ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р.Справа № 922/2247/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Харків до Чугуївської районної
лікарні державної ветеринарної
медицини, м. Чугуїв про стягнення 272
000,00 грн. за участю представників
сторін:

позивача - Тавелєва Ю.В., дов. № 24 від
11.02.14р.;

відповідача - Гусар М.В., директор,
Єрецька І.М., дов. б/н від 20.06.14р., Мороз
В.М., дов. б/н від 20.06.14р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача 136 000,00грн. штрафу,
накладеного на відповідача за рішенням
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
301-К від 20.12.13р., та 136 000,00грн. пені,
нарахованої за несплату штрафу.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
порушенням з боку відповідача
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбачене ч.1 ст.13, п.2
ст.50 Закону України від 11.01.01р. № 2210-III
"Про захист економічної конкуренції" у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
надання послуг з оформлення та видачі
ветеринарного свідоцтва (для України -
форма № 1 та № 2) та ветеринарної
довідки при переміщенні за межі
території Автономної республіки Крим,
областей, міст Києва та Севастополя,
районів, міст, що призвело до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку.

В судовому засіданні 24.06.14р., в порядку
ст.77 Господарського процесуального
кодексу України, оголошено перерву до
03.07.14р. Після перерви судове засідання
продовжено.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує, просить позов задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечує, просить суд в задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
неправомірність застосування
позивачем норм матеріального права, у
зв'язку з чим, на думку відповідача,
позивачем зроблено невірні висновки
про наявність порушення законодавства
про захист економічної конкуренції,
тому вважає накладення штрафних
санкцій на установу відповідача
безпідставним.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

За результатами розгляду справи №
3/02-273-13 про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
адміністративною колегією
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(далі-Комітет) 20.12.13р. прийнято рішення
№ 301-К (надалі - рішення), яким дії
Чугуївської районної лікарні
державної ветеринарної медицини
(далі-відповідач) у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку надання послуг з оформлення та
видачі ветеринарного свідоцтва (для
України - форма № 1 та № 2) та
ветеринарної довідки при переміщенні
за межі території Автономної
республіки Крим, областей, міст Києва
та Севастополя, районів, міст, що
призвело до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку, визнані порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбачені ч.1 ст.13, п.2
ст.50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції".

За вчинені порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
відповідно до Рішення Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
Чугуївську районну лікарню державної
ветеринарної медицини накладений
штраф у розмірі 68 000,00грн. за
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку надання послуг з
оформлення та видачі ветеринарного
свідоцтва (для України - форма № 1 та №
2) при переміщенні за межі території
Автономної республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя, районів,
міст та штраф у розмірі 68 000,00грн. за
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку надання послуг з
оформлення та видачі ветеринарної
довідки при переміщенні за межі
території Автономної республіки Крим,
областей, міст Києва та Севастополя,
районів, міст.

Копія рішення надіслана відповідачу
супровідним листом Комітету за вих.
№ 02-26/3-120 від 11.01.14р. (а.с. 14), яке отримано
відповідачем 18.01.14р., про що свідчить
лист Харківської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" № 07-13-943 від
16.05.14р. (а.с. 15-16).

Статтею 6 Закону України від 26.11.93р. №
3659-XII „Про Антимонопольний комітет
України" передбачено, що
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
рішення органів Антимонопольного
комітету України є обов'язковими до
виконання.

За приписами ч.3 ст.56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" особа,
на яку накладено штраф за рішенням
органу Антимонопольного комітету
України, сплачує його у двомісячний
строк з дня одержання рішення про
накладення штрафу. Таким чином, строк
для оплати штрафу відповідача
закінчився 19.03.14р.

