ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.07.2014
Справа № 904/1201/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Коваль Л.А.
(доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання:
Сусла Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: представник Лабовкін
О.О., довіреність № б/н від 20.03.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА" про
роз'яснення постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року у
справі № 904/1201/14

за позовом ОСОБА_2, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА", м.
Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників товариства

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА"
звернулось з заявою до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду про роз'яснення
постанови цього суду від 22.04.2014 року у
справі № 904/1201/14.

Відповідно до зазначеної заяви
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА" просить
роз'яснити спосіб виконання постанови
суду від 22.04.2014 року, а саме: чи є
підставою для проведення державної
реєстрації припинення обтяження
заборони на нерухоме майно на 7/100
частки комплексу будівель, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
Реєстраційній службі Криворізького
міського управління юстиції -
постанова Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2014р. по справі № 904/1201/14.

В обґрунтування заяви про роз'яснення
постанови суду відповідач посилається
на ті обставини, що вказаною постановою
апеляційний господарський суд
скасував ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 03.03.2014
року у даній справі в частині
часткового задоволення клопотання
ОСОБА_2 та забезпечення позову шляхом
заборони Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА"
відчужувати 7/100 часток комплексу
будівель санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1; в цій
частині прийнято нове рішення про
відмову в задоволені заяви ОСОБА_2 про
вжиття заходів забезпечення позову.
Однак, як зазначає відповідач, 27.05.2014
року ним одержане рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області про
відмову у державній реєстрації прав та
обтяжень. При цьому, за доводами
відповідача, відмовляючи йому у
державній реєстрації припинення
обтяження заборони на вказане вище
нерухоме майно, державний реєстратор
керувався ст. 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", п. 20
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.
Окрім того, в рішенні державного
реєстратора про відмову у державній
реєстрації прав та обтяжень зазначено,
що в постанові суду вказано про
необхідність скасування ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.03.2014 року у даній справі,
однак у тексті постанови не йдеться про
припинення накладеної цією ухвалою
заборони відчуження. У зв'язку з
наведеним відповідач посилається на
те, що йому не зрозуміло, чи є законні
підстави у державного реєстратора для
відмови у державній реєстрації
припинення обтяжень, враховуючи, що у
постанові апеляційного господарського
суду не зазначено про припинення
накладеної ухвалою суду заборони
відчуження.

Позивач відзив на заяву про роз'яснення
постанови апеляційного господарського
суду не надав, у судове засідання,
призначене для розгляду заяви про
роз'яснення постанови суду, не з'явився
особисто та не забезпечив явку свого
повноважного представника, про дату,
час та місце проведення судового
засідання позивач повідомлений
апеляційним господарським судом
належним чином за його
місцезнаходженням згідно матеріалів
справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 ГПК України
заява про роз'яснення рішення суду
розглядається протягом 10 днів. Неявка
осіб, які брали участь у справі, не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, апеляційний
господарський суд не вбачає підстав
для роз'яснення постанови суду в силу
наступного.

Відповідно до матеріалів справи 27.02.2014
року ОСОБА_2 до господарського суду
Дніпропетровської області подано
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на комплекс будівель
санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
заборони відчуження комплексу
будівель санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.03.2014
року у справі № 904/1201/14 (суддя
Ліпинський О.В.) клопотання позивача
задоволено частково; заборонено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА"
відчужувати 7/100 часток комплексу
будівель санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1; в
решті клопотання - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА" подало
апеляційну скаргу про її скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні заяви про вжиття заходів
забезпечення позову.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2014 року апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА" на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.03.2014 року у справі №
904/1201/14 задоволено частково; ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.03.2014 року у справі №
904/1201/14 в частині часткового
задоволення клопотання ОСОБА_2 та
забезпечення позову шляхом заборони
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА"
відчужувати 7/100 часток комплексу
будівель санаторія-профілакторія, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
скасовано; в цій частині прийняте нове
рішення про відмову в задоволені заяви
ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення
позову; в решті ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
03.03.2014 року у справі № 904/1201/14 залишено
без змін.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 105 ГПК
України, зазначена постанова суду
набрала законної сили в день її
прийняття, тобто 22.04.2014 року, та у
касаційному порядку оскаржена не була.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

За визначенням, наведеним у статті 2
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація обтяжень
здійснюється, зокрема, на підставі
рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно з пунктом 74 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 року № 868, для проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення обтяжень таких речових
прав, та інші документи, визначені цим
Порядком.

Підпунктом першим пункту 75 вказаного
Порядку передбачено, що документом,
який підтверджує виникнення, перехід
та припинення обтяжень речових прав на
нерухоме майно, є рішення суду щодо
обтяження речових прав на нерухоме
майно, що набрало законної сили.

Підстави відмови у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
визначені статтею 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Частина друга статті 30 зазначеного
Закону передбачає право оскаржити до
суду дії або бездіяльність державного
реєстратора.

Господарський суд діє виключно в межах
повноважень, наданих йому діючим
процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ГПК України суддя за
заявою сторони роз'яснює рішення,
ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту.

Здійснюючи роз'яснення судового
рішення, суд викладає більш повно і
зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін до рішення по суті і не
торкаючись тих питань, які не були
предметом судового розгляду.

Тобто, роз'яснюючи рішення, ухвалу,
господарський суд не вправі змінювати
зміст судового акта та змінювати
відомості, викладені у цьому акті.

Разом з тим, питання, яке просить
роз'яснити відповідач, є за межами
вирішеного спору та змісту судового
рішення.

Відповідач фактично просить надати
роз'яснення щодо правомірності
вчинення тих чи інших дій державним
реєстратором при виконанні ним своїх
службових обов'язків під час виконання
судового рішення, просить роз'яснити
порядок подальшого виконання рішення
суду, а не його зміст.

Відповідно, апеляційний господарський
суд не вбачає підстав для роз'яснення
постанови за поданою відповідачем
заявою.

Керуючись ст.ст. 86, 89 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "ТАРДА-ВІТА" в
роз'ясненні постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року у
справі № 904/1201/14.

Головуючий суддя
Л.А. Коваль

Суддя
І.М. Кощеєв

Суддя
Н.В. Пархоменко