донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

10.06.2014 справа №905/9104/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Марченко
О.А.суддівРадіонової О.О., Татенка В.М.
за участю представників сторін:
від
позивача 1: Не з'явився;від позивача 2:
Удачина Е.А. - за довіреністю № 06/4814 від
16.04.2013 р.від відповідача:ОСОБА_5 -
особисто за паспортом;розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 м. Горлівка, Донецька
область на рішення господарського суду
Донецької областівід24.02.2014р.(повний
текст підписано 03.03.2014р.) по
справі№905/9104/13 (суддя Філімонова О.Ю.) за
позовом1. Комунального підприємства
"Надія" м.Горлівка, Донецька область; 2.
Приватного акціонерного товариства
„Горлівськтепломережа", м. Горлівка,
Донецька область доФізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, м. Горлівка,
Донецька область прозобов'язання
відповідача привести мережу
централізованого опалення приміщення,
вбудованого у житловий будинок АДРЕСА_2
до попереднього стану, а саме:
відновити централізоване опалення
шляхом приєднання нагрівальних
приладів опалення до внутрішньої
системи опалення житлового будинку

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 24.02.2014р. у справі
№905/9104/13 позов Комунального
підприємства "Надія" м. Горлівка,
Донецька область та Приватного
акціонерного товариства
„Горлівськтепломережа", м. Горлівка,
Донецька область до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, м. Горлівка,
Донецька область про зобов'язання
відповідача привести мережу
централізованого опалення приміщення,
вбудованого у житловий будинок АДРЕСА_2
до попереднього стану, а саме:
відновити централізоване опалення
шляхом приєднання нагрівальних
приладів опалення до внутрішньої
системи опалення житлового будинку -
задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Фізична особа - підприємець ОСОБА_5
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
йдеться про скасування судового
рішення у зв'язку з тим, що наведене
рішення є незаконним та винесене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
скаржник вважає хибним висновок суду
про обґрунтованість позовних вимог.

Позивач 1 наданим йому правом не
скористався, у судове засідання не
з'явився, поважних причин нез'явлення у
судове засідання не представив. На
адресу суду надіслав лист № 010414 від
03.06.2014 року, в якому просить суд
розглядати справу за його відсутності.

Представник позивача 2 проти
апеляційної скарги заперечує, просить
рішення суду залишити без змін, а
скаргу без задоволення, про що також
ним зазначено у відзиві на апеляційну
скаргу.

Скаржник підтримав доводи апеляційної
скарги, наполягає на задоволенні
скарги, просить рішення скасувати та в
позові відмовити.

Зважаючи на достатність наданих
сторонами доказів, та керуючись
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України -
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України. Апеляційний господарський
суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і переглядає законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду,
переглянувши в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи №905/9104/13; розглянувши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї; заслухавши пояснення
представника позивача 2 та відповідача;
перевіривши застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про наявність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м.Горлівка, Донецька область та
скасування рішення господарського
суду Донецької області від 24.02.2014р. у
справі № 905/9104/13 з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_5 на праві приватної
власності на підставі договору № 3976
від 03.08.2007 р. купівлі-продажу квартири
належить квартира АДРЕСА_2 загальною
площею 39,9 кв.м.

09.08.2007 року Комунальним підприємством
«Горлівське міське бюро технічної
інвентаризації» проведено реєстрацію
права власності на нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно ССГ № 331811.

Рішенням виконавчого комітету
Горлівської міської ради №585 від 07.05.2008
року «Про дозвіл на будівництво,
реконструкцію, перепланування,
об'єднання, капітальний ремонт
об'єктів» відповідачеві надано дозвіл
на реконструкцію квартири АДРЕСА_2 під
магазин-офіс з організацією окремого
входу.

15.12.2008 року між позивачем 2 та
відповідачем укладено договір на
поставку теплової енергії (вбудовані в
житлових будинках нежитлові
приміщення) №2152, за умовами якого
позивач 2 бере на себе зобов'язання
поставляти відповідачу теплову
енергію для теплопостачання
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_2, площею 39,9 кв.м., з
тепловим навантаженням на опалення 0,005
Гкал, а споживач оплачувати отриману
теплову енергію за встановленими
тарифами в строки, передбачені діючим
договором.

З акту технічного обстеження системи
теплопостачання приміщення
відповідача, складеного 05.12.2008р.
представниками теплопостачання і
КП "Надія"-особи, яка обслуговує системи
опалення приміщення в житловому
будинку АДРЕСА_2 і фізичною особою
ОСОБА_5, який займає в цьому будинку
нежитлове приміщення вбачається, що
опалювальна площа 39,9 кв.м., яку займає
відповідач, входить до єдиної системи
опалення з внутрішньої системою
житлового будинку АДРЕСА_2. В якості
нагрівальних приладів встановленні
чавунні радіатори М-140 АО.

