ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

10 липня 2014 року
Справа № 915/1020/14

м. Миколаїв

Суддя господарського суду
Миколаївської області Ржепецький В.О.,
розглянувши заяву боржника: Товариства
з обмеженою відповідальністю
«УКРАГРОЛІДЕР» (вул. Спаська, 75А, м.
Миколаїв, 54001, )

про порушення справи про банкрутство,

встановив:

07.07.2014 року ліквідатором ТОВ
«УКРАГРОЛІДЕР» Дубровним М.О. подано до
господарського суду Миколаївської
області заяву про порушення справи про
банкрутство боржника за ознаками ст. 95
Закону України «Про вiдновлення
платоспроможностi боржника або
визнання його банкрутом» (надалі -
Закон).

Розглянувши матеріали заяви, суд
дійшов висновку про повернення її без
розгляду на підставі наступного.

Частина 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(надалі - Закон) встановлює, що
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 84 Закону,
відносини, пов'язані з банкрутством
суб'єктів підприємницької діяльності,
визначених у цьому розділі,
регулюються Законом з урахуванням
особливостей, передбачених цим
розділом.

Особливості застосування
процедури банкрутства до боржника, що
ліквідується власником передбачено ст.
95 названого Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону,
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України.

Однак, заявником до заяви не
додано доказів на підтвердження
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до цивільного законодавства, зокрема
ст. ст. 105, 110, 111 Цивільного кодексу
України.

Заявником, в порушення ч. 3 ст. 11
Закону, не додано до заяви докази на
підтвердження обставин, викладених у
заяві, дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України, а саме:
докази на підтвердження здійснення
публікації оголошення у спеціальному
друкованому засобі масової інформації
- газеті «Бюлетень державної
реєстрації»; бухгалтерський баланс на
останню звітну дату; перелік
кредиторів боржника, вимоги яких
визнаються боржником, із зазначенням
загальної суми грошових вимог усіх
кредиторів, а також щодо кожного
кредитора - його імені або
найменування, його місцезнаходження
або місця проживання,
ідентифікаційного коду юридичної
особи або реєстраційного номера
облікової картки платника податків (за
наявності), суми грошових вимог
(загальної суми заборгованості,
заборгованості за основним
зобов'язанням та суми неустойки
(штрафу, пені) окремо), підстав
виникнення зобов'язань, а також строку
їх виконання згідно із законом або
договором; перелік майна боржника із
зазначенням його балансової вартості
та місцезнаходження, а також загальна
балансова вартість майна; перелік
майна, що перебуває у заставі або є
обтяженим у інший спосіб, його
місцезнаходження, вартість, а також
інформація про кредиторів, на користь
яких вчинено обтяження майна боржника,
їх ім'я або найменування,
місцезнаходження або місце проживання,
ідентифікаційні коди юридичних осіб
або реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності), суми їх грошових вимог,
підстави виникнення зобов'язань, а
також строки їх виконання згідно із
законом або договором; довідки органів
приватизації (органів, уповноважених
управляти об'єктами державної
власності) стосовно наявності або
відсутності на балансі підприємства,
щодо якого порушено справу про
банкрутство, державного майна, що в
процесі приватизації (корпоратизації)
не увійшло до його статутного капіталу;
переліку осіб, що мають невиконані
зобов'язання перед боржником, із
зазначенням вартості таких
зобов'язань, терміну виконання та
підстав виникнення; відомостей про всі
рахунки боржника, відкриті в банках та
інших фінансово-кредитних установах,
їх реквізити; відомостей про всі
рахунки, на яких обліковуються цінні
папери, що належать боржнику, їх
реквізити; проміжний ліквідаційний
баланс; докази на підтвердження
наявності майна, достатнього для
покриття судових витрат, інші
документи, які підтверджують
неплатоспроможність боржника.

Зазначені докази є необхідними
для з'ясування наявності чи
відсутності підстав для прийняття
заяви про порушення справи про
банкрутство за ознаками ст. 95 Закону.

Усунення зазначених недоліків на
стадії прийняття заяви про порушення
справи про банкрутство є неможливим
враховуючи положення абз. 2 ч. 1 ст. 95
Закону, відповідно до якого порядок
ліквідації юридичної особи має бути
дотриманий до звернення до
господарського суду із відповідною
заявою.

Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 7
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» із заяв про
порушення справи про банкрутство
справляється державне мито відповідно
до закону.

До заяви не додано доказів сплати
судового збору в порядку та розмірі,
передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону,
господарський суд не пізніше п'яти днів
з дня надходження до господарського
суду заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, зокрема,
якщо: заява не відповідає змісту вимог,
зазначених у цьому Законі, якщо,
зокрема, не подано доказів щодо сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі, заява не відповідає змісту
вимог, зазначених у цьому Законі та з
інших підстав, передбачених статтею 63
ГПК України, з урахуванням вимог цього
Закону.

Повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Суд звертає увагу заявника на те,
що додані до заяви копії документів не
засвідчені належним чином, тому не
можуть бути належними доказами,
оскільки згідно зі ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються суду в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Керуючись ст. 11, ч. 1 ст. 15, ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК
України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Заяву та додані до неї документи
повернути заявнику без розгляду.

Суддя

В.О.Ржепецький