ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 рокуСправа № 912/1704/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Колодій С.Б.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/1704/14

за позовом: прокурора Кіровоградського
району Кіровоградської області в
інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Український
державний фонд підтримки фермерських
господарств від імені якого діє
Кіровоградське відділення, м.
Кіровоград

до: фермерського господарства
"ТОВІКРО", Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Нова Павлівка

про стягнення 69 223,61 грн.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Макаренко О.І.,
посвідчення № 023072;

від позивача - Яцканич М.І., довіреність
№ 325 від 20.09.2012 р.;

від відповідача - Кириченко В.О.,
довіреність № б/н від 18.01.2014 р.

Прокурор Кіровоградського району
Кіровоградської області звернувся до
господарського суду із позовною заявою
в інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Український
державний фонд підтримки фермерських
господарств від імені якого діє
Кіровоградське відділення про
стягнення з фермерського господарства
"ТОВІКРО" заборгованості по фінансовій
допомозі в сумі 69 223,61 грн., з яких: 68400,00
грн. основний борг, 755,21 грн. пеня, 68,40
грн. індексація, з покладенням на
відповідача судового збору.

Позивач листом від 10.06.2014 р. № 53-011/127 та в
судовому засіданні 17.06.2014 заявлені
прокурором позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 17.06.2014
р. позовні вимоги визнав в повному
обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про фермерське господарство"
Український державний фонд підтримки
фермерських господарств є державною
бюджетною установою, яка виконує
функції з реалізації державної
політики щодо фінансової підтримки
становлення і розвитку фермерських
господарств, діє на основі Статуту,
який затверджується центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
аграрної політики.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про фермерське господарство" та
Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
надання підтримки фермерським
господарствам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.08.2004 року №1102, Український
державний фонд підтримки фермерських
господарств на поворотній основі надає
фермерським господарствам фінансову
підтримку.

07.09.2009 р. керівником фермерського
господарства "ТОВІКРО" подано голові
комісії Кіровоградського відділення
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств
заявку на участь у конкурсі для
отримання фінансової підтримки на
поворотній основі (а.с.12).

В даній заявці, реєстраційний № 16 від
07.09.2009 р., викладене прохання керівника
фермерського господарства "ТОВІКРО"
про допущення його до участі у конкурсі
для отримання фінансової підтримки в
сумі 100 000,00 грн. на поворотній основі
для провадження виробничої діяльності.

15.09.2009 р. між Кіровоградським
відділенням Українського державного
фонду підтримки фермерських
господарств, в особі директора
Яцканича Михайла Івановича, та
фермерським господарством "ТОВІКРО"
укладено договір № 14 про надання
фінансової підтримки (допомоги)
фермерському господарству (а.с. 13-14,
далі - Договір).

За умовами пункту 1 Договору, позивач
зобов'язався надати відповідачеві
фінансову підтримку (допомогу) на
поворотній основі в сумі 100 000,00 грн., а
відповідач в свою чергу зобов'язався
використати її за цільовим
призначенням і повернути вказану
фінансову підтримку (допомогу) у
визначений даним договором строк.

Пунктом 2 Договору фермерському
господарству на підставі довідки,
виданої конкурсною комісією для
виробництва, переробки с/г продукції та
Порядку використання коштів
державного бюджету для надання
підтримки фермерським господарствам
затвердженого постановою КМУ № 1102 від
25.08.2004 (із змінами, внесеними згідно
постанови КМУ № 388 (388-2005-п) від 26.05.2005, 183
(183-2006-п) від 22.02.2006), постанови КМУ № 349
від 01.03.2007 р. та згідно постанови КМУ №
113 від 27.02.2008 р., постанова № 612 від 10.06.2009
р. фінансова підтримка (допомога) на
поворотній основі надається для
провадження виробничої діяльності.

Відповідно до підпункту 3.4.2 Договору
відповідач зобов'язаний повернути
кошти Кіровоградському відділенню
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств
згідно з встановленим графіком:

- до 1 жовтня 2010 р. в сумі 10 000,00 грн.;

- до 1 жовтня 2011 р. в сумі 20 000,00 грн.,

- до 1 жовтня 2012 року в сумі 20 000,00 грн.,

- до 1 жовтня 2013 року в сумі 20 000,00 грн.,

- до 1 жовтня 2014 року в сумі 30 000,00 грн.

Фінансова підтримка (допомога)
надається селянському (фермерському)
господарству "Кириченка Романа
Васильовича" терміном до 01.10.2014 р.
згідно пункту 4.1 Договору.

У відповідності до пункту 7 Договір
набирає чинності з дати його
підписання повноважними
представниками сторін і діє до повного
повернення фермерським господарством
коштів фінансової підтримки (допомоги)
та повного виконання ним будь-яких
інших грошових зобов'язань,
передбачених даним договором.

Умови договору узгоджені між сторонами
шляхом їх підписання та скріплення
печатками.

Разом з тим, 07.10.2011 року та 23.01.2013 року
(а.с.16-17) між сторонами було укладено
додаткові угоди про перенесення
графіку повернення (платежу)
фінансової допомоги зая якими були
внесені зміни до пункту 3.4.2 Договору, а
саме змінено графік шляхом перенесення
суми повернення з листопада 2010, 2011 р. в
сумі 28800,00 грн. до 01.11.2012 р., а також з
листопада 2012 р. в сумі 48800,00 грн. на
25.12.2013 р. в сумі 48 800,00 грн.

При вирішенні спору у даній справі,
господарський суд виходить з
наступного.

Укладений між сторонами Договір № 14
від 15.09.2009 року за своєю правовою
природою є договором позики,
правовідносини за якими регулюються
главою 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1046 глави 71
Цивільного Кодексу України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання за договором
виконав у повному обсязі,
перерахувавши на банківський рахунок
відповідача згідно платіжного
доручення № 9 від 16.09.2009 року суму
фінансової підтримки (допомоги) в
розмірі 100000,00 грн. (а. с. 15).

Однак, відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо повернення сум
фінансової підтримки в строки,
визначені п. 3.4.2 Договору, виконав не в
повному обсязі.

Фермерським господарством "ТОВІКРО"
здійснено часткові проплати - 22.12.2010 р. в
сумі 500,00 грн., 19.01.2011 р. в сумі 500,00 грн.,
15.04.2011 р. в сумі 200,00 грн., 30.05.2013 р. в сумі
100,00 грн., 27.06.2013 р. в сумі 100,00 грн., 25.07.2013
р. в сумі 100,00 грн., 30.09.2013 р. в сумі 100,00
грн. - на загальну суму 1 600,00 грн. (а.с.
32-38).

В матеріалах справи містить акт звірки
взаєморозрахунків станом на 09.01.2014 р.,
підписаний повноважними сторонами,
згідно якого заборгованість
відповідача перед Фондом складає 98400,00
грн. (а.с. 39).

Згідно листа Кіровоградського
відділення фонду підтримки
фермерських господарств від 10.06.2014 року
№ 53-011/127 заборгованість перед Фондом не
сплачена.

Отже, відповідно до графіку,
встановленого пунктом 3.4.2 Договору та
додаткових угод до нього від 07.10.2011 року
та від 23.01.2013 року, відповідач
зобов'язаний був у строк до 25.12.2013 року
погасити заборгованість в розмірі
68400,00грн.

Проте, всупереч умовам Договору,
відповідач свої зобов'язання по
поверненню 68400,00 грн. фінансової
допомоги не виконав. Доказів сплати
заборгованості в загальній сумі 68400,00
грн. на день розгляду спору по суті
сторони не подали.

Згідно вимог статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити всіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

З огляду на викладене та враховуючи
відсутність в матеріалах справи
доказів повернення відповідачем суми
отриманої фінансової підтримки
(допомоги) та визнання ним суми
заборгованості, позовні вимоги
прокурора Кіровоградського району
Кіровоградської області про стягнення
з фермерського господарства "ТОВІКРО"
68400,00 грн. заборгованості є
обґрунтованими підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Крім того, пунктом 5.2 Договору № 14 від
15.09.2009 р. за несвоєчасне повернення
коштів фінансової підтримки (допомоги)
фермерське господарство сплачує
позивачу пеню, яка обчислюється від
суми простроченого платежу, у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діє у
період прострочення.

Згідно розрахунку позивача сума пені
за період з 25.12.2013 р. по 24.01.2014 р. складає
755,21 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до вимог статті 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання
згідно частини 1 статті 549 Цивільного
кодексу України.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За таких обставин, позивачем
правомірно нараховано відповідачу
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України за
період з 25.12.2013 р. по 24.01.2014 р. в сумі 755,21
грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сума заявлених інфляційних втрат за
період з 25.12.2013 р. по 24.01.2014 р. згідно
розрахунку позивача становить 68,40 грн.
і підлягає стягненню на підставі
вказаної вище норми.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись статтями 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85,
116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фермерського господарства
"ТОВІКРО" (27641, Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Нова
Павлівка, вул. Кірова, 41,
ідентифікаційний код 36098391) на користь
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств (м.
Київ, вул. Олени Теліги, 8,
ідентифікаційний код 20029342), від імені
якого діє Кіровоградське відділення
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств (м.
Кіровоград, вул. Тимірязєва, 84,
ідентифікаційний код 22217705) 69 223,61 грн.
заборгованості, з яких: 68 400,00 грн.
заборгованості по фінансовій
підтримці, 68,40 грн. інфляційних втрат та
755,21 грн. пені.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з фермерського господарства
"ТОВІКРО" (27641, Кіровоградська область,
Кіровоградський район, с. Нова
Павлівка, вул. Кірова, 41,
ідентифікаційний код 36098391) на користь
Державного бюджету України (р/р 3002
в Головному Управлінні Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області, МФО 823016, код
38037409, отримувач коштів УК у м.
Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 1827,00
грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 23.06.2014 р.

Суддя
С. Б. Колодій