Місцевому господарському суду
представлено акт від 15.01.2013р., складений
представниками позивачів у
присутності представника відповідача,
в якому зафіксовано, що в приміщенні,
розташованому у будинку АДРЕСА_2,
самовільно проведене відключення
нагрівальних приладів від внутрішньої
системи опалення, що є порушенням
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води та
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21.07.2005р. №630.

У зв'язку з наведеним позивачі
звернулись до суду з позовом про
зобов'язання відповідача привести
мережу централізованого опалення у
нежитловому приміщенні, вбудованому у
житловий будинок АДРЕСА_2 до
попереднього стану шляхом відновлення
централізованого опалення приєднанням
нагрівальних приладів опалення до
стояків централізованої системи
опалення будинку АДРЕСА_2

Наразі, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає помилковими
висновки місцевого господарського
суду щодо обґрунтованості позовних
вимог та необхідності в їх задоволенні
у повному обсязі, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Судовими доказами слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного розгляду
справи.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України,
ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На підставі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Правовідносини у сфері
теплопостачання врегульовано
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України,
Законом України „Про теплопостачання",
Правилами користування тепловою
енергією, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р.
№ 1198.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості укладення та
виконання договору постачання
енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 275 Господарського кодексу
України визначено, за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відносини щодо отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води регулюються
між власниками окремих житлових
приміщень та постачальниками таких
послуг на підставі договорів про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
укладеними між конкретними
споживачами та комунальними
підприємствами, які надають такі
послуги. Комунальні підприємства
зобов'язуються надавати споживачам
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, а споживачі
зобов'язуються своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором.

В силу Закону України „Про
теплопостачання" регулювання відносин
у сфері теплопостачання має
особливості, які викликані
об'єктивними умовами функціонування
систем теплопостачання. Законом
визначений обов'язок додержання
стандартів, правил і норм усіма
суб'єктами відносин у сфері
теплопостачання.

За приписами ст.ст. 9-14 Закону України
„Про теплопостачання" основним
обов'язком державного управління у
сфері теплопостачання є забезпечення
надійності теплопостачання, як одного
з необхідних елементів безпеки людини.

Одночасно, відповідно до ст. 24 Закону
України „Про теплопостачання"
забезпечення безпечної експлуатації
систем теплоспоживання, додержання
вимог договору та нормативно-правових
актів є основним обов'язком споживача
теплової енергії.

Як зазначено вище, предметом позову є
зобов'язання відповідача відновити
централізоване опалення у нежитловому
приміщенні, вбудованому у житловий
будинок, шляхом приєднання
нагрівальних приладів опалення до
внутрішньої системи опалення
житлового будинку АДРЕСА_2

При цьому, позивач стверджує, що
вказане приміщення є нежитловим та
використовується відповідачем як
господарюючим суб'єктом для здійснення
підприємницької діяльності. На думку
позивача, дані обставини
підтверджуються Рішенням виконавчого
комітету Горлівської міської ради №585
від 07.05.2008 року, яким відповідачеві
надано дозвіл на реконструкцію
спірного приміщення під магазин-офіс з
організацією окремого входу, та
договором на поставку теплової енергії
(вбудовані в житлових будинках
нежитлові приміщення) №2152 від 15.12.2008
року за яким постачання теплової
енергії здійснюється у нежитлове
приміщення.

Разом з тим, колегією суддів
апеляційного суду встановлено, що за
договором №2152 від 15.12.2008р. на
постачання теплової енергії
споживачем теплової енергії є ОСОБА_5
саме як фізична особа.

Державну реєстрацію відповідача як
суб'єкта господарювання проведено лише
26.02.2009р., що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця НОМЕР_2, тобто значно
пізніше, ніж укладено сторонами
договір.

У той же час, доказів на підтвердження
внесення сторонами змін до договору №
2152 від 15.12.2008 року суду не представлено.

Таким чином, вказаний договір також не
може свідчити про його укладення
відповідачем як суб'єктом
господарювання та саме з метою ведення
у приміщенні підприємницької
діяльності.

Водночас, як підтверджується
матеріалами справи, приміщення,
відновлення приладів опалення в якому
є предметом даного судового спору,
набуто ОСОБА_5 як фізичною особою в
якості квартири на підставі договору
купівлі-продажу № 3976 від 03.08.2007 р.

За умовами ч. 1 ст. 382 Цивільного кодексу
України квартирою є ізольоване
помешкання в житловому будинку,
призначене та придане для постійного у
ньому проживання.

Статтею 150 Житлового кодексу
Української РСР передбачено право
власника житла здійснювати
розпорядження квартирою на власний
розсуд.

Водночас, відповідно до ст. 6 Житлового
кодексу Української РСР житлові
будинки і житлові приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Надання приміщень у жилих
будинках для потреб промислового
характеру забороняється.

Згідно з Правилами користування
приміщення житлових будинків і
прибудинкової території,
затвердженими постановою кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572,
власники і наймачі квартир зобов'язані
використовувати приміщення житлових
будинків за призначенням, забезпечуючи
збереження житлових і підсобних
приміщень квартир та технічного
обладнання будинків.

