ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 липня 2014 року Справа № 911/3664/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач
у справі), Запорощенка М.Д., Погребняка
В.Я.,розглянувши матеріали касаційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю "Прем'єр плюс", м.
Харківна постанову та ухвалу від 03.06.2014
р. Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 р.
господарського суду Київської
областіу справі№ 911/3664/13
господарського суду Київської області
за заявою боржникатовариства з
обмеженою відповідальністю "Гарт-С", м.
Обухів Київської областіпровизнання
банкрутомВ С Т А Н О В И В :

Подана ТОВ "Прем'єр плюс" касаційна
скарга від "23.04.2014 р." № 343 не може бути
прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України, оскільки
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) з наступних
підстав.

Так, відповідно до норм п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК
України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права судом.

Крім цього, нормами ч. 2 ст. 111 ГПК
України передбачено, що не
допускається посилання у касаційній
скарзі на недоведенність обставин
справи.

Виходячи із системного аналізу
викладених норм ГПК України, при
зверненні із касаційною скаргою на
рішення суду першої інстанції та
постанову суду апеляційної інстанції,
в касаційній скарзі скаржник повинен
чітко вказати, які саме норми
матеріального чи процесуального права
порушені судом при прийнятті останнім
того чи іншого судового акта (зазначити
статті Закону, його назву тощо) до
встановлених ним обставин справи,
вказавши при цьому в чому саме полягає
невірне застосування судом вказаних
норм права.

При оформленні касаційної скарги слід
враховувати і межі перегляду справи в
касаційній інстанції, встановлені ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно з приписами вказаної статті ГПК
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

В порушення вищезазначених приписів
Господарського процесуального кодексу
України обґрунтування в касаційній
скарзі зводяться до заперечення
скаржником зробленої місцевим судом
оцінки наданих у справі доказів та
заперечення встановлених або не
встановлених судом на підставі доказів
у справі обставин справи. При цьому,
скаржником надана власна правова
оцінка наявних у справі доказів, з
посиланням на необхідність врахування
якої скаржник і просить касаційний суд
здійснити перегляд оскаржуваних
судових рішень.

Отже, заявник в касаційній скарзі не
погоджується із викладеною місцевим
судом в оскаржуваній ухвалі оцінкою
обставин справи, а наведені скаржником
підстави для скасування оскаржуваної
ухвали викладені без врахування
положень ст.1117 ГПК України.

Крім цього, як вбачається, оскаржувані
судові рішення були прийнятті про
порушення провадження у справі про
банкрутство боржника в порядку норм ст.
95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Враховуючи наведене скаржник
обмежився викладенням в скарзі власної
позиції стосовно підстав для порушення
справи про банкрутство в порядку норм
ст. 95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

При цьому касаційний суд звертає також
увагу на те, що заперечення в
касаційній скарзі стосуються лише
висновків місцевого суду. Натомість
заявник не зазначає, у чому полягають
порушення, допущені апеляційним судом,
який здійснив перегляд оскаржуваної
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство та виніс за
результатами розгляду оскаржувану
постанову.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо у
скарзі не зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, допущені скаржником
порушення вимог розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України є підставою для повернення
касаційної скарги без розгляду
відповідно до приписів п. 6 частини 1
статті 1113 ГПК України.

Таким чином, касаційна скарга не може
бути прийнята до розгляду та підлягає
поверненню.

До того ж слід звернути увагу на те, що
касаційна скарга датована 23.04.2014 р. -
тобто датою, яка настала ще до
винесення апеляційним судом 03.06.2014 р.
оскаржуваної постанови.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 1113 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених в пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, касаційна скарга
може бути подана повторно.

Дійшовши викладеного висновку
сплачений судовий збір за подання
касаційної скарги підлягає поверненню
заявнику касаційної скарги.

Керуючись нормами ст.ст. 4, 7 Закону
України "Про судовий збір" та ст.ст. п. 6
ч. 1 ст. 1113, ст. 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,-

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Прем'єр
плюс" на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
03.06.2014 р. та ухвалу господарського суду
Київської області від 22.04.2014 р. у справі
№ 911/3664/13 повернути заявнику.

2. Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Прем'єр плюс" з
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 609 грн (шістсот дев'ять
гривень) 00 коп., сплачений за платіжним
дорученням № 6131 від 23.06.2014 р.

Головуючий
В.М. Коваленко

Судді
М.Д. Запорощенко

В.Я. Погребняк