Стаття 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" передбачає,
що заявник, відповідач, третя особа
мають право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Доказів оскарження та сасування у
встановленому законом порядку рішення
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
301-К від 20.12.13р. суду надано не було, в
матеріалах справи такі докази також
відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку, що рішення Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
301-К від 20.12.13р. є чинним та обов'язковим
до виконання.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним штрафів у
сумі 136 000,00грн., суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення пені за прострочення сплати
штрафу, суд дійшов висновку, що дана
вимога підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції" за
кожний день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Нарахування
пені зупиняється, зокрема, на час
розгляду чи перегляду господарським
судом справи про визнання недійсним
рішення органу Антимонопольного
комітету України про накладення
штрафу.

На підставі зазначеної статті позивач
за період з 19.03.14р. по 24.05.14р. включно
нарахував відповідачу пеню в розмірі 136
000,00грн.

Дослідивши наданий позивачем
розрахунок пені, судом встановлено, що
позивач невірно визначив початок
періоду нарахування пені.

Як вже було зазначено вище, сплата
штрафу відповідачем за рішенням органу
Антимонопольного комітету України
здійснюється у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу. Відповідач рішення органу
Антимонопольного комітету України
отримав 18.01.14р.

За приписами ст.253 Цивільного кодексу
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Таким чином, відповідач в період із
19.01.14р. по 19.03.14р. повинен був сплатити
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України та
лише з 20.03.14р. почав свій перебіг період
прострочення оплати штрафу, а не з
19.03.14р. як помилково зазначив позивач.

Здійснивши вірний розрахунок пені за
період з 20.03.14р. по 24.05.14р., суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в цій
частині підлягають частковому
задоволенню в розмірі 134 640,00грн.

Відповідно до ч.7 ст.56 Закону "Про захист
економічної конкуренції" у разі
несплати штрафу у строки, передбачені
рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

Згідно із ст.17 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
голова Відділення має, зокрема, такі
повноваження: звертатися до суду з
позовами, заявами і скаргами у зв'язку
із застосуванням законодавства про
захист економічної конкуренції, а
також із запитами щодо надання
інформації про справи, що
розглядаються цими судами відповідно
до законодавства про захист
економічної конкуренції, а також
представляти Відділення без
спеціальної довіреності в суді.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено обов'язок доказування
кожною стороною тих обставин, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Судом не приймаються заперечення
відповідача щодо невірного
застосування норм матеріального права
під час прийняття рішення органом
Антимонопольного комітету України,
оскільки предметом позову у даній
справі є не оскарження цього рішення та
визнання його недійсним, а
встановлення наявності або
відсутності підстав для стягнення
господарським судом штрафів згідно з
рішенням № 301-К, а також пені у зв'язку з
несплатою цих штрафів.

Відповідачем, як вже було зазначено
судом, доказів оскарження та
скасування рішення Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
301-К від 20.12.13р. не надано.

Суд зазначає, що ст.22 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
встановлено, що розпорядження, рішення
та вимоги органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимоги уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення в
межах їх компетенції є обов'язковими
для виконання у визначені ними строки,
якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та
вимог органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимог уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення тягне
за собою передбачену законом
відповідальність.

Згідно із ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судові
витрати зі сплати судового збору
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Чугуївської районної
лікарні державної ветеринарної
медицини, , (63540,
Харківська область, Чугуївський район,
с.Коробочкине, вул. Жовтнева, 115 А, п/р
6259 в УДУСУ Харківської області,
МФО 851011) в доход Державного бюджету
України на рахунок відповідного
управління Державної казначейської
служби України за місцезнаходженням
платника податків по коду класифікації
доходів бюджету 21081100 (символ звітності
106) 136 000,00грн. штрафу та 134 640,00грн. пені.

Стягнути з Чугуївської районної
лікарні державної ветеринарної
медицини, , (63540,
Харківська область, Чугуївський район,
с.Коробочкине, вул. Жовтнева, 115 А, п/р
6259 в УДУСУ Харківської області,
МФО 851011) на користь державного бюджету
України (одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) 5 412,80грн.
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення пені у розмірі 1
360,00грн. - відмовити.

Повне рішення складено 08.07.2014 р.

Суддя Т.А. Лавренюк