ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.07.14р. Справа № 904/4676/14

Суддя Красота О.І., розглянувши
матеріали

за позовом Державного підприємства
"Центр державного земельного кадастру",
м. Київ

до Управління Держземагентства у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області, м.
Верхньодніпровськ, Дніпропетровська
область

про стягнення 29 429,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Відділу Держземагенства у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості у сумі 29429,26
грн.

Позовна заява підлягає поверненню з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем не надано доказів сплати
судового збору. До позовної заяви
Позивач надав заяву №5/1891 від 16.06.2014
року про відстрочення сплати судового
збору у сумі 1 827,00 грн. до прийняття
судом рішення у справі. В обґрунтування
відстрочення сплати судового збору
позивач посилається на скрутне
фінансове становище, на підтвердження
чого надав баланс (звіт про фінансовий
стан) станом на 31.03.2014 року та звіт про
фінансові результати (звіт про
сукупний дохід) за перший квартал 2014
року. Крім того позивач посилається
також на те, що ним подано 33 позовні
заяви про стягнення заборгованості, у
зв'язку з чим він не має можливості
сплатити судовий збір.

Згідно з частиною першою статті 8
Закону України "Про судовий збір",
враховуючи майновий стан сторони, суд
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту 3.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.
Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі. При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Суд не приймає на підтвердження
тяжкого фінансового становища
позивача надані ним звіт про
фінансовий стан станом на 31.03.2014 року, у
той час як позовна заява подана до суду
27.06.2014 року. Жодних доказів щодо
фінансового становища позивача на час
звернення до суду ним не надано.

За вказаних обставин заява Позивача
про відстрочення сплати судового збору
задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Крім того, згідно з частиною першою
статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до пункту 2 частини другої
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

На підтвердження надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення, позивач залучив до
позовної заяви поштову квитанцію №1297
від 19.06.2014 року з описом вкладення у
цінний лист від 19.06.2014р.

Натомість, суд звертає увагу, що в описі
вкладення у цінний лист від 19.06.2014 року
зазначено: "копія позовної заяви з
додатками" кількість предметів 25 арк.,
однак при цьому перелік додатків в
описі вкладення у цінний лист не
наводиться, що позбавляє суд
можливості перевірити дотримання
позивачем вимог ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
стосовно його обов'язку надіслати
відповідачу копії позовної заяви та
всіх доданих до неї документів. Крім
того, господарським судом складено акт
№329 від 27.06.2014 року про відсутність в
доданих до заяви документах копії
статуту Центру ДЗК.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати поштову квитанцію №1297 від
19.06.2014 року з описом вкладення у цінний
лист від 19.06.2014 року в якості виконання
позивачем вимог ч.1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Вказана обставина є підставою для
повернення позовної заяви та доданих
до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про
відстрочення сплати судового збору.

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Суддя О.І. Красота