КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р. Справа№ 910/6068/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського
суду міста Києва

від 08.04.2014 р.

у справі № 910/6068/14 (суддя Л.В.
Омельченко)

за заявою ОСОБА_2

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмари"

про порушення справи про
банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. у справі №910/6068/14
заяву ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) про
порушення справи про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"Трансмари" з приєднаними до неї
документами повернуто без розгляду.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_2
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду, подавши
апеляційну скаргу на ухвалу
господарського суду міста Києва від
08.04.2014р. у справі №910/6068/14, в якій
просить скасувати оскаржену ухвалу та
направити матеріали справи до
господарського суду міста Києва для
розгляду заяви по суті.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду (в складі колегії
суддів: головуючий суддя: Верховець
А.А., судді: Доманська М.Л., Шипко В.В.) від
22.05.2014р. апеляційну скаргу прийнято до
провадження розгляд скарги призначено
на 03.06.2014р.

В судове засідання 03.06.2014р.
представники сторін не з'явились, про
причини нез'явлення суд не повідомили,
про час та місце розгляду апеляційної
скарги були повідомлені належним
чином, відзиву на апеляційні скарги не
надали, іншими процесуальними правами
не скористались, з тим, 03.06.2014р. через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від ОСОБА_2
надійшла телеграма, в якій викладено
клопотання про відкладення та
продовження строків розгляду
апеляційної скарги на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014р.

продовжено на п'ятнадцять днів строк
розгляду апеляційної скарги, розгляд
скарги відкладено на 17.06.2014р.,
витребувано в скаржника оригінал заяви
від 02.04.2014р. про порушення справи про
банкрутство відносно ТОВ "Трансмари" (з
усіма додатками), повернуту заявнику
згідно оскарженої ухвали
господарського суду міста Києва від
08.04.2014р. у справі №910/6068/14.

06.06.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ОСОБА_2
надійшло клопотання про долучення до
матеріалів справи документів,
витребуваних ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
03.06.2014р. Вказані документи були
долучені до матеріалів справи.

В судове засідання 17.06.2014р.
представники сторін повторно не
з'явились, про час та місце розгляду
апеляційної скарги були повідомлені
належним чином, відзиву на апеляційні
скарги не надали, іншими
процесуальними правами не
скористались. Зважаючи на обмеженість
процесуальних строків перегляду
оскарженої ухвали, наявні у матеріалах
справи докази та інші обставини,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції дійшла висновку про
можливість розгляду апеляційних скарг
за відсутності представників
зазначених вище учасників даної
справи.

Наводячи підстави, з яких порушено
питання про перегляд оскарженої
ухвали, ОСОБА_2 посилався
невідповідність оскарженої ухвали
вимогам законності та обґрунтованості,
вказував на помилковість висновків
суду першої інстанції щодо не
зазначення у поданій заяві повного
найменування боржника, неподання
доказів сплати судового збору,
невідповідності заяви вимогам, що
встановлені Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
неподання доказів на підтвердження
наявності у боржника простроченого
грошового зобов'язання, достатніх для
вирішення питання про прийняття до
розгляду заяви про порушення справи
про банкрутство, що вимагаються
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Скаржник вказував на зазначення в
резолютивній частині поданої заяви
повного найменування боржника -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Трансмари",
звільнення від сплати судового збору
на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» у зв'язку з інвалідністю
ІІ групи, подання доказів на
підтвердження наявності у боржника
простроченого грошового зобов'язання -
копій рішення Деснянського районного
суду міста Києва від 25.12.2008р. про
стягнення з боржника на користь
скаржника заборгованості в розмірі 477000
грн. та постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві від 08.07.2013р. про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним рішенням, вказував на не
зазначення місцевим господарським
судом вимог Закону Україну "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яким не відповідає подана заява про
порушення провадження у справі тощо.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги
колегія суддів суду апеляційної
інстанції дійшла висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
задоволенню, ухвала господарського
суду міста Києва від 08.04.2014р. у справі
№910/6068/14 підлягає скасуванню та справа
підлягає поверненню до господарського
суду міста Києва для розгляду заяви про
порушення провадження у справі по суті,
зважаючи на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до господарського
суду із заявою від 02.04.2014р. про
порушення справи про банкрутство
відносно ТОВ "Трансмари", посилаючись
на наявність у останнього непогашеної
заборгованості, щодо якої було
винесено судове рішення про її
стягнення, видано виконавчий лист та
відкрито виконавче провадження.

Обґрунтовуючи мотиви винесеної ухвали,
місцевим господарським судом вказано,
що заява про порушення провадження у
справі підлягає поверненню заявнику
без розгляду зважаючи на не зазначення
повного найменування боржника,
неподання доказів сплати судового
збору, невідповідність заяви вимогам,
що встановлені Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" і
неподання доказів на підтвердження
наявності у боржника простроченого
грошового зобов'язання, достатніх для
вирішення питання про прийняття до
розгляду заяви про порушення справи
про банкрутство, що вимагаються
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", зокрема,
ст.ст. 1, 10, 11 Закону.

З тим, дослідивши вказану вище заяву,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції зазначає, що заява містить
повне найменування боржника, а саме:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Трансмари"
(ідентифікаційний код - 30735894), згідно з
доданими до заяви документами, ОСОБА_2 є
інвалідом ІІ групи (посвідчення серії
НОМЕР_1) та отже відповідно п. 9 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
звільнений від сплати судового збору,
до заяви також додано докази на
підтвердження наявності у боржника
простроченого грошового зобов'язання,
а саме: копію рішення Деснянського
районного суду міста Києва від 25.12.2008р.
про стягнення з боржника на користь
скаржника заборгованості в розмірі 477000
грн., постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві від 08.07.2013р. про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним рішенням та листа державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві від 25.10.2013р. №5-65/02-03, яким заявника
було повідомлено про здійснені
виконавчі дії.

