номер провадження справи 10/44/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014
Справа № 908/1700/14

за позовом: Приватного підприємства
"БІЗОН - ТЕХ 2006" (69005, м. Запоріжжя, вул.
Якова Новицького, 11)

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення 63 145 грн. 88 коп.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Єрохіна В.О., на підставі
довіреності № 73/14 від 05.05.2014 р.;

Тищенко Н.А., на підставі
довіреності № 21/14 від 08.01.2014 р.;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява
Приватного підприємства "БІЗОН - ТЕХ
2006", м. Запоріжжя до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором поставки
насіння № КБ-Н-21 від 27.03.2013 р. в сумі 63 145
грн. 88 коп., яка складається з: 34 000 грн. 00
коп. - основного боргу, 16 406 грн. 60 коп. -
індексації ціни товару, 10 200 грн. 00 коп. -
штрафу та 2 539 грн. 28 коп. - пені.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 21.05.2014 р., справу
908/1700/14 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 22.05.2014
р. порушено провадження у справі №
908/1700/14. Справі присвоєно номер
провадження № 10/44/14, її розгляд
призначено на 10.06.2014 р.

У судовому засіданні 10.06.2014 р.
представник позивача підтримав свої
вимоги. Представник відповідача у
судове засідання 10.06.2014 р. не з'явився,
відзив та жодних клопотань на адресу
суду не направив.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що
нез'явлення в судове засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу, є підставою для
відкладення розгляду справи в межах
строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
представника відповідача, ненадання
відповідачем відзиву на позовну заяву
та для отримання всіх необхідних
документів, судом було відкладено
розгляд справи на 17.06.2014 р. на 09 год. 30 хв.

У судовому засіданні 17.06.2014 р.
представник позивача підтримав свої
вимоги та просив суд задовольнити їх
повністю. Представник відповідача у
судове засідання 17.06.2014 р. вдруге не
з'явився, відзив до суду не направив,
про час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається учасникам спору за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. Таким чином,
відповідач є повідомленим належним
чином, про час і місце розгляду справи
судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.1997 р.
№ 02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" з
наступними змінами та доповненнями,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала
вирішенню спору, у судовому засіданні
17.06.2014 р., розгляд справи був закінчений,
судом оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами
та без застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством «Бізон-Тех
2006» та Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_2 був укладений Договір поставки
насіння № КБ-Н-21 від 27.03.2013 року.

Згідно з п. 1.1. Договору, у порядку,
строки та на умовах, визначених цим
Договором та Специфікаціями до нього,
позивач (постачальник за договором)
зобов'язався поставляти та передавати
у власність відповідача (покупець за
договором) насіння для сівби (далі -
товар), а відповідач зобов'язався
приймати цей товар та оплачувати його.

Згідно з п. 2.1. Договору, найменування
(асортимент) товару, його кількість та
ціна вказуються в Специфікаціях до
Договору, що є невід'ємними його
частинами.

Згідно з п. 2.2. Договору, кожна наступна
Специфікація після першої регулює
окрему поставку товару в рамках цього
Договору й не скасовує та не змінює дію
попередніх Специфікацій ні повністю,
ні частково, якщо тільки інше не
вказано в ній.

Згідно з п. 4.3. Договору, дата (термін,
строк) поставки товару вказується в
Специфікації.

Всього сторонами була підписана 1 (одна)
специфікація, а саме Специфікація № 1
від 27.03.2013 року, згідно з якою позивач
зобов'язався поставити відповідачу
товар на загальну суму 34 000, 00 грн.

У Специфікації дата (строк) поставки не
вказана, тому цей товар повинен був
бути поставлений позивачем протягом 30
календарних днів з моменту одержання
ним заявки про поставку товару (п. 4.3.
Договору). Заявки про поставку товару
відповідач робив усно.

