ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 липня 2014 р. Справа № 902/759/14

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгрозапчастина"
(вул. Матросова, 1-А, м. Харків, 61124)

до:Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Діброва
і К" (вул. Пугачова, буд.1, село Мізяків,
Калинівський район, Вінницька область,
22437)

про стягнення 184 830,07 грн. згідно
договору поставки № BI-0000122 від 28.03.2013р.

Господарський суд Вінницької області у
складі

Головуючого судді Маслія І.В.

Cекретар судового засідання Фотченко
М.О.

Представники сторін:

позивача : Колісник В.В.,
довіреність № 680 від 30.12.2013 р.

відповідача : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Вінницької
області подана позовна заява про
стягнення з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Діброва і К" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгрозапчастина"
184830,07 грн., в тому рахунку 155000 грн.
основного боргу, 10735,34 грн. пені, 2509,73
грн. 3 % річних, 16585 грн. інфляційних
втрат.

Відповідач відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав, повноважного представника у
судове засідання не направив.

24.06.2014р. до Господарського суду
Вінницької області від відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи в зв'язку з
відрядженням повноважного
представника. Вказане клопотання судом
відхиляється, оскільки, згідно ст. 28 ГПК
України представниками сторін можуть
бути керівники підприємств та
організацій, інші особи, повноваження
яких визначені законодавством або
установчими документами, також
представниками юридичних осіб можуть
бути інші особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Суд не
зобов'язував ухвалою явку в судове
засідання конкретного представника,
посадову особу відповідача, не
вказував їх прізвище. Окрім того,
відповідачеві було надано достатньо
часу для виконання вимог ухвали суду
від 04.06.2014р.

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника відповідача в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Спір
відповідно положень ст. 75 ГПК України
підлягає вирішенню за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно і об'єктивно
дослідивши в сукупності надані в
справу докази, надавши їм юридичну
оцінку суд встановив наступне.

28.03.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Украгрозапчастина"
(в договорі "Постачальник") та
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Діброва і
К" (в договорі "Покупець") уклали договір
поставки № В1-0000122 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупцеві запасні частини,
витратні матеріали та аксесуари
(надалі Товар) партіями, за
найменуванням, у кількості, у
комплектності, асортименті та по ціні,
які вказуються у Видаткових накладних,
що є невід'ємною частиною цього
Договору, а Покупець зобов'язується
сплатити за нього грошову суму та
прийняти Товар на умовах цього
Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна
одиниці Товару та загальна вартість
кожної партії Товару визначаються
Сторонами у Видаткових накладних до
даного Договору, які є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до п. 2.3 Договору орієнтовна
ціна договору складає 210000 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунки
за кожну поставлену партію Товару, в
тому числі відшкодування вартості
транспортних витрат Постачальника (у
разі транспортування Товару за
рахунок Постачальника) здійснюються
шляхом переказу Покупцем грошових
коштів на поточний рахунок
Постачальника, що визначений у цьому
Договорі, або шляхом внесення готівки
до каси Постачальника протягом 0
календарних днів з моменту фактичного
отримання товару Покупцем.

Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунок
за фактично одержану партію Товару
здійснюється Покупцем на підставі
належним чином оформлених Видаткових
накладних (в залежності від умов
поставки товару) та рахунків-фактур
Постачальника.

Відповідно до п. 7.2 Договору за
порушення строків оплати, Покупець
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
неоплаченого Товару за кожен день
прострочення.

На виконання зобов'язань за договором
позивач поставив відповідачу товар
(вакуумну сівалку точного висіву GASPARDO SP
Sprint 8 (DORADA)) загальною вартістю 210000 грн.,
що стверджується видатковою накладною
№ В1-0001156 від 04.04.2013р. (а.с. 13).

Відповідач свої зобов'язання по
оплаті одержаного товару в строки
визначені договором виконав частково в
сумі 55000 грн., що стверджується
банківськими виписками (а.с. 17-19).

Таким чином заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
день прийняття рішення судом становить
155000 грн.

Згідно ст. 692 ЦК України за договором
купівлі-продажу, положення якого
застосовуються до договорів поставки
згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України одна сторона
(продавець) зобов'язується передати у
власність другій стороні (покупцеві)
товар, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього
певну грошову суму після прийняття
товару, якщо договором не встановлено
інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається , якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України , інших
актів цивільного законодавства , а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

Позовні вимоги в частині стягнення
боргу стверджуються договором
поставки № В1-0000122 від 28.03.2013 р.,
видатковою накладною № В1-0001156 від
04.04.2013р., банківськими виписками,
розрахунком, іншими матеріалами
справи, а тому підлягають задоволенню в
сумі 155000 грн. відповідно до ст.ст. 525, 526,
527, 712 Цивільного кодексу України.

Крім суми основного боргу позивач
пред'явив до стягнення 10735,34 грн. пені за
період з 11.11.2013р. по 11.05.2014р., 2509,73 грн. 3 %
річних за період з 11.11.2013р. по 26.05.2014р.,
16585 грн. інфляційних втрат за період з
11.11.2013р. по 26.05.2014р.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України - неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.2 ст. 551 Цивільного кодексу
України - якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 7.2 Договору за
порушення строків оплати, Покупець
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
неоплаченого Товару за кожен день
прострочення.

Позовні вимоги в частині стягнення
пені підтверджуються договором
поставки № В1-0000122 від 28.03.2013 р.,
розрахунком, іншими матеріалами
справи, а тому підлягають задоволенню
в сумі 10735,34 грн. за період з 11.11.2013р. по
11.05.2014р. на підставі ст. 549, 551 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України - боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 3.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" розмір боргу з
урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція. При цьому в
розрахунок мають включатися й періоди
часу, в які індекс інфляції становив
менше одиниці (тобто мала місце
дефляція).

Оскільки прострочення виконання
зобов'язання почалося 11.11.2013р.,
розрахунок інфляційних втрат слід
здійснювати з 01.12.2013р.

Позовні вимоги в частині стягнення 3 %
річних та інфляційних втрат
підтверджуються договором поставки №
В1-0000122 від 28.03.2013 р., розрахунком, іншими
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню в сумі 2509,73 грн. 3 % річних за
період з 11.11.2013р. по 26.05.2014р., 16585 грн.
інфляційних втрат за період з 01.12.2013р.
по 31.05.2014р. в межах заявлених позовних
вимог на підставі ст. 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши
подані позивачем докази та матеріали
справи у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню відповідно до чинного
законодавства в сумі 184830,07 грн., з яких:

основний борг - 155000 грн.;

пеня - 10735,34 грн.;

3% річних - 2509,73 грн.;

інфляційні втрати - 16585 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір підлягає покладенню на
відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115
Господарського процесуального кодексу
України

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Діброва і К" (вул.
Пугачова, буд. 1, село Мізяків,
Калинівський район, Вінницька область,
22437, ідентифікаційний код 31348645) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгрозапчастина"
(вул. Матросова, 1-А, м. Харків, 61124,
ідентифікаційний код 25188223) 155000 грн.
основного боргу, 10735,34 грн. пені, 2509,73
грн. 3 % річних, 16585 грн. інфляційних
втрат, 3696,60 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України 04 липня 2014 р.

Суддя Маслій
І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Пугачова, буд.1,
село Мізяків, Калинівський район,
Вінницька область, 22437)