіданні 04.07.2014р.
представник позивача підтримав позов
повністю, представник відповідача не
заперечив проти задоволення позову.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2012р. між Державною податковою
інспекцією в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області (Замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «МАКСИМУС
КОНСТРАКШН» (Виконавець) укладено
договір на здійснення авторського
нагляду № Р3, згідно якого замовник
зобов'язався доручити, а виконавець -
згідно положень ДБН А.2.2-4-2003 та умов
договору здійснювати авторський
нагляд (надалі - роботи) по об'єкту
«Реконструкція з добудовою
адміністративних приміщень Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі по вул. Каштановій, 20 в м. Обухів»
(І-а черга реконструкція) (надалі -
об'єкт)), а замовник - прийняти ці роботи
та оплатити їх.

Загальна вартість робіт за договором
визначена сторонами в розмірі: 10 224грн.,
в тому числі ПДВ 20 % - 1 704грн. Розрахунок
вартості робіт затверджується
сторонами у Додатку № 1 до договору,
який є невід'ємною частиною. Оплата
робіт виконавця проводиться
замовником протягом 5-ти банківських
днів з дати підписання сторонами акту
приймання робіт з авторського нагляду
в розмірі, встановленому у п. 2.1.
договору, шляхом перерахування
відповідної суми грошових коштів на
рахунок виконавця, зазначений у
договорі (п.п. 2.1., 2.2. договору).

Згідно п.п. 3.1., 3.2. договору строк
здійснення авторського нагляду
спеціалістами виконавця
встановлюються сторонами до 31 грудня
2012 року. За необхідності, за згодою
сторін, здійснення авторського нагляду
по об'єкту може бути продовжено, шляхом
укладення додаткової угоди до
договору.

Відповідно до п. 4.2. договору здача і
приймання робіт оформлюється актом
приймання робіт з авторського нагляду,
що складається у двох примірниках,
підписується сторонами та є підставою
для проведення розрахунків.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що
договір набирає сили з моменту
підписання його сторонами і діє до
31.12.2012р.

На виконання п. 1.1. договору на
здійснення авторського нагляду № Р3
від 20.12.2012р. позивач виконав роботи на
суму 10 224грн., що підтверджується актом
здачі-прийняття робіт № 1-Р3 від 26.12.2012р.
(а.с. 22), підписаним та скріпленим
печатками обох сторін договору.

Відповідач свій обов'язок,
передбачений п. 2.2. договору, з оплати
виконаних згідно договору робіт, не
виконав, борг не сплатив, внаслідок
чого борг відповідача перед позивачем
за виконані згідно договору на
здійснення авторського нагляду № Р3
від 20.12.2012р. роботи на момент прийняття
судового рішення у даній справі склав
10 224грн., що підтверджується довідкою
ПАТ «ВТБ Банк» № 153/126-г від 27.06.2014р. (а.с.
56), актом звірки розрахунків від 01.04.2014р.
(а.с. 45), підписаним та скріпленим
печатками обох сторін договору.

Предметом позову є вимоги про
стягнення 10 224рн. боргу за виконані
згідно договору на здійснення
авторського нагляду № Р3 від 20.12.2012р.
роботи, 1 124,64грн. інфляційних втрат та
145,38грн. 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли
підрядні правовідносини

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1.
договору на здійснення авторського
нагляду № Р3 від 20.12.2012р. позивач
виконав роботи на суму 10 224грн., що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт № 1-Р3 від 26.12.2012р. (а.с. 22),
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін договору; відповідач свій
обов'язок, передбачений п. 2.2. договору,
з оплати виконаних згідно договору
робіт, не виконав, борг не сплатив,
внаслідок чого борг відповідача перед
позивачем за виконані згідно договору
на здійснення авторського нагляду № Р3
від 20.12.2012р. роботи на момент прийняття
судового рішення у даній справі склав 10
224грн., що підтверджується довідкою ПАТ
«ВТБ Банк» № 153/126-г від 27.06.2014р. (а.с. 56),
актом звірки розрахунків від 01.04.2014р.
(а.с. 45), підписаним та скріпленим
печатками обох сторін договору.

Крім того, суд звертає увагу сторін на
те, що затримка бюджетного
фінансування не може бути підставою
для неоплати виконаних робіт, оскільки
відповідно до частини другої статті 617
ЦК України, частини другої статті 218 ГК
України та рішення Європейського суду
з прав людини у справі „Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від 18
жовтня 2005 року відсутність бюджетних
коштів не може бути підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Аналогічна позиція міститься у
постанові Верховного Суду України №
11/446 від 15.05.2012р.

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 10 224рн. боргу за
виконані згідно договору на здійснення
авторського нагляду № Р3 від 20.12.2012р.
роботи є обґрунтованою,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно підлягає
задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язання за договором
на здійснення авторського нагляду № Р3
від 20.12.2012р., позивачем за період з
грудня 2013р. по червень 2014р. нараховано 1
124,64грн. інфляційних втрат та 145,38грн. 3 %
річних за період з 27.12.2013р. по 17.06.2014р.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також
періоди нарахування інфляційних втрат
та 3 % річних, що вказані позивачем в
поданому розрахунку інфляційних втрат
та 3 % річних (а.с. 14-15), арифметично
вірний розрахунок інфляційних втрат,
нарахованих за період з грудня 2013р. по
червень 2014р. та 3 % річних, нарахованих
за період з 27.12.2013р. по 17.06.2014р. складає 1
083,74грн. інфляційних втрат та 145,38грн. 3 %
річних. Відтак, вимога про стягнення 1
124,64грн. інфляційних втрат підлягає
частковому задоволенню у розмірі 1
083,74грн. інфляційних втрат, а вимога про
стягнення 145,38грн. 3 % річних підлягає
задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення 10 224рн.
боргу за виконані згідно договору на
здійснення авторського нагляду № Р3
від 20.12.2012р. роботи, 1 083,74грн.
інфляційних втрат та 145,38грн. 3 % річних є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області (08700, Київська обл., м.
Обухів, вул. Каштанова, буд. 20;
ідентифікаційний код 38767017) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАКСИМУС
КОНСТРАКШН» (08700, Київська обл., м.
Обухів, вул. Промислова, буд. 9;
ідентифікаційний код 31201909) 10 224 (десять
тисяч двісті двадцять чотири гривні) 00
коп. боргу за виконані згідно договору
на здійснення авторського нагляду № Р3
від 20.12.2012р. роботи, 1 083 (одну тисячу
вісімдесят три гривні) 74 коп.
інфляційних втрат, 145 (сто сорок п'ять
гривень) 38 коп. 3 % річних та 1 820 (одну
тисячу вісімсот двадцять гривень) 50
коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову -
відмовити.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 08.07.2014р.

Суддя
П.В. Горбасенко