Частинами 2, 3 ст. 10 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що право на звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство мають
боржник та кредитор. Справа про
банкрутство порушується господарським
судом, якщо безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно
становлять не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
якщо інше не передбачено цим Законом.
Безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника. До складу цих вимог,
у тому числі щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів), не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції. Згідно із ст. 1
цього ж Закону, термін "кредитор"
вживається у значенні юридичної або
фізичної особи, органу доходів і зборів
та інших державних органів, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника.

Статтею 11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що заява про порушення
провадження у справі про банкрутство
подається боржником або кредитором у
письмовій формі та повинна містити:
найменування господарського суду, до
якого подається заява; ім'я або
найменування боржника, його
місцезнаходження або місце проживання,
ідентифікаційний код юридичної особи
та реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності); ім'я або найменування
кредитора, його місцезнаходження або
місце проживання, ідентифікаційний код
юридичної особи та реєстраційний номер
облікової картки платника податків (за
наявності); виклад обставин, що є
підставою для звернення до суду;
перелік документів, що додаються до
заяви.

До заяви про порушення справи про
банкрутство додаються: докази сплати
судового збору, крім випадків, коли
згідно із законом він не підлягає
сплаті; довіреність чи інший документ,
що засвідчує повноваження
представника, якщо заяву підписано
представником; докази того, що сума
безспірних вимог кредитора
(кредиторів) сукупно становить не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, якщо інше не
передбачено цим Законом; рішення суду
про задоволення вимог кредитора, що
набрало законної сили; відповідна
постанова органу державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження з виконання вимог
кредитора; докази того, що сума вимог
кредитора (кредиторів) не забезпечена
повністю заставою майна боржника (за
наявності застави). Заява кредитора,
крім відомостей, передбачених частиною
першою цієї статті, повинна містити
відомості про розмір вимог кредитора
до боржника із зазначенням окремо
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає сплаті. До заяви кредитора
додаються також: копія виконавчого
документа; докази надсилання боржнику
копії заяви і доданих до неї
документів. Заява кредитора може
ґрунтуватися на об'єднаній
заборгованості боржника за сукупністю
його різних зобов'язань перед цим
кредитором.

У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» у разі
відсутності підстав для відмови у
прийнятті або для повернення заяви про
порушення справи про банкрутство
господарський суд приймає заяву до
розгляду, про що не пізніше п'яти днів з
дня її надходження виносить ухвалу.
Статтею 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено підстави відмови у прийнятті
заяви про порушення справи про
банкрутство, а саме: провадження у
справі про банкрутство боржника не
допускається згідно із законом; справа
не підсудна даному господарському
суду; стосовно боржника - юридичної
особи або фізичної особи - підприємця
вже порушено справу про банкрутство;
юридичну особу - боржника припинено в
установленому законодавством порядку;
підприємницька діяльність фізичної
особи - підприємця, яка є боржником,
припинена в установленому
законодавством порядку; до боржника
заявлено вимоги, які не є безспірними;
вимоги кредитора повністю забезпечені
заставою майна боржника; господарським
судом затверджено план санації
боржника до порушення провадження у
справі про банкрутство згідно зі
статтею 6 цього Закону; з інших підстав,
передбачених статтею 62 Господарського
процесуального кодексу України, з
урахуванням вимог цього Закону.
Статтею 15 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено підстави повернення заяви
про порушення справи про банкрутство,
зокрема, такі як: заяву підписано
особою, яка не має права її підписувати,
або особою, посаду якої у заяві не
зазначено; заява не відповідає змісту
вимог, зазначених у цьому Законі; не
подано доказів щодо сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі; заявник-кредитор не подав
доказів неспроможності боржника
виконати свої грошові зобов'язання
перед кредиторами в розмірі,
визначеному частиною третьою статті 10
цього Закону, протягом трьох місяців
після відкриття виконавчого
провадження, якщо інше не передбачено
цим Законом; заявник-кредитор не надав
доказів надсилання боржнику копії
заяви і доданих до неї документів; з
інших підстав, передбачених статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням вимог цього
Закону.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши вказані вище норми
законодавства, колегія суддів вбачає
винесення оскарженої ухвали місцевим
господарським судом при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи та за недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд визнав встановленими та за
таких обставин вважає передчасними
висновки, викладені в мотивувальній
частині оскарженої ухвали щодо
недотримання ОСОБА_2 вимог ст. 1, 10, 11
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» при поданні
заяви про порушення справи про
банкрутство ТОВ "Трансмари".

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими є самостійними та
достатніми підставами для скасування
або зміни рішення місцевого
господарського суду. Згідно із ст. 99
Господарського процесуального кодексу
України в апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.
Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Всебічно, повно і об'єктивно
розглянувши в судовому процесі всі
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги та перевіряння законності та
обґрунтованості ухвали місцевого
господарського суду у повному обсязі,
повторно розглянувши справу, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду вбачає підстави
задоволення апеляційної скарги та
вважає оскаржену ухвалу такою, що
неповною мірою відповідає вимогам
законності та обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. у справі №910/6068/14
скасувати.

3. Справу №910/6068/14 повернути до
господарського суду міста Києва для
розгляду заяви по суті.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
А.А. Верховець

Судді
М.Л. Доманська

В.В. Шипко