ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 р.
Справа № 923/239/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Соловйова К.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк", м.Дніпропетровськ,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
смт. Білозерка Білозерського району
Херсонської області,

про стягнення 10 671,88 грн. грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Бельмега С.С., уповн.
представник, довіреність № 4330-О від
30.11.2012р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у
справі порушено ухвалою суду від
04.03.2014р. за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" (позивач) про
стягнення з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (відповідач) 10671,88 грн.
заборгованості за договором
банківського обслуговування б/н від
16.06.2011р., з них 8000,00 грн. заборгованості
за кредитом, 2 162,16 грн. заборгованості
по сплаті процентів за кредитом, 313,40
грн. заборгованості по сплаті комісії
за кредитом та 196,32 грн. пені, у зв'язку
із неналежним виконання відповідачем
зобов'язань за цим договором.

Ухвалою суду від 05.05.2014р. дану справу
було прийнято до провадження судом у
теперішньому його складі.

Ухвали суду від 04.03.2014р. про порушення
провадження у даній справі, а також,
ухвали суду від 18.03.2014р. та від 17.04.2014р.
про відкладення розгляду справи
надіслано судом відповідачеві поштою,
згідно ст.64 ГПК України, за вказаною у
позовній заяві адресою відповідача -
73000, АДРЕСА_1). Першу з зазначених ухвал
надіслано відповідачу рекомендованим
листом з повідомленням, а дві інші -
рекомендованими листами. Всі ці листи
повернулися до суду, без вручення
відповідачу, з довідками відділення
поштового зв'язку (ф.20), у яких причиною
повернення листів усіх вказано "за
закінченням терміну зберігання".
Вказані листи та довідки залучено
судом до матеріалів справи (а.с.72-75, 82-84,
89-90).

Ухвалу суду від 05.05.2014р. про прийняття
справи до провадження судом у
теперішньому його складі та
призначення розгляду справи на 27.05.2014р.,
а також, ухвалу суду від 27.05.2014р. про
відкладення розгляду справи на 13.06.2014р.
та ухвалу суду від 13.06.2014р. про
відкладення розгляду справи на 03.07.2014р.
надіслано судом відповідачеві поштою,
за зареєстрованим в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (ЄДР) місцем
проживання відповідача за станом на
час розгляду даної справи, згідно даних
витягу з ЄДР на відповідача: 75000,
Херсонська обл., Білозерський р-н,
АДРЕСА_2 (а.с.80-81). Першу з цих ухвал
надіслано рекомендованим листом з
повідомленням, інші - рекомендованими
листами. До суду повернулося та
залучено судом до матеріалів справи
поштове повідомлення (а.с.87) про
вручення 08.05.2014р. за місцем проживання
відповідача згідно ЄДР
рекомендованого листа з зазначеною
ухвалою суду від 05.05.2014р. Рекомендовані
ж листи з вказаними ухвалами суду від
27.05.2014р. та від 13.06.2014р. не поверталися до
суду, без вручення відповідачеві (за
його відсутності або ж з інших причин).
Таким чином, відповідно до п.3.9.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", із змінами та
доповненнями, відповідач є належним
чином повідомленим судом про місце та
час розгляду справи.

Проте, відповідач та/або його
представник у судове засідання 03.07.2014р.,
як і у засідання 13.06.2014р. та 03.07.2014р. не
прибули. Відповідач не надав відзив на
позовну заяву та витребувані від нього
судом документи. Про причини цього суду
не повідомлено. Від відповідача не
надходило заяв та клопотань щодо
будь-якого з судових засідань по даній
справі, зокрема, щодо засідань 27.05.2014р,
13.06.2014р. та 03.07.2014р.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка
представника сторони у судове
засідання є підставою для відкладення
розгляду справи у разі, якщо за його
відсутності неможливо розглянути
певну справу. Неявка відповідача та/або
його представника не унеможливлює
розгляд справи № 923/239/14. Розгляд справи
за відсутності відповідача та/або його
представника, при тому, що відповідача
належним чином повідомлено судом про
місце та час розгляду справи, не є
порушенням процесуальних прав
відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані судом документи не подано,
справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, з зазначених у позовній
заяві підстав.

