м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9996/14 01.07.14позовом
Відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
До Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "Еталон"
Про відшкодування шкоди 17
Суддя Прокопенко Л.В.
Від позивача Дудуц О.В. -
представник ( дов. № 08-03-29/81-14 від 04.03.14)
Від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Відкритим акціонерним товариством
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" заявлений позов до
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія "Еталон" про
відшкодування шкоди 17 661,57 грн.
Ухвалою суду від 26.05.2014 за зазначеною
вище позовною заявою порушено
провадження у справі № 910/9996/14 та
призначено розгляд справи на 01.07.2014.
18.06.2014 відділом діловодства суду від
представника позивача отримано
додаткові документи по справі.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду її судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(Роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.07.97. №
02-5/289 із змінами "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України").
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
В судовому засіданні 01/07/2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані матеріали справи,
та заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2011 між позивачем як страховиком та
ОСОБА_2, як страхувальником, було
укладено договір № УБ 877465
добровільного страхування
транспортного засобу, відповідно до
умов якого страховиком було
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією автомобіля Шевролет,
д.р.н. НОМЕР_1.

Як вбачається з Довідки ВДАІ ГУМВС
України Дарницького району м. Києва №
9036914, 14.07.2012 в м. Києві на вул. Світла
сталась ДТП за участю застрахованого
автомобіля Шевролет, д.р.н. НОМЕР_1. під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
Субару, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_3

Відповідно до Постанови Дарницького
районного суду м. Києва від 28.08.2012 гр.
ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Згідно зі Звітом № АА6393АТ-13.09/5 про
оцінку автомобіля Шевролет, д.р.н.
НОМЕР_1 матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля в результаті
його пошкодження при ДТП, складає 16 618,04
грн.

Відповідно до страхових актів №
СТО-12-11519/1 та № СТО-12-11519/2, пошкодження
транспортного засобу марки Шевролет,
д.р.н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП, яка сталася
14.07.2012 в м. Києві за участю
застрахованого автомобіля, визнано
позивачем страховим випадком. та
прийнято рішення про сплату страхового
відшкодування в розмірі 18 161,57 грн.

Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування на виконання своїх
зобов'язань за договором, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями платіжних доручень №
60411 від 24.09.2012 на суму 13 695,99 грн. та № 60412
від 24.09.2012 на суму 4 465,58 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля Субару, д.р.н. НОМЕР_2
була застрахована у відповідача, що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/140216, за
умовами якого відповідач прийняв на
себе зобов'язання по відшкодуванню
збитків, завданих майну третіх осіб
транспортним засобом автомобіль
Субару, д.р.н. НОМЕР_2, ліміт за шкоду
майну - 50 000,00 грн., франшиза - 500 грн.

09.12.2013 позивач направив на адресу
відповідача заяву на виплату
страхового відшкодування у порядку
регресу № 09-06-06/27209 Проте, за
твердженням позивача, станом на момент
вирішення спору страхове
відшкодування сплачено не було.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України
(далі ЦК України) встановлює, що особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Стаття 979 ЦК України визначає, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного
кодексу України шкода, завдана майну
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки
в разі, якщо він виплатив страхове
відшкодування, тобто вимога до винної
особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» (п. 37.1)
виплата страхового відшкодування
здійснюється протягом одного місяця з
дня отримання страховиком визначених у
статті 35 цього Закону документів або в
строки та в обсягах, визначених
рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати
порушеними права позивача
відповідачем при невиплаті суми
страхового відшкодування на користь
позивача є саме неотримання коштів від
відповідача протягом місяця від дня
отримання страховою компанією
регресної вимоги.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку
зменшується страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну майну потерпілих,
встановленої полісом № АВ/140216, складає
500 грн. Як вбачається із зазначеної суми
позовних вимог, позивач вирахував суму
франшизи.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягають задоволенню
повністю у розмірі 17 661,57 грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) передбачає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідачем не наведено обставин, з
якими чинне законодавство пов'язує
можливість звільнення його від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Еталон"
(03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2
під'їзд, ) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д, )
17 661 ( сімнадцять тисяч шістсот
шістдесят одну ) грн. 57 коп. страхового
відшкодування, 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн.. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.01.2014.

Суддя

Л.В. Прокопенко