Згідно з п. 2 Специфікації сторони
визначили умови та місце поставки
(передачі) товару: ЕХW (склад позивача).
Згідно з п. 4.1. Договору, вказана умова
поставки (ЕХW) передбачає вибірку
товару Покупцем зі складу
Постачальника автомобільним
транспортом за свій рахунок.

Згідно з. п.п. 7.1.4 Договору, відповідач
зобов'язувався з'явитися за товаром у
місце поставки товару, прийняти його і
передати в обмін нього позивачу
належним чином оформлену довіреність
на отримання товару.

Позивач, виконуючи свої договірні
зобов'язання, своєчасно передав
відповідачу увесь товар на загальну
суму 34 000, 00 грн., що підтверджується
Видатковою накладною № ЗП5289 від 26.04.2013
року на суму 34 000,00 грн. та Довіреністю
відповідача: № 2 від 26.04.2013 року.

Таким чином, позивач належним чином
виконав свої договірні зобов'язання,
своєчасно передав відповідачеві весь
товар на загальну суму 34 000,00 грн.

Згідно з п. 5.2. Договору оплата товару
повинна бути здійснена відповідачем в
українських гривнях у безготівковому
порядку шляхом перерахування грошових
коштів платіжним дорученням на
поточний рахунок Постачальника.
Підставою для платежу є даний Договір.

Згідно з п. 5.1. та п.п. 7.1.1. Договору
відповідач зобов'язався оплатити
позивачу товар у строки, що визначені в
Специфікації.

Строки розрахунку за товар вказані в
пункті 3 Специфікації, згідно з якими
граничним строком повного та
остаточного розрахунку за товар є
20.10.2013 року.

Проте у встановлені Договором строки
відповідач не виконав свої грошові
зобов'язання, навіть частково.

Таким чином, станом на час подання
позовної заяви до суду заборгованість
відповідача перед позивачем з оплати
товару (основний борг) за Договором
склала 34 000, 00_грн.

Згідно з п. 5.6. Договору, ціна товару, що
вказана в Специфікації, визначена на
дату їх складання. У зв'язку з тим, що
товар буде оплачуватися Покупцем не в
день складання Специфікації, то всі
платежі Покупця Постачальнику за товар
підлягають індексації.

Згідно з п. 5.1., пп. 7.1.1., 7.1.3. Договору
поставки відповідач зобов'язався
оплатити товар (у т.ч. сплатити суму
індексації ціни товару), для чого
зобов'язався перед здійсненням
будь-якого платежу провести його
індексацію в порядку, визначеному
Договором.

Згідно з п. 5.6. Договору проіндексована
сума платежу визначається таким чином:
ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП - проіндексована
сума платежу, яка підлягає сплаті
Покупцем Постачальнику; СП - сума
платежу за Товар; К2 - середній курс
продажу банками доларів США за гривні
на міжбанківському валютному ринку,
зафіксований на момент закриття торгів
у найближчий попередній до дати
платежу день; К1 - курс гривні до долару
США на дату складання Специфікації, за
яким визначалась ціна товару в ній
(вказується в Специфікаціях). Якщо
показник К1 не вказаний у
Специфікаціях, то він дорівнює
офіційному курсу гривні до долару США,
встановленого Національним банком
України на дату складання
Специфікацій.

Для розрахунку такої індексації
сторони в підпункті 5.6.1. Договору
визначили, що для показника К2 вони
використовують середній курс продажу
банками доларів США за гривні на
міжбанківському валютному ринку,
зафіксований на момент закриття торгів
у найближчий попередній до дати
платежу день.

Згідно з пп. 5.6.2. Договору, у день
здійснення платежу покупець
самостійно, без пред'явлення йому
рахунку із збоку постачальника,
проводить його індексацію у
вищевстановленому порядку та
перераховує постачальнику
проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є
меншим за К1, то ПСП дорівнює СП.

Згідно з пп. 5.6.6. Договору, зобов'язання
покупця щодо сплати проіндексованих
сум платежів є грошовим зобов'язанням
Покупця перед Постачальником з оплати
товару. Сплачені покупцем
постачальнику суми у зв'язку з
виконанням цього пункту, що
перевищують ціну Товару вказану в
Специфікаціях, є індексацією (тобто
збільшенням) ціни Товару.

Проте, відповідач не виконав свого
грошового зобов'язання.

Сума індексації ціни неоплаченого
відповідачем товару становить 16 406,60
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 Цивільного
кодексу України: «Ціна в договорі
встановлюється за домовленістю
сторін», а частиною 2 цієї статті
встановлено, що: „Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом".

Відтак, чинним законодавством України
передбачено, що договір може містити
умови, що передбачають порядок зміни (у
т.ч. збільшення) ціни товару і обов'язок
боржника сплатити кредитору змінену (у
т.ч. збільшену) ціну товару (тобто
доплатити суму збільшення ціни товару).

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу
України закріплено основний принцип,
який визначає, що при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі, зокрема, вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству. Аналогічні
положення закріплені і ст. 3 ЦК України
(щодо принципу свободи договору), ст. 627
ЦК України (щодо вільного укладання
договору та визначення його умов), ст. 628
ЦК України (щодо визначення умов
договору на розсуд сторін), ч. ч. 2-3 ст. 6
ЦК України (щодо відступлення від
положень актів цивільного
законодавства та врегулювання
відносин на власний розсуд сторін).

Отже, користуючись можливістю та
правами наданими вказаними нормами,
Сторони за взаємною згодою в п. 5.6.
Договору і в його підпунктах 5.6.1 - 5.6.6.,
передбачили, що ціна товару підлягає
збільшенню шляхом індексації платежів
за товар у разі збільшення курсу
продажу долару США за гривні на
міжбанківському валютному ринку, і
обов'язок покупця (який є відповідачем
у цій справі та боржником у
зобов'язанні) сплачувати позивачу
проіндексовані платежі за товар, тобто
і суму основного боргу, і суму
індексацію ціни товару.

Ця умова також відповідає й змісту ч. 2
ст. 692 ЦК України, згідно з якою покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

А тому, за умовами Договору повна ціна
товару складається з ціни товару, що
визначена в специфікаціях, і суми
індексації ціни товару, що
нараховується в порядку, передбаченому
п. 5.6. Договору, включаючи його
підпункти 5.6.1 - 5.6.6.

Як вбачається з вищенаведеного
відповідач допустив прострочення
виконання грошових зобов'язань.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з вимогами оплатити
отриманий товар за Договором,
попереджаючи про такі наслідки, як
застосування до відповідача штрафних
санкцій, процентів і стягнення суми
індексації ціни товару.

Незважаючи на низку заходів, що були
вжиті позивачем, відповідач не виконав
зобов'язання з оплати товару та
ухиляється від виконання Договору.

Згідно з п. 8.2. Договору, сторони
домовилися, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
грошових зобов'язань за цим Договором
не обмежується шістьома місяцями, а
здійснюється до моменту їх фактичного
виконання (виключення з ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України), а
строк позовної давності з вимог про
стягнення штрафних санкцій (неустойки)
по таким зобов'язанням сторони згідно з
ст. 259 Цивільного кодексу України
збільшують до 3 (трьох) років.

Пунктом 9.12. Договору сторони визначили,
що умови Договору є розумними та
справедливими.

Пунктом 8.1.3 Договору передбачено, що за
прострочення виконання грошових
зобов'язань Покупець сплачує
Постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від
простроченої суми грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення.

Сума пені за порушення відповідачем
строків оплати товару за Договором
склала 2 539, 28 грн. Пунктом 8.1.3. Договору
передбачено, що за прострочення понад 20
календарних днів відповідач додатково
сплачує позивачу штраф у розмірі 30 % від
простроченої суми.

Сума штрафу за порушення відповідачем
строків сплати платежів за Договором
становить 10 200,00 грн.

Позивач звертає увагу суду на те, що
сума пені та штрафу є розумними та
справедливими, і підлягають стягненню
у повному обсязі враховуючи низку
чинників:

- ступінь виконання сторонами договору
(позивач зі свого боку виконав належним
чином свої зобов'язання, поставивши
товар відповідачеві з відстрочкою
платежу майже на 6 (шість) місяців, а
відповідач порушив строки сплати
платежів і до цього часу не
розрахувався з позивачем повністю);

- суму основного боргу, яка становить 100%
від суми поставленого товару;

- строк прострочення, допущений
відповідачем 6 місяців, і це без
врахування того, що позивачем
надавалась відстрочка з оплати товару;

- відсутність будь-яких об'єктивних
поважних причин невиконання
відповідачем протягом такого строку
грошових зобов'язань по Договору;

- відсутність вжиття відповідачем
заходів на зменшення наших збитків,
ситуацію на грошовому ринку та
інфляційні процеси,

Отже, загальна сума заборгованості
становить 63 145 грн. 88 коп., яка
складається з 34 000, 00 грн. - сума
основного борг, 16 406, 60 грн. - сума
індексації ціни товару, 10 200, 00 грн. -
сума штрафу; 2 539, 28 грн. - сума пені.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представників позивача, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України договори та інші
правочини відносяться до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського
Кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформації тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України, встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно до частини другої статті 193
Господарського кодексу України,
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до статті 216 Господарського
кодексу України за невиконання або
неналежне виконання господарських
зобов'язань чи порушення правил
здійснення господарської діяльності
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, а ст. 526 ЦК України
кореспондує, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наведені докази і доводи свідчать про
те, що відповідач Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 в односторонньому
порядку протиправно відмовився від
виконання взятих на себе зобов'язань за
умовами укладеного договору поставки
насіння № КБ-Н-21 від 27.03.2013 р. і не бажає
добровільно сплачувати борг.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
Договором поставки насіння № КБ-Н-21 від
27.03.2013 р становить 63 145 грн. 88 коп., яка
складається з 34 000 грн. 00 коп. - основного
боргу, 16 406 грн. 60 коп. - індексації ціни
товару, 10 200 грн. 00 коп. - штрафу та 2 539
грн. 28 коп. - пені.

Факт порушення відповідачем умов
договору поставки насіння № КБ-Н-21 від
27.03.2013 р., а також факт заборгованості за
договором, підтверджується
матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання жодного
разу не з'явився, відзив на адресу суду
не направив, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі
позивачем були підтверджені належними
доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

З урахуванням викладеного,
проаналізувавши надані докази, суд
задовольняє позов Приватного
підприємства "БІЗОН - ТЕХ 2006", м.
Запоріжжя до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором поставки
насіння № КБ-Н-21 від 27.03.2013 р. в сумі 63 145
грн. 88 коп., яка складається з: 34 000 грн. 00
коп. - основного боргу, 16 406 грн. 60 коп. -
індексації ціни товару, 10 200 грн. 00 коп. -
штрафу та 2 539 грн. 28 коп. - пені.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подасться до суду; ставка судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлюється 2 % від ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається повністю на
відповідача, внаслідок неправильних
дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
підприємства "БІЗОН - ТЕХ 2006", м.
Запоріжжя до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки фізичної особи -
платника податків НОМЕР_1) на користь
Приватного підприємства «БІЗОН-ТЕХ 2006»
(69005, м. Запоріжжя, вул. Новицького Якова,
11, Ідентифікаційний код 34216986, п/р №
40 в ПАТ «БМ Банк», код банку (МФО)
380913, ідентифікаційний код 34216986) - 34 000
(тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. -
основного боргу, 16 406 (шістнадцять тисяч
чотириста шість) грн. 60 коп. - індексації
ціни товару, 10 200 (десять тисяч двісті)
грн. 00 коп. - штрафу, 2 539 (дві тисячі
п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 28 коп. -
пені. та 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - судового
збору.

Видати наказ.

Суддя
Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 17.06.2014 р.