Перепланування житлових приміщень для
розміщення в них офісів, контор,
торгових організацій та для інших
цілей непромислового характеру чинним
законодавством не передбачено.

Однак, використання житлових приміщень
в інших цілях допускається у разі
визнання їх непридатними для
проживання з подальшим переведенням у
нежитлові, що регулюється статтею 8
Житлового кодексу Української РСР та
Постановою Ради Міністрів УСРС від
26.04.1984 р. № 189 «Про порядок обстеження
стану житлових будинків з метою
встановлення їх відповідності
санітарним і технічним вимогам та
визнання житлових будинків і житлових
приміщень непридатними для
проживання».

За приписами ч. 2 ст. 7 Житлового кодексу
Української РСР непридатні для
проживання жилі приміщення
переобладнуються для використання в
інших цілях за рішенням виконавчого
комітету обласної, міської Ради
народних депутатів.

Як зазначалось вище, Рішенням
виконавчого комітету Горлівської
міської ради №585 від 07.05.2008 року,
відповідачеві надано дозвіл на
реконструкцію спірного приміщення під
магазин-офіс з організацією окремого
входу.

Згідно ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається: фізичним
та юридичним особам на об'єкти
нерухомого майна, які в установленому
порядку переведені з житлових у
нежитлові і навпаки.

Разом з тим, суду не представлено
доказів, як то: рішення про виключення
житлового приміщення з обліку
житлового фонду, свідоцтва про право
власності, витяг про реєстрацію прав
власності на нерухоме майно, на
підтвердження переведення житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_2 у
нежитлове.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
вважає, що позивачами не доведено
належними та допустимими доказами
переведення належного відповідачеві
житлового приміщення у нежитлове та
проведення державної реєстрації зміни
стану цього приміщення.

Виходячи із змісту ст.ст.15, 16 Цивільного
кодексу України, ст.20 Господарського
кодексу України та ст.1 Господарського
процесуального кодексу України,
застосування певного способу судового
захисту вимагає доведеності належними
доказами сукупності таких умов:
наявності у позивача певного
суб'єктивного права (інтересу);
порушення (невизнання або оспорювання)
такого права (інтересу) з боку
Відповідача; належності обраного
способу судового захисту (адекватність
наявному порушенню та придатність до
застосування як передбаченого
законодавством), і відсутність
(недоведеність) будь-якої з них
унеможливлює задоволення позовних
вимог.

При цьому, за змістом наведених норм,
судовий захист порушених суб'єктивних
прав та інтересів певної особи
здійснюється відносно фактів
порушення, що передували зверненню до
суду із відповідним позовом (мали місце
на момент подання такого позову, в
даному випадку -24.12.2013р.)

Наразі, як було встановлено судом, з
03.08.2007 року на підставі договору
купівлі-продажу № 3976 ОСОБА_5 як
фізичній особі належить квартира
АДРЕСА_2.

Натомість, позивач заявляє вимоги про
зобов'язання відповідача як суб'єкта
господарської діяльності відновити
централізоване опалення у нежитловому
приміщенні, вбудованому у житловий
будинок АДРЕСА_2 шляхом приєднання
нагрівальних приладів обліку опалення
.

Згідно статті 33 ГПК України обов'язок
доказування тих обставин, на які
посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
на цю сторону.

В той же час, позивачами не доведено
суду, що приміщення АДРЕСА_2, є
нежитловим та використовується ОСОБА_5
як господарюючим суб'єктом для
здійснення підприємницької
діяльності, а відтак, у суду відсутні
підстави для зобов'язання відповідача
здійснити відновлення
централізованого опалення у
приміщенні, вбудованому у житловий
будинок АДРЕСА_2 шляхом приєднання
нагрівальних приладів обліку опалення
в господарському процесі, тому колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 підлягає
задоволенню, рішення господарського
суду Донецької області від 24.02.2014р. у
справі №905/9104/13 - скасуванню.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на позивачів у справі в
рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Горлівка,
Донецька область задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької
області від 24.02.2014р. у справі №905/9104/13
скасувати.

Прийняти нове рішення у даній справі,
яким відмовити Комунальному
підприємству "Надія", м.Горлівка,
Донецька область та Публічному
акціонерному товариству
„Горлівськтепломережа", м. Горлівка,
Донецька область у позові Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Горлівка,
Донецька область про зобов'язання
вчинити певні дії у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства
"Надія", м.Горлівка, Донецька область
(84646, м. Горлівка, Донецька обл., пр.
Леніна, 65, код 31685420) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 304,50 грн.
витрат по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа»
(84601, м. Горлівка, Донецька обл., вул.
Академіка Павлова , 13, код 03337007) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 304,50 грн. витрат по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги

Господарському суду Донецької області
видати накази у відповідності до вимог,
які встановлені до виконавчого
документу Законом України „Про
виконавче провадження".

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

У судовому засіданні 10.06.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено
13.06.2014р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: О.О. Радіонова

В.М. Татенко