ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Справа № 923/1808/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий (доповідач), судді Бенедисюк
І.М. і Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу приватного
підприємства "Стройкранінвест",
м. Херсон (далі - Підприємство),

на ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 09.04.2014

зі справи № 923/1808/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Сан Інбев Україна", м. Київ
(далі - Товариство),

до Підприємства

про стягнення 23 054,22 грн.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

позивача - Куценко А.О.,

відповідача - Коростельова М.В.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення 23 054,22
грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 13.03.2014: позов
задоволено; з Підприємства стягнуто на
користь Товариства 23 054,22 грн. - 3% річних
і 1 720,50 грн. судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 09.04.2014 (колегія
суддів у складі: Разюк Г.П. - головуючий,
Гладишева Т.Я. і Колоколов С.І.):
апеляційну скаргу Підприємства на
зазначене судове рішення повернуто без
розгляду; Підприємству повернуто
судовий збір за подання апеляційної
скарги в сумі 861 грн.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України
Підприємство просить скасувати
оскаржувану ухвалу апеляційної
інстанції, справу передати до
Одеського апеляційного
господарського суду для розгляду
апеляційної скарги, стягнути з
Товариства на користь Підприємства
судові витрати, пов'язані з розглядом
справи у Вищому господарському суді
України. Скаргу з посиланням на норми
Закону України "Про судовий збір",
Господарський процесуальний кодекс
України (далі - ГПК України) мотивовано
порушенням і неправильним
застосуванням апеляційним
господарським судом норм
матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу
Товариство заперечує проти доводів
скаржника, зазначаючи про їх
безпідставність та про законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
та просить останню залишити без змін, а
скаргу - без задоволення.

За результатами цього розгляду Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги з
урахуванням такого.

Суд апеляційної інстанції у винесенні
оскаржуваної ухвали виходив з таких
обставин і висновків.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2
частини другої статті 4 Закону України
"Про судовий збір", який є чинним з 01.11.2011
і застосовується до апеляційних скарг,
"що надійшли після набрання ним
законної сили", ставка судового збору
за подання позовної заяви майнового
характеру становить 2% ціни позову, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (1 218х1,5=1
827 грн.) та не більше 60 розмірів
мінімальної заробітної плати (1
218х60=73 080 грн.). Отже, скаржник повинен
був сплатити судовий збір за розгляд
апеляційної скарги в розмірі 913,50 грн.
(50% від 1 827 грн.), а фактично сплатив 861
грн. Тому апеляційна скарга підлягає
поверненню на підставі пункту 3 частини
першої статті 97 ГПК України.

Скаржник, зі свого боку, вважає, що він
мав сплатити судовий збір за подання
апеляційної скарги у розмірі 50% від
суми судового збору - 1
720,50 грн., сплаченого позивачем
(Товариством) при поданні позовної
заяви, тобто 860,25 грн. (1 720,50:2).

Відповідно до приписів Закону України
"Про судовий збір":

- судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі
(частина перша статті 4);

- ставка судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру становить 2
відсотки ціни позову, але не менше
1,5 розміру мінімальної заробітної
плати та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат (підпункт 1
пункту 2 частини другої статті 4);

- ставка судового збору за подання до
господарського суду апеляційної
скарги на рішення господарського суду
становить 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми (підпункт 4 пункту 2
частини другої статті 4).

З матеріалів справи вбачається, що
апеляційна скарга подавалася
скаржником у 2014 році, в якому
мінімальний розмір заробітної плати
становив 1 218 грн. Відтак з огляду на
наведені законодавчі приписи
апеляційний господарський суд у
винесенні оскаржуваної ухвали дійшов
правильного висновку про необхідність
оплати судового збору за подання
апеляційної скарги в сумі 913,50 грн., а не
861 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 97 ГПК України апеляційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Суд апеляційної інстанції правильно
застосував відповідну норму
процесуального права, в зв'язку з чим
підстави для скасування оскаржуваної
ухвали відсутні. Водночас апеляційним
господарським судом у тій же ухвалі
повідомлено скаржника, що згідно з
частиною четвертою статті 97 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пункті 3 частини першої
цієї статті, апеляційна скарга може
бути подана повторно.

Керуючись статтями 1119, 11111, 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 09.04.2014 зі
справи № 923/1808/13 залишити без змін, а
касаційну скаргу приватного
підприємства "Стройкранінвест" - без
задоволення.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко