ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 922/1986/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алко-Профі", м.Одеса,
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд",
м.Харків, про стягнення 124253,46 грн. за
участю представників:

позивача - Большаков С.В. (довіреність №
18 від 08.01.2014р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алко-Профі", м.Одеса,
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд",
м.Харків, заборгованості за Договором
поставки № 12-13/П від 23.09.2013р., а також
заборгованості за Договором поставки
№ 438/13 від 08.04.2013р. з подальшим
переведенням боргу за цим договором на
підставі Договору про переведення
боргу № 362/13 від 01.10.2013р., в загальному
розмірі 122773,48 грн. Позивач також
просить стягнути з відповідача пеню в
розмірі 1278,17 грн. та 3% річних в розмірі
201,81 грн. Судові витрати по сплаті
судового збору позивач просить
покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.05.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/1986/14 та
розгляд справи призначено на 10.06.2014р. об
11:50 год.

Ухвалою господарського суду від
10.06.2014р. розгляд справи було відкладено
на 24.06.2014р. о 12:00 год.

10.06.2014р., після судового засідання, до
канцелярії господарського суду від
позивача на виконання ухвали суду від
23.05.2014р. надійшли наступні документи:
виписка з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців щодо позивача станом на
04.06.2014р.; витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців щодо відповідача
станом на 04.06.2014р.; банківські виписки
по рахунку позивача; копія свідоцтва
про державну реєстрацію позивача;
копія Статуту ТОВ "Алко-Профі"; довідка
про рахунки позивача; акт звірки
взаємних розрахунків за період 01.10.2013р.
- 05.06.2014р. з доказами направлення його
примірника на адресу відповідача.

Надані позивачем документи були
долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулося
24.06.2014р., представник позивача
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Копія ухвали про порушення
провадження у справі, надіслана на
адресу відповідача: 61052, м.Харків, вул.
Мала Панасівська, буд. 1 (згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
повернута до господарського суду за
закінченням терміну зберігання.
Доказів отримання відповідачем копії
ухвали про відкладення розгляду справи
від 10.06.2014р., яка також була надіслана на
вищевказану адресу, на час даного
судового засідання до суду не надійшло.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а
в разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
і не повернуто підприємством зв'язку
або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання (за місцезнаходженням згідно
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), проте не
скористався наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України правами на участь у судовому
засіданні, а також не надав суду
жодного доказу в обґрунтування
заперечень проти позову або на
підтвердження належного виконання
договірних зобов'язань, суд визнав за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

23.09.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Алко-Профі"
(позивачем) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд"
(відповідачем) було укладено Договір
поставки № 12-13/П, згідно п. 1.1. якого
позивач (постачальник) зобов'язався в
порядку та строки, встановлені цим
договором, передати у власність
відповідачу (покупцеві) товар, в певній
кількості і відповідної якості, а
відповідач зобов'язався прийняти товар
і оплатити його на умовах, визначених у
цьому договорі.

Згідно п. 5.1. Договору поставки № 12-13/П
від 23.09.2013р., підставою для оплати
покупцем товару є повне виконання
постачальником своїх зобов'язань за
Договором. При наданні постачальником
належним чином оформлених накладних,
покупець здійснює оплату товару на
умовах відстрочки платежу на 60
календарних днів з дати поставки
товару. Покупець проводить оплату
товару шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов Договору позивачем була
здійснена поставка товару наступним
чином:

- 21.11.2013р. - на суму 21 976.80 грн. (видаткова
накладна № 3129);

- 29.11.2013р. - на суму 6609,60 грн. (видаткова
накладна № 3213);

- 09.01.2014р. - на суму 27803,28 грн. (видаткова
накладна № 33).

Тобто, позивач свої зобов'язання за
Договором поставки виконав у повному
обсязі.

Проте, відповідач оплату за
поставлений позивачем товар у повному
обсязі не здійснив.

Крім того, 01.10.2013р. між сторонами у
справі та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" було
підписано Договір про переведення
боргу № 362/13, за умовами якого ТОВ
"Лікон-Трейд" (первісний боржник)
перевів, а ТОВ "Блісс-Трейд" (новий
боржник) прийняв грошовий борг у
розмірі 122940,60 грн., що виник на підставі
Договору поставки № 438/13 від 08.04.2013р.,
укладеного між первісним боржником та
кредитором (ТОВ "Алко-Трейд").

31.10.2013р. позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія
№ 1 щодо повернення суми боргу в
розмірі 122940,60 грн. згідно Договору про
переведення боргу № 362/13 від 01.10.2013р.

Позивач зазначає, що після отримання
претензії відповідач частково
розрахувався та замовив продукцію. TOB
"Алко-Профі" дане замовлення було
виконано у повному обсязі.

18.02.2014р. відповідачу було направлено
лист-нагадування з вих. № 305/4 про
повернення боргу в сумі 94970,20 грн. (у
тому числі 28586,40 грн. заборгованості за
Договором поставки № 12-13/П від 23.09.2013р.,
66383,80 грн. - за Договором про переведення
боргу № 362/13 від 01.10.2013р.), від отримання
якого відповідач відмовився.

29.04.2014р. позивач направив відповідачу
претензію № 2 про повернення суми боргу
в розмірі 122773,48 грн. на підставі
Договорів № 438/13 від 08.04.2013р., № 12-13/П від
23.09.2013р. та № 362/13 від 01.10.2013р., але
відповіді на неї не отримав.

Станом на 19.05.2014р. сума заборгованості
відповідача перед позивачем за
поставлений товар склала 122773,48 грн., що
підтверджується двостороннє
підписаним актом звірки взаємних
розрахунків, копія якого міститься в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено:
якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 6.2. Договору поставки № 12-13/П
від 23.09.2013р., за несвоєчасну оплату
товару покупець сплачує постачальнику
пеню в розмірі двох облікових ставок
НБУ від неоплаченої суми за кожен день
прострочення.

Відповідальність покупця за
несвоєчасну оплату товару у вигляді
пені в розмірі двох облікових ставок
НБУ від несплаченої суми за кожен день
прострочення також передбачена
пунктом 8.2. Договору поставки № 438/13 від
08.04.2013р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши здійснені позивачем
розрахунки, суд визнав вимоги про
стягнення з відповідача 1278,17 грн. пені
та 201,81 грн. - 3% річних законними та
обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем склав 124253,46 грн., у тому числі:
122773,48 грн. основного боргу, 1278,17 грн.
пені та 201,81 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості або
обґрунтованих заперечень проти позову,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алко-Профі"
обґрунтовані, підтверджуються
наявними у матеріалах справи доказами
та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 712
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" (61052,
м.Харків, вул.Мала Панасівська, буд. 1;
р/р 0891 у ПАТ "Актабанк", МФО 307394; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Алко-Профі" (65020, м.Одеса,
вул.Пушкінська, буд. 67, кв. 21; ) - заборгованість у розмірі 124253,46
грн.; витрати з оплати судового збору в
розмірі 2485,07 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.06.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар