ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р.
Справа № 911/1048/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом заступника
Бориспільського міжрайонного
прокурора в інтересах держави, в особі
Щасливської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, с. Щасливе, Бориспільського
району

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
організації житлового будівництва", с.
Проліски Бориспільського району

про стягнення 2024810,00 грн.

за участю представників: згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Заступником Бориспільського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави, в особі Щасливської сільської
ради Бориспільського району Київської
області (надалі позивач) заявлено позов
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
організації житлового будівництва"
(надалі відповідач) про стягнення
2024810,00грн., з яких: 1926533,00 грн. основний
борг, 25122,00 грн. інфляційні втрати та
73155,00 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не виконуються
зобов'язання за договором про пайову
участь у створенні
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури від 17.04.2009 р. № 13.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.03.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 16.04.2014 р.

Присутнім у судовому засіданні
прокурором подано документи
витребувані ухвалою суду від 28.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.04.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача розгляд справи відкладено
на 14.05.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.05.2014 р., у порядку ст. 69 ГПК
України, продовжено строк вирішення
даного спору на п'ятнадцять днів,
розгляд справи відкладено на 04.06.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.06.2014 р. відкладено розгляд
справи на 12.06.2014 р.

У судове засідання представник
відповідача повторно не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду від 28.03.2014 р. не виконав.

Присутнім у судовому засіданні 12.06.2014 р.
представником позивача, на виконання
вимог ухвали суду, було подано докази
розміщення оголошення у газеті "Час
Київщини" про виклик до суду
представника відповідача - Товариства
з обмеженою відповідальністю "Компанія
з організації житлового будівництва".

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.06.2014 р. продовжено строк
розгляду спору у даній справі у порядку
ст. 69 ГПК України та у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача розгляд справи відкладено
на 25.06.2014 р.

23.06.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник позивача подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
додаткових доказів.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового засідання ухвалами суду від
28.03.2014 р., 16.04.2014р., 14.05.2014 р., 04.06.2014 р. та
12.06.2014 р. явку представника в судове
засідання не забезпечив, про причини
неявки суд не повідомив.

У п.п. 3.9.1, 3.9.2 роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", вказано, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р.
№ 755-IV, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Представником позивача, на виконання
вимог ухвал суду, подано витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, з
якого вбачається, що місцезнаходженням
відповідача є: 08325, Київська область,
Бориспільський район, с. Проліски, вул.
П. Морозова, буд. 8, що свідчить про те, що
останній був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, оскільки копії винесених судом
ухвал були направлені на вказану
адресу.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
учасників судового процесу, суд

встановив:

17 квітня 2009 року між Щасливською
сільською радою Бориспільського
району Київської області (позивач у
справі) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Оргжитлобуд»
(забудовник, відповідач у справі) було
укладено договір №13 про пайову участь
у створенні інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури (далі
договір), відповідно до п. 1.2. якого
предметом останнього є домовленість
сторін про розмірі пайової участі
забудовника у створенні
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури Щасливської сільської
ради (в подальшому пайова участь).

Відповідно до п. 1.4. договору вихідним
об'єктом визначення розміру пайової
участі замовника є будівництво 8-ми
поверхового житлового будинку.

Розмір пайової участі становить 10%
проектно-кошторисної вартості об'єкту
будівництва є остаточним і не підлягає
зміні незалежно від змін законодавства
(п. 1.5. договору).

Згідно з п. 1.6. договору вартість
спорудження об'єкту будівництва
визначається на підставі
проектно-кошторисної документації.

Остаточний розмір пайової участі в
грошовому еквіваленті визначається на
момент закінчення будівництва та здачі
об'єкту в експлуатацію (п. 4.6. договору).

У декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 21.12.2012 р. №КС7
остаточною вартістю вихідного об'єкта
визначено 19265336,00грн.

Відповідно до п.п. 4.2. та 4.5 договору
забудовник має право здійснити пайову
участь єдиною сплатою або частковими
пайовими внесками протягом терміну дії
договору. Обов'язок сплати пайової
участі виникає у забудовника після
отримання ним дозволу на виконання
будівельних робіт. За взаємною згодою
сплата внесків може бути здійснена до
моменту отримання відповідного
дозволу.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання і діє до моменту повного
виконання забудовником своїх
зобов'язань (п. 7.1. договору).

З змісту вказаного договору
вбачається, що сторони не погодили
строк (термін) протягом якого
відповідач має здійснити пайову
участь, оскільки п. 4.2. договору
встановлено, що забудовник має право
здійснити пайову участь єдиною сплатою
або частковими пайовими внесками
протягом терміну дії договору, а п. 7.1.
договору сторони погодили, що останній
вступає в силу з моменту його
підписання і діє до моменту повного
виконання забудовником своїх
зобов'язань. З огляду на зазначене,
відповідач наділений правом здійснити
пайову участь протягом терміну дії
договору, у той час, як договір діє до
моменту повного виконання
забудовником своїх зобов'язань, у тому
числі, і зобов'язання щодо здійснення
пайового внеску.

