ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 червня 2014 року Справа № 910/14263/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддів:Бакуліної С.В., Волковицької
Н.О., Грейц К.В., Мачульського
Г.М.,розглянувши заяву Приватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 12.02.2014у
справі№910/14263/13за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стіфф
Компані"доПриватного акціонерного
товариства "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент"простягнення суми, за
зустрічним позовомПриватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Стіфф
Компані"проприпинення правовідносин,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стіфф Компані"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Компанія з
управління активами - Адміністратор
пенсійних фондів "УкрСиб Ессет
Менеджмент" про стягнення 17812882,65 грн.
заборгованості з оплати інвестиційних
сертифікатів за договором викупу.

В подальшому, Приватне акціонерне
товариство "Компанія з управління
активами - Адміністратор пенсійних
фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент"
звернулось до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стіфф Компані" із
зустрічним позовом про припинення
правовідносин, які виникли на підставі
договору викупу іменних інвестиційних
сертифікатів пайового
недиверсифікованого венчурного
інвестиційного фонду.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.08.2013 у справі №910/14263/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013,
первісний позов задоволено; у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Постановою Вищого
господарського суду України від 12.02.2014
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Приватне акціонерне товариство
"Компанія з управління активами -
Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб
Ессет Менеджмент" звернулось із заявою
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 12.02.2014 у справі №910/14263/13, в
якій заявник просить скасувати вказану
постанову, прийняти нове рішення, яким
у позові відмовити, мотивуючи свої
вимоги неоднаковим застосуванням
Вищим господарським судом України
одних і тих самих норм матеріального
права, внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на постанови Вищого
господарського суду України від 30.09.2009
у справі №32/495, від 18.07.2012 у справі №34/103
та від 17.09.2009 у справі №34/99.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку щодо наявності підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Заявник стверджує про неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції положень статті 538
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання. При
зустрічному виконанні зобов'язання
сторони повинні виконувати свої
обов'язки одночасно, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства, не випливає
із суті зобов'язання або звичаїв
ділового обороту. Сторона, яка наперед
знає, що вона не зможе виконати свого
обов'язку, повинна своєчасно
повідомити про це другу сторону. У разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

Як вбачається зі змісту постанови від
12.02.2014 у справі №910/14263/13, про перегляд
якої подано заяву, Вищий господарський
суд України зазначив, що судами
попередніх інстанцій вірно
застосовані положення статті 530, 538,
611-613, 655 Цивільного кодексу України, а
відтак погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення первісного
позову про стягнення з відповідача
заборгованості з оплати інвестиційних
сертифікатів за договором викупу
іменних інвестиційних сертифікатів
пайового недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду та
відсутності підстав для задоволення
зустрічного позову щодо припинення
правовідносин за спірним договором,
який мотивовано взаємним невиконанням
сторонами зобов'язань за спірним
договором, що в силу приписів частини
третьої статті 538, частини третьої
статті 612 та статті 655 Цивільного
кодексу України є підставою для
припинення правовідносин.

Однак, у постановах від 30.09.2009 у справі
№32/495, від 18.07.2012 у справі №34/103 та від
17.09.2009 у справі №34/99, на які посилається
заявник, суд касаційної інстанції, за
подібних обставин справи та враховуючи
приписи статті 538 Цивільного кодексу
України, дійшов протилежного правового
висновку, а саме визнав обґрунтованими
висновки судів попередніх інстанцій
про те, що оскільки обома сторонами не
виконано зустрічних зобов'язань за
спірними договорами, відсутні підстави
для задоволення позовних про стягнення
грошових коштів за цінні папери.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що зі змісту доданих
до заяви судових рішень Вищого
господарського суду України
вбачаються ознаки неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.
Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И
В :

Допустити справу №910/14263/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Т.Добролюбова
Судді: С.Бакуліна Н.Волковицька
К.Грейц Г.Мачульський