ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р.
Справа № 923/824/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до дочірнього підприємства
"Теплотехсервіс" закритого
акціонерного товариства "Теплотехніка"
м. Херсон

про стягнення 43646грн. 79 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Ященко Р.Ю.

від відповідача - уповноважена особа
Ткач Т.А.

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач по справі)
звернулося з позовом про стягнення з
дочірнього підприємства
"Теплотехсервіс" закритого
акціонерного товариства "Теплотехніка"
(відповідач) 35304грн.88коп. пені,
7247грн.91коп. 3% річних, 1094грн.00коп. втрат
від інфляції, посилаючись на
невиконання відповідачем обов'язків по
своєчасних розрахунках за поставлений
природний газ згідно з умовами
договору №13/2711-БО-33 від 28.12.2012року.

Відповідач посилається на те, що
ним були прийняті усі необхідні заходи
для своєчасних розрахунків, але у
зв'язку з тим, що газ постачався для
виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними
організаціями та установами, які
здійснювали розрахунки при наявності
бюджетних коштів, а також
заборгованості по відшкодуванню
різниці в тарифах, мали місце незначні
порушення строків розрахунків. Станом
на день звернення з позовом борг за
поставлений газ перед позивачем
відсутній, тому відповідач просить
врахувати відсутність його вини в
несвоєчасних розрахунках, незначний
розмір збитків кредитора порівняно із
нарахованою пенею, тому просить
максимально зменшити розмір належної
до стягнення пені до 1 грн.00коп..

Розглянувши матеріали справи
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (позивач)
та дочірнім підприємством
"Теплотехсервіс" закритого
акціонерного товариства "Теплотехніка"
(відповідач) 28 грудня 2012року укладено
договір купівлі-продажу природного
газу № 13/2711-БО-33.

За умовами пунктів 1.1, 1.2
вищезазначеного договору позивач
зобов'язався поставити відповідачу
в 2013році природний газ в узгоджених
сторонами обсягах виключно для
виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами, а
відповідач, як покупець, зобов'язався
прийняти і оплатити газ відповідно до
узгодженого договором порядку.

Пунктом 6.1 договору
купівлі-продажу від 28.12.2012року
встановлено, що розрахунки за газ
покупець здійснює шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ здійснюється до 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Матеріалами справи підтверджується, що
за договором купівлі-продажу від
28.12.2012року позивач протягом
січня-грудня 2013 року поставив, а
відповідач прийняв природний газ на
загальну суму 1724571грн.41коп., що
підтверджується наданими до
матеріалів справи підписаними
сторонами актами приймання-передачі і
не заперечується представником
відповідача.

Розрахунок за отриманий газ
відповідач здійснив повністю, але з
незначним порушенням строків,
передбачених пунктами 6.1 договору.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Належне виконання зобов'язання
означає виконання його належними
суб'єктами, у належному місці, в
належний строк (термін), щодо належного
предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобов'язання
порушується хоча б одна із зазначених
вимог, таке виконання вважається
неналежним.

Відповідно до статті 629 ЦК
України укладений між сторонами
договір купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012року з моменту його
укладення набирає силу закону. Він є
обов'язковим для виконання обома
сторонами і сторони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань за договором.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Несвоєчасне виконання відповідачем
грошового зобов'язання по розрахунках
за поставлений газ доведено
матеріалами справи, розрахунок втрат
від інфляції та 3% річних перевірено
судом і суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення 3%
річних в сумі 7247грн.91коп. та втрат від
інфляції в сумі 1094грн.00коп.. підлягають
задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 35304грн.88коп., які
нараховані позивачем за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання, суд
виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Частина 6 ст.231 Господарського Кодексу
України визначає, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України за весь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2 договору від
28.122012року сторони узгодили, що за
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків, передбачених пунктом
6.1 договору відповідач сплачує, крім
суми заборгованості, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла
в період за який вона сплачується від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення.

Судом перевірено розрахунок суми
пені та встановлено, що відповідно до
вищезазначених норм закону та умов
договору вимоги позивача про
стягнення пені в сумі 35304грн.88коп.
також обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Разом з тим, розглядаючи
клопотання відповідача про зменшення
розміру пені до 1грн.00коп., суд
враховує наступне.