Відповідно до частини другої ст. 530 ЦК
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

До тверджень прокурора, вказаних у
позовній заяві, щодо того, що строк
виконання зобов'язання по здійсненні
пайової участі (сплаті коштів) на
підставі п.4.6. договору настав з 22.12.2012
р., тобто після подання відповідачем
декларації про готовість об'єкта до
експлуатації від 21.12.2012 р., суд
ставиться критично, оскільки у п.4.6.
договору вказано термін у який
визначається остаточний розмірі
пайової участі, а не строк виконання
зобов'язання по здійсненні пайової
участі.

Крім того, суд ставиться критично до
тверджень позивача про те, що останнім
03.05.2012 р. було вручено під розписку
керівнику відповідача Мілевському В.В.
копію листа Щасливської сільської ради
від 26.04.2012 р. №576, який, на думку
позивача, є претензією у розумінні ст.530
ЦК України, оскільки станом на 03.05.2012р.
сторонам не було відомо остаточний
розмір пайової участі, а у вказаному
листі позивач просить відповідача
подати до сільської ради
проектно-кошторисну документацію, а не
здійснити пайову участь.

В той же час, відповідно до п. 4.5.
договору №13 про пайову участь у
створенні інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури обов'язок
щодо часткової сплати суми пайової
участі, відповідно до даних
проектно-кошторисної документації, яка
була наявна у відповідача, у останнього
виник після отримання ним дозволу на
виконання будівельних робіт.

Разом з тим, у матеріалах справи
наявний лист Щасливської сільської
ради від 13.06.2014 р. №703 у якому позивач
просить відповідача сплатити кошти
пайової участі у розмірі 1951655,60 грн. та
фіскальний чек від 13.06.2014 р. №3500, який
свідчить про факт направлення
вказаного листа (претензії)
відповідачеві.

Відповідно до приписів частини другої
ст. 530 ЦК України, з урахуванням
поштового обігу, відповідач мав
остаточно сплатити суму пайової участі
(сплатити кошти) у розмірі 1951655,60 грн. у
термін до 24.06.2014 р., відповідно,
прострочення по сплаті вказаного боргу
наступило з 24.06.2014 р.

У свою чергу, як зазначають прокурор та
позивач, відповідач взяті на себе
зобов'язання за вказаним вище
договором №13 від 17.04.2009 р. про пайову
участь у створенні
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури у частині сплати
вартості поставленого позивачем
товару не виконав.

З огляду на вищевказані обставини, у
відповідача, станом на дату судового
засідання, рахується заборгованість
перед позивачем у розмірі 1951655,60 грн.

Відповідачем належних та допустимих
доказів сплати позивачеві боргу у
розмірі 1951655,60 грн. до суду не подано.

Згідно з частиною першою та частиною
сьомою ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина друга ст. 509 Цивільного кодексу
України передбачає, що зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст. 11
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 частини другої ст. 11
Цивільного кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори.

Приписами частини першої ст. 626
Цивільного кодексу України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В ході розгляду справи прокурором та
позивачем належними та допустимими
доказами доведено той факт, що
заборгованість відповідача перед
Щасливською сільською радою
Бориспільського району Київської
області складає 1951655,60 грн.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем на час прийняття
рішення не погашена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 1951655,60 грн.
боргу підлягає задоволенню.

Крім того, прокурор просить стягнути з
відповідача на користь позивача 73155,00
грн. 3% річних та 25122,00 грн. інфляційних
втрат, які нараховано позивачем за
період з 21.12.2012 р. по 27.03.2014 р.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини першої ст. 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Судом встановлено, про що зазначено
вище, що прострочення по сплаті
заборгованості у повному обсязі, у
розмірі 1951655,60 грн., у відповідача
наступило з 24.06.2014 р. Оскільки з
матеріалів справи не вбачається, яку
саме суму боргу відповідач мав сплати
позивачеві до 24.06.2014 р., вимога
прокурора про стягнення з відповідача
на користь позивача 73155,00 грн. 3% річних
та 25122,00 грн. інфляційних втрат, які
нараховано позивачем за період з 21.12.2012
р. по 27.03.2014р. залишається судом без
задоволення.

Судові витрати, відповідно до частини
п'ятої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
організації житлового будівництва"
(08325, Київська область, Бориспільський
район, с. Проліски, вул. П. Морозова, буд.
8; код ЄДРПО України 33483835) на користь
Щасливської сільської ради
Бориспільського району Київської
області (08325, Київська область,
Бориспільський район, с. Щасливе, вул.
Фестивальна, буд. 9; код ЄДРПО України
04527520) - 1951655 (один мільйон дев'ятсот
п'ятдесят одну тисячу шістсот п'ятдесят
п'ять) гривень 60 коп. боргу.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
організації житлового будівництва"
(08325, Київська область, Бориспільський
район, с. Проліски, вул. П. Морозова, буд.
8; код ЄДРПО України 33483835) в доход
Державного бюджету України (за кодом
бюджетної класифікації: ГУ ДКУ у
Київський області, р/р 3001, МФО 821018,
код за ЄДРПО України 37955989) - 39033
(тридцять дев'ять тисяч тридцять три)
гривні 11 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 14.07.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін