ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.Справа № 922/1698/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Укрюгторг", м. Одеса до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рокфор
маркет", м. Харків про стягнення
заборгованості в розмірі 59 999,70 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Безуглий С.П. за довіреністю
від 20.05.2014 року,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Укрюгторг", м. Одеса (позивач)
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рокфор маркет", м.
Харків про стягнення заборгованості в
розмірі 59 999,70 грн. В обґрунтування
позовних вимог, позивач посилається на
неналежне виконання покладених на
відповідача обов`язків за Договором
поставки продукції № 1290513 від 29.05.2013
року, в частині повної та своєчасної
оплати за отриманий товар, з
урахуванням чого та враховуючи приписи
ст. ст. 526, 530, 629, 712 Цивільного Кодексу
України, просить суд стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 59 999,70 грн. та судовий збір в
розмірі 1827,00 грн. (з урахуванням
прийнятих ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.05.2014 року
уточнень до позовної заяви).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30 квітня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 27
травня 2014 року о 11:45 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27 травня 2014
року розгляд справи було відкладено на
17.06.2014 року о 11:45 годині. Окрім того,
вказаною ухвалою було заяву про
уточнення позовних вимог (вх. № 17111)
прийнято до розгляду та продовжено
розгляд справи з урахуванням наданих
змін.

Представник позивача в призначене
судове засідання з'явився, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд їх задовольнити та стягнути
з відповідача заборгованість в розмірі
59 999,70 грн. та покласти на відповідача
судові витрати. Надав пояснення по суті
справи.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення, яке міститься в матеріалах
справи.

Відповідач не скористався своїми
правами, наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, на участь його представника в
судовому засіданні, на спростування
позовних вимог позивача, не надав суду
доказів належного виконання
договірних зобов'язань, не провів
звірку взаємних розрахунків з
позивачем, не надав суду свій варіант
проекту акту звірки.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, а також з
огляду на те, сторони були попередженні
про розгляд справи за наявними
матеріалами у разі їх нез'явлення в
засідання суду, суд згідно за статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

29 травня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Торгова
компанія "Укрюгторг", м. Одеса (позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рокфор маркет", м.
Харків (відповідач) було укладено
Договір поставки продукції № 1290513
(Договір) та Протокол узгодження
розбіжностей від 29.05.2013 р. до Договору
поставки продукції.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст.712 Цивільного кодексу
України встановлює, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач,
зобов'язався постачати товари та/або
продукцію, а відповідач зобов'язався
приймати товар та оплачувати його.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивач належним чином
виконував умови договору, а саме
поставив відповідачу товар на загальну
суму 184 085,00 грн., що підтверджується
товаро - транспортними накладними: ТТН
№ РС_0013519 від 22.11.2013 р. на суму 8 948,30 грн.;
ТТН № РС_0013906 від 29.11.2013 р. на суму 56 620,32
грн.; ТТН № РС_0013900 від 29.11.2013 р. на суму 22
865,76 грн.; ТТН № РС_0013913 від 29.11.2013 р. на
суму 659,95 грн.; ТТН № РС_0014240 від 06.12.2013 р.
на суму 1 145.95 грн.; ТТН № РС_0014234 від
06.12.2013 р. на суму 9 105,01 грн.; ТТН № РС_0014514
від 13.12.2013 р. на суму 3 893,98 грн.; ТТН №
РС_0014753 від 20.12.2013 р. на суму 16 651,82 грн.;
ТТН № РС_0014754 від 20.12.2013 р. на суму 41 745,10
грн.; ТТН № РС_0000010 від 10.01.2014 р. на суму 6
056,78 грн.; ТТН № РС_0000081 від 17.01.2014 р. на
суму 3 731,90 грн.; ТТН № РС_0000202 від 01.02.2014
р. на суму 3 707,86 грн.; ТТН № РС_0000383 від
21,02.2014 р. на суму 1 194,05 грн.; ТТН № РС_0000384
від 21.02.2014 р. на суму 7 758,22 грн.

Судом встановлено, що відповідач
отримав вищенаведений товар, що
підтверджується підписом
уповноваженого представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача.