Зменшення штрафних санкцій судом
вирішується з урахуванням
матеріальних інтересів сторін, їх
фінансованого стану, ступеню вини
відповідача у виникненні спору,
наявності інфляційних процесів в
економіці держави та інших обставин
справи, які б свідчили про можливість
зменшення пені.

Пунктом 1 ст.233 Господарського кодексу
України закріплено право суду зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора.

Частина 3 статті 551 ЦК України
передбачає можливість зменшення за
рішенням суду розміру неустойки, що
стягується з боржника за порушення
зобов'язання, якщо розмір неустойки
значно перевищує розмір збитків. При
цьому відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Частиною 2 статті 233 Господарського
кодексу України встановлено, що якщо
порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 83 ГПК України також
надано суду право при прийнятті
рішення зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.
Правовий аналіз цієї статті свідчить,
що вона не є імперативною та
застосовується за визначених умов на
розсуд суду. При цьому судом до уваги
може братися перевищення розміру
штрафних санкцій над сумою
заборгованості, майновий стан сторін,
які беруть участь у зобов'язанні; не
лише майнові, але й інші інтереси
сторін, що заслуговують на увагу, а
також неспіврозмірність штрафних
санкцій наслідкам правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується,
що розрахунки між сторонами
здійснювалися з незначною затримкою
платежів і станом на момент звернення
з позовом борг відповідача перед
позивачем відсутній.

Крім того, за умовами пункту п.6.4
договору від 28.12.2012року основна сума
боргу погашається в третю чергу, після
погашення неустойки (друга черга).
Таким чином позивач мав можливість
зарахувати отримані від відповідача
платежі в першу чергу в рахунок
погашення неустойки, а потім - в рахунок
погашення основного боргу, однак
позивачем зазначені вимоги договору не
були дотримані, що спричинило
збільшення розміру пені, який залежить
від кількості днів прострочки.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивачем було вжито необхідні та
залежні від нього заходи для
недопущення заборгованості та
сплачено повністю вартість спожитого
газу, а прострочка виконання обов'язків
по розрахунках була незначною, що
свідчить про добросовісне відношення
відповідача до виконання своїх
обов'язків за договором.

З урахуванням вищезазначених норм
права, оскільки порушення зобов'язання
відповідачем не потягло за собою
значних збитків для позивача,
приймаючи до уваги специфіку
діяльності відповідача, а також наявні
в матеріалах справи докази, які
свідчать про вжиття відповідачем
всіх необхідних та залежних від нього
заходів для недопущення прострочки
платежів та повне погашення боргу за
укладеним договором, а також
невиконання самим позивачем умов
пункту 6.4 договору, що також вплинуло
на розрахунки між сторонами та
збільшення розміру пені, враховуючи
надані відповідачем до відзиву докази,
якими підтверджується скрутне
фінансове становище відповідача, суд
вважає, що з урахуванням вини і
позивача щодо порядку зарахування
отриманих від відповідача коштів,
застосування до відповідача
відповідальності у вигляді стягнення
пені в повному розмірі не відповідає
принципам розумності та
справедливості, а тому зменшує належну
до сплати суму пені на 80%, у зв'язку з
чим з відповідача підлягає стягненню
пеня в сумі 7061грн.00коп.

На підставі вищезазначених норм права
та договору, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст.. 49 ГПК
України відносяться на відповідача.

В засіданні оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з дочірнього
підприємства "Теплотехсервіс"
закритого акціонерного товариства
"Теплотехніка" м. Херсон, провул.
Смоленський, 2-А, р/рахунок 3140 в ХОУ
ВАТ «Ощадбанк», код банку 352457,
ідентифікаційний код 34457654 на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, № 6 р/р 1 у
Головному операційному управлінні АТ
«Ощадбанк» м. Київ, МФО 300465,
ідентифікаційний код 20077720 - 1094грн. 00
коп. витрат з інфляції, 7247грн. 91 коп. - 3%
річних, 7061грн.00коп. пені, та 1827грн. 00 коп.
судового збору.

3.Звільнити дочірнє підприємства
"Теплотехсервіс" закритого
акціонерного товариства "Теплотехніка"
від сплати пені в розмірі 28243грн.88коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 10 липня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова