ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 р.
Справа № 917/883/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біобаланс", 36022, м.
Полтава вул. Старий Поділ, 3А

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яромир-Агро", 37044,
Полтавська область, Пирятинський
район, с. Вікторія, вул. Київська, 4, корп.
В

про стягнення 91000,00 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Салашний М.О.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 03.07.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 91000,00 грн. боргу
згідно договору про надання послуг № 13
від 10.07.2012 року.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 45), відзиву на позовну
заяву до суду не надав.

У зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи, достатньо і
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про час, дату та
місце проведення судового засідання, а
його неявка не перешкоджає розгляду
справи по суті, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами на підставі
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача, суд
встановив:

10.07.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Яромир-Агро"
(відповідач, замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Біобаланс"
(позивач, виконавець) було укладено
договір про надання послуг за № 13 (а.с.
8-9), відповідно до якого виконавець взяв
на себе зобов'язання щодо надання
біологічного засобу захисту рослин -
трихограми (далі - біопродукція) в
кількості 260 млн. на площу, передбачену
даним договором, а замовник - оплатити
послуги згідно умов цього договору (п.
1.1. договору).

У відповідності до 7.5. договору про
надання послуг № 13 від 10.07.2012 року (далі
- договір) цей договір вступає в силу з
моменту підписання сторонами і діє до
31.12.2012 року.

Згідно п. 4.1. договору послуги
здійснюються у строк до 20.07.2012 року.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору
загальна вартість біопродукції (ціна
договору) становить 91000,00 грн.

Положеннями п. 3.1. визначено, що оплата
за надання послуг здійснюється до
28.12.2012 року.

Позивач виконав взяті на себе за
договором зобов'язання належним чином
та в повному обсязі, що підтверджується
підписаним сторонами актом виконаних
робіт б/н від 12.07.2012 року (а.с. 11).

Разом із тим, відповідач в порушення
своїх зобов'язань за надані послуги не
розрахувався, що і стало приводом для
звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник - оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
визначено договором. Положення цієї
глави (гл. 63) можуть застосовуватися до
всіх договорів про надання послуг, якщо
це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, обов'язок
відповідача своєчасно та в повному
обсязі здійснювати оплату послуг, а
також строки його виконання визначено
п. п. 1.1., 1.2., 3.1., 3.2. спірного договору.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин щодо надання послуг,
обсяги та вартість наданих послуг, факт
наявності заборгованості за надані
послуги в розмірі 91000,00 грн. та факт
прострочення виконання грошових
зобов'язань відповідачем.

З урахуванням наведеного позовні
вимоги про стягнення з відповідача
91000,00 грн. боргу є правомірними та
обгрунтованими, внаслідок чого
підлягають задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них при вирішенні спорів, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яромир-Агро" (37044,
Полтавська область, Пирятинський
район, с. Вікторія, вул. Київська, 4, корп.
В, код за ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біобаланс" (36022, м.
Полтава вул. Старий Поділ, 3А, код за
) - 91000,00 грн. боргу та 1827,00
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 08.07.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.