номер провадження справи 30/24/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2014
Справа № 908/1697/14

за позовом: Приватного підприємства
«БІЗОН-ТЕХ 2012» (69005, м. Запоріжжя, вул.
Новицького Якова, 11)

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 31375,07 грн.,

Суддя Кагітіна
Л.П.

За участю представників сторін та
учасників процесу:

від позивача - Тищенко Н.А., довіреність
№ 02/14 від 08.01.2014 р.;

Єрохіна В.О., довіреність
№ 41/14 від 21.05.2014 р.;

від відповідача - не з'явився;

Приватне підприємство «БІЗОН-ТЕХ 2012»
звернулося в господарський суд
Запорізької області із позовною заявою
про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості за договором поставки
насіння № КБ-Н-58 від 27.03.2013 р. в сумі 31375,07
грн., з яких: 16700,00 грн. сума основного
боргу, 8351,04грн. сума індексації ціни
товару, 5010,00 грн. штрафу та 1314,03 грн. сума
пені.

Обґрунтовуючи позов позивач
посилається на те, що протягом дії
укладеного між сторонами договору №
КБ-Н-58 від 27.03.2013 р., позивач за
видатковою накладною № 2270 від 26.04.2013 р.
поставив відповідачу товар на загальну
суму 36700,00 грн. В порушення умов
договору, відповідач зобов'язання щодо
оплати товару не виконав. Крім того,
згідно з п. 5.1, пп. 7.1.1, 7.1.3 Договору
відповідач зобов'язався перед
здійсненням будь-якого платежу
провести його індексацію в порядку,
визначеному Договором. Проте,
вказаного грошового зобов'язання
відповідач не виконав. За підрахунками
позивача сума індексації ціни
неоплаченого товару становить 8351,04 грн.
За прострочення виконання грошового
зобов'язання, на підставі п. 8.1.3
Договору відповідачу нараховано 1314,03
грн. пені та 5010,00 грн. штрафу.
Посилаючись на приписи ст.ст. 15, 16, 509, 525,
526, 536, 549, 612, 625, 629, 692, 694 ЦК України, ст.ст.
173, 193, 199, 230 ГК України та умови договору
№ КБ-Н-58 від 27.03.2013 р., позивач просить
позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.05.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/1697/14,
присвоєно справі номер провадження №
30/24/14, розгляд якої призначено на 13.06.2014
р. У сторін витребувані документи, які
необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи по суті.

За клопотанням представників позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

Представники позивача у судовому
засіданні в повному обсязі підтримали
доводи, викладені у позовній заяві. До
початку судового засідання від
позивача надійшли витребувані судом
документи.

Відповідач - вимоги суду, викладені в
ухвалі від 21.05.2014 р., щодо надання
письмового відзиву та витребуваних
судом документів не виконав,
процесуальним правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом справи у разі виконання
останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК
України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвала
господарського суду від 21.05.2014 р. про
порушення провадження у справі та
призначення її до розгляду на 12.06.2014 р.
була направлена судом на адресу
відповідача: АДРЕСА_1, яка співпадає з
місцезнаходженням відповідача,
визначеним у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (Витяг з ЄДР станом
на 03.06.2014 р., наявний в матеріалах
справи).

Крім того, як вбачається із долученого
до матеріалів справи Повідомлення про
вручення поштового відправлення,
ухвала суду була вручена відповідачу
особисто - 31.05.2014 р.

Отже, про час та місце слухання даної
справи відповідач був повідомлений
належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документи
не надані.

Оскільки про час та місце судового
розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі його представника за
наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 12.06.2014 р. справу
розглянуто за наявними матеріалами в
межах встановленого строку, прийнято і
оголошено на підставі ст. 85 ГПК України
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2013 р. між ПП «БІЗОН-ТЕХ 2012»
(Постачальником, позивачем у справі) та
ФОП ОСОБА_1 (Покупцем, відповідачем у
справі) було укладено договір поставки
насіння № КБ-П-58 (далі - Договір), за
умовами якого у порядку, строки та на
умовах, визначених цим Договором та
Специфікаціями до нього, Постачальник
зобов'язався поставляти та передавати
у власність Покупця насіння для сівби
(надалі - насіння або товар), а Покупець
зобов'язався приймати цей товар та
оплачувати його.

Згідно з п. 2.1. Договору, найменування
(асортимент) товару, його кількість та
ціна вказуються в Специфікаціях до
Договору, що є невід'ємними його
частинами.

Відповідно до п. 2.2. Договору, кожна
наступна Специфікація після першої
регулює окрему поставку товару в
рамках цього Договору й не скасовує та
не змінює дію попередніх Специфікацій
ні повністю, ні частково, якщо тільки
інше не вказано в ній.

В пункті 4.3. Договору Сторонами
узгоджено, що дата (термін, строк)
поставки товару вказується в
Специфікаціях. Якщо їх не вказано, то
товар постачається Покупцю за його
письмовими заявками по мірі
необхідності Покупця в ньому, але не
пізніше 30 календарних днів з моменту
одержання Постачальником заявки на
поставку товару.

Сторонами була підписана Специфікація
№ 1 від 27.03.2013 року, згідно з якою
позивач зобов'язався поставити
відповідачу товар на загальну суму
36700,00 грн.

Згідно з п. 5.1. Договору Покупець
зобов'язався оплатити Постачальнику
товар у строки, вказані в
Специфікаціях, а також зобов'язався
сплатити Постачальнику суму
індексації ціни товару в порядку та
строки, визначені цим Договором. Якщо в
Специфікації не вказано дату (термін,
строки) оплати товару, то такий товар
оплачується Покупцем у день його
отримання від Постачальника. Такий же
строк оплати товару діє, якщо між
сторонами фактично відбулась поставка
товару по накладній, але на такий товар
не була підписана Специфікація і він
попередньо не був оплачений Покупцем.

Згідно з п. 5.2. Договору оплата товару
здійснюється Покупцем в українських
гривнях у безготівковому порядку
шляхом перерахування грошових коштів
платіжним дорученням на поточний
рахунок Постачальника. Підставою для
платежу є даний Договір.

Згідно з п. 5.6. Договору, ціна товару, що
вказана в Специфікації, визначена на
дату їх складання. У зв'язку з тим, що
товар буде оплачуватися Покупцем не в
день складання Специфікації, то всі
платежі Покупця Постачальнику за товар
підлягають індексації. Проіндексована
сума платежу визначається таким чином:
ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП - проіндексована
сума платежу, яка підлягає сплаті
Покупцем Постачальнику; СП - сума
платежу за Товар; К2 - середній курс
продажу банками доларів США за гривні
на міжбанківському валютному ринку,
зафіксований на момент закриття торгів
у найближчий попередній до дати
платежу день; К1 - курс гривні до долару
США на дату складання Специфікації, за
яким визначалась ціна товару в ній
(вказується в Специфікаціях). Якщо
показник К1 не вказаний у
Специфікаціях, то він дорівнює
офіційному курсу гривні до долару США,
встановленого Національним банком
України на дату складання
Специфікацій.

В підпункті 5.6.1. Договору Сторони
визначили, що для показника К2 вони
використовують середній курс продажу
банками доларів США за гривні на
міжбанківському валютному ринку,
зафіксований на момент закриття торгів
у найближчий попередній до дати
платежу день, інформацію про який
Сторони одержують із веб-сторінки в
огляді фінансового дня.

Згідно з пп. 5.6.2. Договору, у день
здійснення платежу Покупець
самостійно, без пред'явлення йому
рахунку із збоку Постачальника,
проводить його індексацію у вище
встановленому порядку та перераховує
Постачальнику проіндексовану суму
платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП
дорівнює СП.

Відповідно до пп. 5.6.6. Договору,
зобов'язання Покупця щодо сплати
проіндексованих сум платежів є
грошовим зобов'язанням Покупця перед
Постачальником з оплати товару.
Сплачені Покупцем Постачальнику суми у
зв'язку з виконанням цього пункту, що
перевищують ціну Товару вказану в
Специфікаціях, є індексацією (тобто
збільшенням) ціни Товару.

Пунктом 7.1.1. Договору передбачено, що
Покупець зобов'язаний оплатити товар (у
т.ч. сплатити суму індексації ціни
товару) в порядку, строки та в розмірах
згідно з Договором та Специфікаціями.

За умовами п.п. 7.1.4 Договору, Покупець
зобов'язувався з'явитися за товаром у
місце поставки товару, прийняти його і
передати в обмін нього Постачальнику
належним чином оформлену довіреність
на отримання товару.

Пунктом 8.1.3 Договору передбачено, що за
прострочення виконання грошових
зобов'язань Покупець сплачує
Постачальнику пеню у розмірі 0.05 % від
простроченої суми грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 20
календарних днів відповідач додатково
сплачує Постачальнику штраф у розмірі
30% від простроченої суми.

За умовами п. 8.2. Договору що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань за цим Договором не
обмежується шістьома місяцями, а
здійснюється до моменту їх фактичного
виконання (виключення з ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України), а
строк позовної давності з вимог про
стягнення штрафних санкцій (неустойки)
по таким зобов'язанням Сторони згідно з
ст. 259 Цивільного кодексу України
збільшують до 3 (трьох) років.

Відповідно до п. 9.1 Договір набирає
чинності з моменту його підписання
Сторонами та діє до кінця року в якому
він був укладений. Усі поставки
Постачальником Покупцю насіння до
кінця року, в якому був укладений цей
Договір, а також порядок їх оплати,
регулюється цим Договором. Якщо
Сторони в наступному році не укладуть
новий Договір поставки насіння, але
фактично Постачальником будуть
здійснюватись поставки насіння
Покупцю, то цей Договір продовжуватиме
діяти та регулювати умови таких
поставок між Сторонами в наступному
році до дати укладання нового договору
поставки насіння.

Пунктом 9.12. Договору Сторони визначили,
що умови Договору є розумними та
справедливими.

Як встановлено судом, на виконання умов
укладеного між сторонами Договору
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 36700,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 2270 від 26.04.2013 р. на суму 36700,00 грн., яка
долучена до матеріалів справи.

Товар отримано відповідачем на
підставі Довіреності № 4 від 26.04.2013 р.

За доводами позивача, у встановлені
Договором строки відповідач за
отриманий товар в повному обсязі не
розрахувався.

Позовні вимоги про стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості за договором поставки
насіння № КБ-Н-58 від 27.03.2013 р. в сумі 31375,07
грн., з яких: 16700,00 грн. сума основного
боргу, 8351,04 грн. сума індексації ціни
товару, 5010,00 грн. штрафу та 1314,03 грн. сума
пені, є предметом судового розгляду у
даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши
матеріали і фактичні обставини справи,
оцінивши надані письмові докази у їх
сукупності, вислухавши представників
позивача, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини… Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. Аналогічні положення
містить ст. 174 Господарського кодексу
України (далі - ГК України), згідно з
якою господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають,
зокрема, з господарського договору та
інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні
правовідносини сторін ґрунтуються на
Договорі поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між
сторонами склалися господарські
відносини на підставі укладеного між
сторонами договору, які породили
взаємні обов'язки: обов'язком позивача
стало передання товару відповідачу, а
обов'язком відповідача - прийняття
товару і оплата його вартості на
умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193
Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу
України, кожна сторона повинна вжити
всіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або
договором.

За приписами статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з долучених до справи
копії видаткової накладної, позивач на
виконання своїх договірних зобов'язань
поставив відповідачу товар на загальну
суму 36700,00 грн. Отримання відповідачем
товару на вказану суму підтверджується
підписом покупця на цій накладній,
повноваження якого підтверджується
копією довіреності на отримання товару
(арк. справи 19, 20).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Умови здійснення розрахунків між
Сторонами, узгоджено в розділі 5
Договору.

Так, за змістом п. 5.1 Договору Покупець
зобов'язався оплатити Постачальнику
товар у строки, вказані в
Специфікаціях, а також зобов'язався
сплатити Постачальнику суму
індексації ціни товару в порядку та
строки, визначені цим Договором. Якщо в
Специфікації не вказано дату (термін,
строки) оплати товару, то такий товар
оплачується Покупцем у день його
отримання від Постачальника. Такий же
строк оплати товару діє, якщо між
сторонами фактично відбулась поставка
товару по накладній, але на такий товар
не була підписана Специфікація і він
попередньо не був оплачений Покупцем.

В даному випадку, строки розрахунку за
Товар вказані в п. 3 Специфікації,
згідно якого, граничним строком
повного та остаточного розрахунку за
Товар є 20.10.2013 р.

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо оплати отриманого Товару,
всупереч умов Договору та вимог закону,
належним чином та у повному обсязі не
виконав, внаслідок чого у нього
утворився основний борг за Договором в
сумі 16700,00 грн.

Крім того, згідно з п. 5.1., пп. 7.1.1., 7.1.3.
Договору відповідач зобов'язався
оплатити товар (у т.ч. сплатити суму
індексації ціни товару), для чого
зобов'язався перед здійсненням
будь-якого платежу провести його
індексацію в порядку, визначеному
Договором.

Порядок здійснення індексації суми
платежу визначено Сторонами в п. 5.6
Договору.

В підпункті 5.6.6. Договору узгоджено, що
зобов'язання Покупця щодо сплати
проіндексованих сум платежів є
грошовим зобов'язанням Покупця перед
Постачальником з оплати товару.
Сплачені Покупцем Постачальнику суми у
зв'язку з виконанням цього пункту, що
перевищують ціну Товару вказану в
Специфікаціях, є індексацією (тобто
збільшенням) ціни Товару. Проте,
відповідач не виконав вказаного свого
грошового зобов'язання.

За розрахунком позивача сума
індексації ціни неоплаченого
відповідачем товару становить 8351,04 грн.
Розрахунок судом перевірено та визнано
вірним.

При цьому, суд відзначає, що відповідно
до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін,
а частиною 2 цієї статті встановлено, що
зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом.

Отже, чинним законодавством України
передбачено, що договір може містити
умови, що передбачають порядок зміни (у
т.ч. збільшення) ціни товару і обов'язок
боржника сплатити кредитору змінену (у
т.ч. збільшену) ціну товару (тобто
доплатити суму збільшення ціни товару).

Частиною 4 ст. 179 ГК України закріплено,
що при укладенні господарських
договорів сторони можуть визначати
зміст договору на основі, зокрема,
вільного волевиявлення, коли сторони
мають право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству. Аналогічні
положення закріплені і ст. 3 ЦК України
(щодо принципу свободи договору), ст. 627
ЦК України (щодо вільного укладання
договору та визначення його умов), ст. 628
ЦК України (щодо визначення умов
договору на розсуд сторін), ч.ч. 2-3 ст. 6
ЦК України (щодо відступлення від
положень актів цивільного
законодавства та врегулювання
відносин на власний розсуд сторін).

В даному випадку, користуючись
можливістю та правами наданими
вказаними нормами, Сторони за взаємною
згодою в п. 5.6. Договору і в його
підпунктах 5.6.1 - 5.6.6., передбачили, що
ціна товару підлягає збільшенню шляхом
індексації платежів за товар у разі
збільшення курсу продажу долару США за
гривні на міжбанківському валютному
ринку, і обов'язок покупця (який є
відповідачем у справі та боржником у
зобов'язанні) сплачувати позивачу
проіндексовані платежі за товар, тобто
і суму основного боргу, і суму
індексацію ціни товару.

Згідно наданої позивачем до матеріалів
справи Довідки про стан заборгованості
за договором поставки насіння № КБ-Н-58
від 27.03.2013 р., підписаної керівником та
головним бухгалтером підприємства,
станом на 13.06.2014 р. сума заборгованості
відповідача не змінилася, жодних
господарських операцій на погашення
заборгованості після подачі позову ФОП
ОСОБА_1 не здійснювалося.

Таким чином, враховуючи неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань в частині
оплати отриманого товару, та
вищезазначені приписи норми чинного
законодавства України, суд констатує
правомірність заявлених позивачем
вимог про стягнення з відповідача суми
основної заборгованості в розмірі 16700,00
грн. та суми індексації неоплаченого
товару в розмірі 8351,04 грн., а тому
задовольняє їх у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача суми 1314,03 грн.
пені та суми 5010,00 грн. - штрафу.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Аналогічні положення містяться в ст.ст.
216, 230, 231 Господарського кодексу
України.

Так, ст. 216 ГК України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено:
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі,
що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 Закону
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Вимоги про стягнення пені та штрафу
заявлені позивачем на підставі п. 8.1.3
Договору, яким передбачено, що за
прострочення виконання грошових
зобов'язань Покупець сплачує
Постачальнику пеню у розмірі 0,05 % від
простроченої суми грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 20
календарних днів відповідач додатково
сплачує Постачальнику штраф у розмірі
30% від простроченої суми.

При цьому в пункті 8.2. Договору Сторони
дійшли згоди про те, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання грошових зобов'язань за цим
Договором не обмежується шістьома
місяцями, а здійснюється до моменту їх
фактичного виконання (виключення з ч. 6
ст. 232 Господарського кодексу України),
а строк позовної давності з вимог про
стягнення штрафних санкцій (неустойки)
по таким зобов'язанням Сторони згідно з
ст. 259 Цивільного кодексу України
збільшують до 3 (трьох) років.

Оскільки відповідачем не виконувались
своєчасно та належним чином
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого за Договором товару,
позивачем нараховані до сплати пеня та
штраф.

В даному випадку, факт порушення
відповідачем умов Договору щодо
строків оплати підтверджується
матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем строків оплати за
Договором, умови Договору та приписи
чинного законодавства, суд вважає, що
вимоги про стягнення з відповідача
пені та штрафу заявлені позивачем
обґрунтовано.

Перевіривши правильність розрахунку
пені за заявлений позивачем період (з
21.10.2013 р. по 16.05.2014 р.), за допомогою
юридичної інформаційно-пошукової
системи "Законодавство" з урахуванням
вимог ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", суд
знаходить підстави для її часткового
задоволення - в сумі 1237,17 грн., і для
відмови у стягненні пені в сумі 76,86 грн.

Суд констатує, що сума заявленого до
стягнення з відповідача штрафу 5010,00
грн. визначена позивачем правильно.

За таких обставин, позовні вимоги
задовольняються частково.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. В силу
вказаної норми предметом доказування є
обставини, які свідчать про дійсні
права та обов'язки сторін у справі та
складаються з фактів, якими позивач
обґрунтовує підстави позову, та фактів,
якими відповідач обґрунтовує
заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено,
що господарський судовий процес
здійснюється на засадах змагальності
та рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом. При
цьому принцип змагальності передбачає
покладання тягаря доказування на
сторони, покладання на них
відповідальності за доведеність їхніх
вимог чи заперечень; вимагає від сторін
ініціативи та активності в реалізації
їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено
загальний обов'язок сторін
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Відповідач не скористався наданим йому
законом правом відповідно до ст. 33 ГПК
України, не надав до суду доказів, які
могли б свідчити про належне виконання
зобов'язань за договором поставки
насіння № КБ-Н-58 від 27.03.2013 р. щодо
оплати отриманого від позивача товару.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
витрати зі сплати суми судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог,
шляхом стягнення з відповідача на
користь позивача суми 1822,52 грн.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
підприємства «БІЗОН-ТЕХ 2012» (м.
Запоріжжя) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, рахунки в
установах банку не відомі) на користь
Приватного підприємства «БІЗОН-ТЕХ 2012»
(69005, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького,
11, , п/р № 392 в ПАТ
"БМ Банк" м. Київ, МФО 380913) суму 16700
(шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп.
основного боргу, суму 8351 (вісім тисяч
триста п'ятдесят одна) грн. 04 коп.
індексації ціни товару, суму 5010 (п'ять
тисяч десять) грн. 00 коп. штрафу, суму 1237
(одна тисяча двісті тридцять сім) грн. 17
коп. пені та суму 1822 (одна тисяча
вісімсот двадцять дві) грн. 52 коп.
витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя
Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання. Рішення оформлене у
повному обсязі та підписане згідно із
вимогами ст. 84 ГПК України 17.06.2014 р.