Після закінчення розгляду справи, в
судовому засіданні 03.07.2014р., відповідно
до ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та
заслухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(надалі - відповідач) 16.06.2011р. підписала
заяву про відкриття поточного рахунку
в Публічному акціонерному товаристві
Комерційний банк "Приватбанк" (надалі -
банк) (а.с.13). Підписання цієї заяви
клієнтом банку (у даному випадку
відповідачем), як-то вказано за текстом
заяви, є виявленням згоди клієнта банку
з Умовами та правилами надання
банківських послуг, затвердженими
наказом Голови Правління банку №
СП-2011-85 від 28.01.2011р. (надалі - умови), які
розміщено в мережі Інтернет на сайті
www.privatbank.ua, та з Тарифами банку, а також з
тим, що вказані заява, умови та тарифи
разом складають договір банківського
обслуговування, за обліком банку -
договір б/н від 16.06.2011р. Витяги з цих
умов (а.с.18-25) та тарифів (а.с.16-17) додано
банком до позовної заяви. Підписавши
вказану заяву відповідач, також,
зобов'язався виконувати умови договору
банківського обслуговування б/н від
16.06.2011р. (надалі - договір).

Відповідно до ч. 2. ст. 639 Цивільного
кодексу України, якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Згідно з умовами визначено надання
банком відповідачеві грошових коштів в
якості кредиту на умовах повернення,
строковості, платності та цільового
використання (характеру) цих коштів,
шляхом встановлення кредитного ліміту
на поповнення обігових засобів та
здійснення поточних платежів
відповідача (клієнта за текстом умов -
примітка суду) в межах кредитного
ліміту, про розмір якого банк
повідомляє клієнта в узгодженій між
ними (передбаченій умовами - примітка
суду) формі (згідно з п.3.18.1.1, п.3.18.1.3,
п.3.18.2.2.1-3.18.2.2.3 та п.3.18.2.2.5 умов).
Відповідно до договору відповідачу був
встановлений кредитний ліміт на
поточний рахунок № НОМЕР_2 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк,
sms-повідомлення або інших). Згідно з
п.3.18.1.8 умов строк дії (обслуговування)
кредитного ліміту становить один рік з
моменту приєднання клієнта до умов
(фактично з моменту підписання
відповідачем заяви про відкриття
поточного рахунку в банку - примітка
суду), зі сплатою комісії та відсотків
річних (у позові - "процентів", примітка
суду) за диференційованою ставкою (її
розмір залежить від строку
користування кредитом - примітка суду):
за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця, розрахунок процентів
здійснюється за процентною ставкою в
розмірі 0,0 % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості (п.3.18.4.1.1);
при необнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягає обнулінню,
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 24,0 % від
суми залишку непогашеної
заборгованості (п.3.18.4.1.2); починаючи з
91-го дня після дати закінчення періоду,
в якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта щодо погашення заборгованості
вважаються порушеними, при цьому,
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 48,0 % від
суми залишку непогашеної
заборгованості (п.3.18.4.1.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Згідно з ч. 7 ст. 193
Господарського кодексу України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання крім випадків,
передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі, та в якому передбачаються мета,
сума і строк кредиту, умови і порядок
його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст.
1054 Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити відсотки. Згідно з ч. 2
ст. 1054 Цивільного кодексу України до
відносин за кредитним договором
застосовуються норми Цивільного
кодексу України щодо позики, якщо інше
не встановлено нормами цього ж Кодексу
щодо кредиту, не випливає з суті
кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050
Цивільного кодексу України, яку суд
застосовує до спірних відносин згідно
з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу,
позичальник, який своєчасно не
повернув суму кредиту, зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 Цивільного кодексу України. За ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу. З
аналогічних правових підстав, суд
застосовує й норму ч. 2 ст.1050 Цивільного
кодексу України, згідно з якою, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути кредит
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини кредиту
банк має право вимагати дострокового
повернення кредиту в цілому та сплати
відсотків за користування кредитом.

Банк свої зобов'язання за договором
виконав належним чином та в повному
обсязі: відповідачеві був встановлений
кредитний ліміт, первинний, в розмірі 1
000,00 грн, який, в подальшому, поступово,
був збільшений до 8 000,00 грн., та
забезпечене користування цим лімітом.
Відповідач отримав від банку доступ до
користування кредитними коштами в
межах кредитного ліміту, але в
порушення вказаних норм закону та умов
договору, свої зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів, сплати
відсотків та комісії за користування
кредитом відповідач належним чином не
виконав. Це підтверджується довідкою
банку (а.с.15), виписками банку по рахунку
№ НОМЕР_2 відповідача (а.с.14, 101-107),
платіжним дорученням (а.с.55) та
меморіальними ордерами (56-64).

Станом на 03.01.2014р. у зв'язку з порушенням
відповідачем зобов'язань за договором
по поточному рахунку відповідача
обліковувалося 8000,00 грн.
заборгованості за кредитом, 2162,16 грн.
заборгованості по процентах за
кредитом та 313,40 грн. заборгованості зі
сплати комісії за користування
кредитом, а всього разом 10 475,56 грн.
Розрахунок заборгованості (а.с.6-9) судом
перевірений. Відповідачем не надано
будь-яких заперечень щодо наявності у
нього вказаної, у розмірі 10 475,56 грн.,
заборгованості перед банком або ж
доказів сплати цієї заборгованості
повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
Господарським кодексом України, іншими
законами або договором. Згідно з ч. 1 ст.
230 цього ж кодексу штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського
кодексу України, у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. Розмір
санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
незалежно або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг). Згідно з ч. 6 ст.
231 Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором. Згідно з ч.6 ст. 232 цього ж
кодексу нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Відповідно до п.3.18.5.1 умов при порушенні
клієнтом будь-якого із передбачених
умовами зобов'язань по сплаті
відсотків за користування кредитом, а
також передбачених умовами термінів
повернення кредиту, сплати винагороди
(комісії), клієнт сплачує банку, за
кожен випадок порушення, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період, за який сплачується пеня, у %
річних від суми простроченого платежу
за кожен день прострочення платежу. А у
випадку реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню
згідно з п.3.18.4.1.3 умов. При цьому, згідно
з п.3.18.5.4 умов нарахування неустойки за
кожен випадок порушення зобов'язань
здійснюється протягом 3 (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано клієнтом, а згідно з
п.3.18.5.7 умов строк позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків, винагороди, неустойки (пені,
штрафу) становить 5 (п'ять) років.

За неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором в частині
повернення кредитних коштів та сплати
відсотків за користування цими коштами
за договором банк нарахував
відповідачеві 196,32 грн. пені. Розрахунок
пені (а.с.6-9) судом перевірений. Під час
розгляду даної справи відповідач не
надав будь-яких заперечень щодо
нарахування йому банком пені у розмірі
196,32 грн. або ж доказів сплати вказаної
пені, повністю або частково.

У зв'язку із невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором банк
направив відповідачеві претензію від
04.12.2013р. (а.с.26), з вимогами погасити
наявну за станом на дату складання цієї
претензії заборгованість відповідача
за договором, разом з пенею, у загальній
сумі 10 093,07 грн. Факт її направлення
підтверджується фіскальним чеком від
29.12.2013р. № 4060, описом вкладення у цінний
лист та списком № 16351 прийнятих від
банку до відправлення цінних листів
(а.с.27-28). Станом на час розгляду даної
справи відповідач не задовольнив
претензію банку з такими вимогами,
не надав будь-яких заперечень або іншої
відповіді на цю претензію.

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
у спорах, що виникають при виконанні
договорів, покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Позов задовольняється
у повному обсязі, тому судовий збір
повністю, у сумі 1827,00 грн., має бути
покладений на відповідача.

Керуючись ст. ст.49, 82-84 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (місце
проживання: АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1; інші реквізити суду
невідомі) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" (місцезнаходження:
49094, Дніпропетровська обл.,
м.Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд.50; ідентифікаційний код
юридичної особи 14360570; інші реквізити
суду невідомі) 8 000 (вісім тисяч) грн. 00
коп. заборгованості за кредитом, 2 162
(дві тисячі сто шістдесят дві) грн. 16
коп. заборгованості по процентах за
користування кредитом, 313 (триста
тринадцять) грн. 40 коп. заборгованості з
комісії за користування кредитом, 196
(сто дев'яносто шість) грн. 32 коп. пені та
1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. компенсації по сплаті
судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 11.07.2014р.

Суддя
К.В. Соловйов