ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

10.07.2014
Справа № 907/502/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Коватехбуд", с.Холмок
Ужгородського району

до відповідача: Ужгородської районної
державної адміністрації Закарпатської
області, м.Ужгород

про: стягнення 3127856,65 гривень.

Суддя - В.С. Русняк

Представники, присутні у судовому
засіданні :

Від позивача - Петрушко Р.В.,
представник за довіреність б/н від
22.05.14р.;

Від відповідача - Брунцвик Л.В..,
представник за довіреністю № б/н від
б/д

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою
відповідальністю "Коватехбуд", с.Холмок
Ужгородського району звернулось з
позовом до відповідача Ужгородської
районної державної адміністрації
Закарпатської області, м.Ужгород про
стягнення 3127856,65 гривень., в т.ч. 2859889,04
грн. - основний борг, 91673,16 грн. - пеня,
16924,27 - 3% річних, 159370,18 грн. - інфляційні
втрати.

Представник позивача у судовому
засіданні подав заяву від 09.07.14р. про
збільшення позовних вимог в частині
нарахування суми пені, трьох процентів
річних та інфляційних втрат в зв'язку з
чим, позивач, у порядку ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, просить збільшити розмір
позовних вимог та стягнути з
відповідача суму 3354945,55 грн., в т.ч. 2859889,04
грн. - суму основного боргу, 161642,50 грн. -
пеня, 27972,07 грн. - 3% річних, 305441,94 грн. -
інфляційні втрати.

Заява про збільшення розміру позовних
вимог подана у відповідності до ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України підлягає задоволенню судом.

Присутній у судовому засіданні
уповноважений представник позивача
підтримав позовні вимоги з урахуванням
заяви про збільшення розміру позовних
вимог у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні
уповноважений представник відповідача
визнав позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу у розмірі
2859889,04грн., проти решти позовних вимог
заперечує та вважає їх незаконними та
необґрунтованими з підстав наведених у
відзиві на позовну заяву від 11.06.14р. №
547/02-38.

В судовому засіданні 10.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частину рішення
згідно ст. 85 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Коватехбуд"
(позивач) та Ужгородською районною
державною адміністрацією 08.10.2013р. було
підписано договір № 32 на виконання
робіт : " Рекультивація території
існуючого сміттєзвалища в с. Барвінок
Ужгородського району Закарпатської
області - 1-ша черга (коректура проекту)".

Згідно розділів 2, 3 даного
договору позивач взяв на себе
зобов'язання виконати заплановані
роботи , а відповідач - оплатити
вартість якісно виконаних робіт на
загальну суму 3546930,00 грн.

Кінцевим строком виконання робіт
за договором сторони визначили грудень
2013р. (п.4.1 договору).

Відповідно до умов договору та
вимог ДБН Д.1.1-1-2000 (Про затвердження
Правил визначення вартості
будівництва), по роботах, що
здійснюються за рахунок бюджетних
коштів і коштів підприємств, установ і
організацій державної форми власності
взаєморахунки за виконані обсяги
будівельних робіт здійснюються
обов'язково на підставі форм № КБ-2в та
№ КБ-3 форми яких затверджені наказом
Мінрегіонбуду від 04.12.20009 № 554).

Згідно п.5.3 договору оплата за виконані
роботи проводиться протягом 90 днів
календарних днів з дня підписання
відповідачем актів приймання
виконаних робіт по формі КБ-2в та
довідок про вартість виконаних робіт
по формі КБ-3.

Матеріалами справи встановлено,
що позивач станом на грудень 2013р. взяті
на себе зобов'язання виконав, про що
свідчать підписані між сторонами
відповідні акти приймання виконаних
робіт по формі КБ-2в та довідки про
вартість виконаних робіт по формі КБ-3
на загальну суму 3546930,00 грн.

Однак, із фактичних обставин і
матеріалів справи слідує, що
відповідач взятих на себе зобов'язань
по оплаті вартості виконаних робіт
виконав частково, сплативши лише 687040,96
грн., у зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
день звернення останнього з позовом
становить суму в розмірі 2859889,04 грн.
(максимальний строк оплати зазначеної
заборгованості, відповідно до умов
договору - 13.03.2014р.). Також зазначена
заборгованість відповідача
підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків підписаного
сторонами 31.12.2013р. А також, на виконання
вимог чинного законодавства України в
частині використання бюджетних коштів,
Державною фінансовою інспекцією
України в Закарпатській області
протягом 19-27 березня 2013р. була
проведена зустрічна звірка з питань
документального підтвердження виду,
обсягу операцій та розрахунків з
відповідачем за період з 01.01.2011р. по
01.03.2014р. По результатам обмірів було
складено відповідний Акт від 26.03.2014р.,
яким зафіксовано відповідність
виконаних робіт об'ємам записаним у
актах КБ-2в та довідки КБ-3. За
результатами зустрічної звірки ,
Державною фінансовою інспекцією
України в Закарпатській області було
складено Довідку № 07-08/12 від 27.03.2014р.
одним із розділів якої зафіксовано
відповідність обсягів, сум та якості
виконаних робіт до підписаних
сторонами актів КБ-2в та довідок КБ-3.

Згідно ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
одностороннім, якщо одна сторона бере
на себе обов'язок перед другою стороною
вчинити певні дії або утриматися від
них, а друга сторона наділяється лише
правом вимоги, без виникнення
зустрічного обов'язку щодо першої
сторони. Договір є двостороннім, якщо
правами та обов'язками наділені обидві
сторони договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
умов цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства .

Сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір). До
відносин сторін у змішаному договорі
застосовуються у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті змішаного договору.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1,ч.2 та ч.4 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Приписами статті 509 Цивільного
кодексу України передбачено:
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, а також
інші юридичні факти.

Законодавець у статті 526
Цивільного кодексу України обумовив,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення суми в розмірі 2859889,04
грн. заборгованості доведено та
обґрунтовано позивачем, визнано
відповідачем, а отже підлягають
задоволенню.

Відповідно до п. 13.3 договору
передбачено відповідальність за
несвоєчасне виконання зобов'язань по
оплаті на рівні 0,1 % від несплаченої
суми за кожен день затримки платежу.
Проте згідно із Закону України " Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені має бути обрахований з
урахуванням обмеження розміру пені
подвійною обліковою ставкою
Національного банку України.

На підставі вищезазначеного
позивачем (з врахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог) на
прострочену заборгованість за період з
13.03.14р. по 09.07.2014р. нараховано пеню в сумі
161642,50 грн.

Розрахунок пені за вказаний вище
період в сумі 161642,50 грн., судом
перевірений та визнаний обґрунтованим,
а отже пеня в розмірі 161642,50 грн.
підлягає задоволенню судом.

Статтею 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора повинен сплатити суму боргу
з врахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних з простроченої суми,
якщо законом або договором не
встановлений інший розмір процентів.

За прострочку виконання грошового
зобов'язання за договором №32 від
08.10.2013р. позивач просить стягнути з
відповідача (з врахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог)
інфляційні за березень - червень 2014р. в
розмірі 305441,94 грн. та 3% річних за
період з 13.03.2014р. по 09.07.2014р. в розмірі
27972,07 грн.

Розрахунок інфляційних та 3%
річних судом перевірено та визнано
обґрунтованим.

Таким чином, суд дійшов висновку
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі з врахуванням заяви
позивача про збільшення розміру
позовних вимог .

Стягується сума 3354945,55 грн., в т.ч.
2859889,04 грн. - суму основного боргу, 161642,50
грн. - пеня, 27972,07 грн. - 3% річних, 305441,94
грн. - інфляційні втрати.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суд з
урахуванням результатів вирішення
спору вирішує питання про розподіл
судових витрат та покладає на
відповідача відшкодування витрат
позивача по оплаті судового збору в
розмірі 67443,66 грн.

Заперечення відповідача судом не
може бути прийнято до уваги, оскільки
відсутність бюджетних коштів не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання. (Постанова
Вищого господарського суду України від
23.08.2012р. № 15/5027/715/2011 та оглядовий лист
Вищого господарського суду України від
18.02.2013р. № 01-06/374/2013).

Що стосується подвійного нарахування
неустойки.

В даному випадку позивачем нарахована
пеня згідно договору за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань з
урахуванням обмеження розміру пені
подвійною обліковою ставкою
Національного банку України згідно з
Законом України " Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", а тому відсутнє подвійне
нарахування неустойки.

Керуючись ст. ст. 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю (з
врахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог).

2. Стягнути з Ужгородської районної
державної адміністрації Закарпатської
області (Закарпатська область, м.
Ужгород , вул. Загорська, 10; ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Коватехбуд"
(Закарпатська область, Ужгородський
район, с. Холмок, вул. Свободи, 69 "А", ) суму 3354945,55 грн. ( три
мільйони триста п'ятдесят чотири
тисячі дев'ятсот сорок п'ять грн. 55 коп.),
в т.ч 2859889,04 грн. - суму основного боргу,
161642,50 грн. - пеня, 27972,07 грн. - 3% річних,
305441,94 грн. - інфляційні втрати, а також
67443,66грн. (шістдесят сім тисяч чотириста
сорок три грн. 66 коп.) у відшкодування
сплаченого судового збору. Видати
наказ.

Повний текст рішення складено 15.07.14.

Суддя
Русняк В.С.