ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 липня 2014 року Справа № 15/471-б

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач
у справі), Міщенка П.К., Погребняка
В.Я.,розглянувши матеріали касаційної
скаргиДержавної податкової інспекції
у м. Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській областіна
постанову та ухвалувід 17.02.2014 р.
Київського апеляційного
господарського суду від 20.11.2013 р.
господарського суду м. Києвау справі№
15/471-б господарського суду м. Києваза
заявою відкритого акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Одесаобленерго", м.
ОдесадоУкраїнської державної
корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд", м.
Київпровизнання банкрутом
ліквідаторарбітражний керуючий
Максимов А.А.за участю1. Кабінету
Міністрів України, м. Київ 2.
Прокуратури м. Києва 3. Фонду Державного
майна України, м. Київ 4. Міністерства
юстиції України, м. Київ 5. Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, м. Київ

В С Т А Н О В И В :

Втретє подана ДПІ у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області касаційна
скарга від 13.06.2014 р. № 10-039/690 не може
бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України, оскільки
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст. 110 ГПК України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Оскаржувана в касаційному порядку
постанова Київського апеляційного
господарського суду була прийнята та
підписана 17.02.2014 р., тоді як касаційна
скарга ДПІ у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області на вказану
постанову втретє була подана лише
17.06.2014 р., про що свідчить відбиток
штепмелю на поштовому конверті, яким
касаційна скарга разом із доданими
документами була направлена до
Київського апеляційного
господарського суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України
перебіг процесуального строку,
обчислюваного днями, починається
наступного дня після календарної дати
або настання події, якими визначено
його початок. У випадку з касаційною
скаргою ДПІ у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області - це 18.02.2014
р., та закінчується в останній день
строку, тобто 11.03.2014 р. (09.03.2014 р. та 10.03.2014
р. були вихідним та неробочим днями)

Таким чином, касаційна скарга подана
через три місяці та шість днів після
закінчення процесуального строку,
встановленого для її подання.

Додане до скарги клопотання про
поновлення пропущеного процесуального
строку для її подання мотивовано
усуненням недоліків касаційної скарги
при попередньому зверненні зі скаргою.

Розглядаючи вказане клопотання, Вищий
господарський суд України враховує, що
відповідно до ст. 53 ГПК України суд може
відновити пропущений строк у разі
наявності поважних причин пропуску
цього строку.

Приймаючи до уваги, що Господарський
процесуальний кодекс України не
пов'язує право суду відновити
пропущений процесуальний строк лише з
певним колом обставин, що спричинили
пропуск строку, оцінивши доводи та
обставини, що наведені в обґрунтування
клопотання про поновлення строку,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо неповажності причин його пропуску
у зв'язку із наступним.

Так, вказавши про усунення недоліків
касаційної скарги при попередньому
зверненні, про які було вказано в
ухвалі касаційного суду від 03.06.2014 р. (п.
3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України), скаржник, поряд
з цим, ніяким чином не зазначає та не
коментує той факт, повернення
касаційної скарги ухвалою від 03.06.2014 р.
відбулось вдруге, а вперше подана
податковим органом касаційна скарга
від 11.03.2014 р. № 10-039/890 на ті ж самі
оскаржувані судові рішення була
повернута ухвалою від 26.03.2014 р. на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 1113 ГПК України. Отже
пропуск строку звернення із касаційною
скаргою у даному випадку відбувся у
зв'язку з тим, що заявник касаційної
скарги двічі допускав порушення норм
процесуального права при зверненні із
касаційною скаргою, тобто пропуск
визначеного строку відбувся з вини
скаржника, що в свою чергу призвело до
значного пропуску ним встановленого
нормами ст. 110 ГПК України строку на
касаційне оскарження у даній справі.

За таких обставин та враховуючи, що
скаржником не наведено поважних причин
пропуску встановленого строку подання
касаційної скарги, у розумінні ст. 53 ГПК
України, колегія суддів відмовляє ДПІ у
м. Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області в
задоволенні заявленого клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження постанови Київського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 р. та ухвали господарського суду
м. Києва від 20.11.2013 р.

Поряд з викладеним, касаційний суд
звертає увагу на те, що в порушення норм
ст.ст. 34, 36 та ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додані незасвідчені
копії доказів направлення копії
касаційної скарги сторонам та
учасникам провадження у справі про
банкрутство.

На підставі наведеного, керуючись
нормами та ст.ст. 33, 34, 36, 50, 53, 86, 107, 110, 111,
1111, п. 5 ч. 1 ст. 1113, 1117, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Державній податковій
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області в
задоволенні клопотання про поновлення
пропущеного процесуального строку для
подання касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 р. та
ухвалу господарського суду м. Києва
від 20.11.2013 р. у справі № 15/471-б.

2. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області повернути
заявнику.

Головуючий
В.М. Коваленко

Судді
П.К. Міщенко

В.Я. Погребняк