Окрім того, 02 квітня 2014 року
відповідачем було здійснено часткове
повернення поставленого товару, про що
свідчать Видаткові накладні
(повернення) постачальнику: Видаткова
накладна (повернення) постачальнику №
19893 від 02.04.2014 р. на суму 16 243,08 грн.;
Видаткова накладна (повернення)
постачальнику № 19895 від 02.04.2014 р. на суму
4 785,11 грн.; Видаткова накладна
(повернення) постачальнику № 19898 від
02.04.2014 р. на суму 1 120,99 грн.; Видаткова
накладна (повернення) постачальнику №
19900 від 02.04.2014 р. на суму 13 016,87 грн.;
Видаткова накладна (повернення)
постачальнику № 19901 від 02.04.2014 р. на суму
3 977,42 грн.; Видаткова накладна
(повернення) постачальнику № 19890 від
02.04.2014 р. на суму 659,95 грн.; Видаткова
накладна (повернення) постачальнику №
19889 від 02.04.2014 р. на суму 494,96 грн.;
Видаткова накладна (повернення)
постачальнику № 19913 від 02.04.2014 р. на суму
46 165,27 грн.; Видаткова накладна
(повернення) постачальнику № 19903 від
02.04.2014 р. на суму 4 022,93 грн.; Видаткова
накладна (повернення) постачальнику №
19904 від 02.04.2014 р. на суму 1 499,08 грн.;
Видаткова накладна (повернення)
постачальнику № 19906 від 02.04.2014 р. на суму
486.00 грн.; Видаткова накладна
(повернення) постачальнику № 19907 від
02.04.2014 р. на суму 891,00 грн.; Видаткова
накладна (повернення) постачальнику №
19910 від 02.04.2014 р. на суму 737,96 грн.;
Видаткова накладна (повернення)
постачальнику № 19911 від 02.04.2014 р. на суму
1 194,05 грн. Всього за вказаними
накладними було повернено товар на
загальну суму 95 294,67 грн.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно п.2.1. Договір, ціни на Товар
та його асортимент зазначаються в
Специфікації (Додаток №1 до Договору),
що є невід'ємною частиною Договору
та/або накладних (товарно-транспортних
накладних, видаткових накладних), які з
моменту їх підписання Сторонами, є
невід'ємною частиною Договору. Ціни
вказуються в національній валюті
України, включаючи ПДВ, вартість
упаковки, маркування і доставки Товару
Постачальником.

Пунктом 6.1. Договору, підставою для
здійснення Покупцем оплати
поставленого Товару є повне (належне)
виконання Постачальником своїх
зобов'язань за Договором, в т.ч. надання
належним чином оформлених
товаросупровідних документів.

З матеріалів справи вбачається, що
18.04.2014 р. відповідачем було здійснено
часткову оплату товару на суму 3 500,75
грн., 25.04.2014 року сплачено 13 289,88 грн.,
05.05.2014 року було сплачено 12 000,00 грн., про
що свідчать банківські виписки, які
містяться в матеріалах справи (арк. с.
115-118).

Пунктом 6.2. Договору в редакції
Протоколу узгодження розбіжностей від
29.05.2013р. до Договору передбачено, що
Покупець (ТОВ «РОКФОР МАРКЕТ») здійснює
оплату за поставлений товар один раз у
21 (двадцять один) календарний день за
фактично реалізований товар. Підставою
для взаєморозрахунків є інформація
щодо складських залишків товару (звіт
щодо фактично реалізованого товару),
яку Покупець (ТОВ «РОКФОР МАРКЕТ»)
надає Постачальнику (ТОВ ТК «У.Ю.Т.») в
електронному вигляді один раз у 7 (сім)
календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що 04
квітня 2014 року між сторонами у справі
було підписано Акт звіряння
взаєморозрахунків, відповідно до якого
вбачається, що станом на 04.04.2014 р.
нереалізований товар на складі ТОВ
«РОКФОР МАРКЕТ» відсутній, а сума
заборгованості Відповідача перед
Позивачем за вже реалізований товар
станом на 04.04.2014р. складає 111 273,98 грн.
(арк.с. 70-71)

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач доказів сплати
поставленого товару на суму 59 999,70 грн.
не надав.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду жодного
доказу, який би спростовував наявність
заборгованості перед позивачем, свого
контррозрахунку позовних вимог, хоча
мав можливість скористуватись своїми
процесуальними правами та надати
документи в обґрунтування своєї
позиції по справі, суд дійшов висновку
про те, що позовна вимога позивача в
частині стягнення заборгованості в
сумі 59 999,70 грн. (сума основного боргу)
правомірна та обґрунтована, така, що не
спростована відповідачем, тому
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рокфор маркет", м.
Харків (61022, м. Харків, проспект Леніна, 5,
офіс 3 , ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Укрюгторг", м. Одеса (65012, Україна, м.
Одеса, провулок Катаєва, 3, п/р 2136 в
ПАТ «Банк Восток», МФО 307123,
ідентифікаційний код юридичної особи
23863896) заборгованість в розмірі 59 999,70
грн. та судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.06.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/1698/14