ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2014 р.Справа № 924/480/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши
матеріали заяви про зміну способу
виконання ухвали суду від 10.06.2013р. у
справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арніка" с. Руське
поле, Тячівського району,
Закарпатської області

до Дочірнього підприємства
"Хмельницький облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" м. Хмельницький

про стягнення 643845,16 грн.

Представники сторін:

позивач : не з'явився

відповідач : не з'явився

Суть спору: ухвалою господарського
суду Хмельницької області від 10.06.2013р.
затверджено укладену між сторонами -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Арніка"
(Закарпатська область, Тячівський
район, с. Руське поле, вул.
Червоноармійська, 14, код 32467865) та
Дочірнім підприємством "Хмельницький
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(м. Хмельницький, вул. Свободи,77, код
31100492) мирову угоду від 10.06.2013р. у справі
№924/480/13, наступного змісту:

"10.06.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арніка" в особі
Лозана М.М., представника за
довіреністю №3 від 25.05.2013р. та Дочірнє
підприємство "Хмельницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" дійшли
згоди щодо укладення Мирової угоди по
справі №924/480/13 про наступне:

1. Господарським судом Хмельницької
області у справі №924/480/13 розглядаються
вимоги Позивача до Відповідача про
стягнення:

1.1. 843 845,16 грн. основного боргу, а також
стягнення сплаченого судового збору за
подання позовної заяви в сумі 16876,91 грн.
та забезпечення позову в сумі 1720,50 грн.

1.2. - 28 877 (двадцять вісім тисяч вісімсот
сімдесят сім) грн. 49 коп. пені згідно п.
10.3 Договору.

1.3. - 11 582 (одинадцять тисяч п'ятсот
вісімдесят дві) грн. 64 коп. відсотків
згідно ст. 625 ЦК України;

1.4. - 4 775 (чотири тисячі сімсот сімдесят
п'ять) грн. 38 коп. боргу з урахуванням
рівня інфляції за період 01.01.2012 - 25.05.2012
року;

1.5. - 3 375 (три тисячі триста сімдесят
п'ять) три. 38 коп. боргу з урахуванням
рівня інфляції за період 05.09.2012 - 18.02.2013
року.

2. Відповідач визнає, що сума основного
боргу перед Позивачем за договором
поставки товару № 170-8 від 15 жовтня 2008 р.
(надалі "Договір") на момент укладення
цієї Мирової угоди з урахуванням
проведеної оплати у травні 2013 року,
становить 643845 (шістсот сорок три тисячі
вісімсот сорок п'ять) грн. 16 коп.
основною боргу, сплаченою судового
збору за подання позовної заяви у сумі
16 876 (шістнадцять тисяч вісімсот
сімдесят шість) грн. 91 коп. та за
забезпечення позову в сумі - 1 720 (тисяча
сімсот двадцять) грн. 50 коп.

3. Відповідач зобов'язується та
гарантує сплатити на користь Позивача
суму основного боргу за Договором у
розмірі 643 845 (Шістсот сорок три тисячі
вісімсот сорок п'ять) грн. 16 коп., а також
суму сплаченого Позивачем судового
збору за подання позовної заяви у
розмірі 16 876 (шістнадцять тисяч
вісімсот сімдесят шість) грн. 91 коп. та
за забезпечення позову у сумі - 1 720
(тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.,
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок Позивача, вказаний
нижче у цій Мировій угоді, за наступним
графіком погашення:

- до 30 червня 2013 року Відповідач
погасить - 110407,09 грн.;

- до 30 липня 2013 року Відповідач
погасить - 110407,09 грн.;

- до 30 серпня 2013 року Відповідач
погасить - 110407,09 грн.;

- до 30 вересня 2013 року Відповідач
погасить - 110407,09 грн.;

- до 30 жовтня 2013 року Відповідач
погасить - 110407,09 грн.;

- до 30 листопада 2013 року
Відповідач погасить - 110407,09 грн.

4. Позивач відмовляється від
позовних вимог щодо стягнення
заборгованості за Договором з
Відповідача, сплата яких не
передбачена цією Мировою угодою, в тому
числі суми трьох процентів річних.

5. Позивач заявляє, що у випадку
належного виконання Відповідачем умов
цієї Мирової угоди та сплати в повному
обсязі грошових сум в строки,
передбачені цією Мировою угодою, не
матиме жодних майнових претензій до
Відповідача з приводу заборгованості,
погашення якої є предметом цієї
Мирової угоди, в тому числі щодо
застосування до Відповідача заходів,
що можуть мати негативні наслідки для
Відповідача (в тому числі збитків, сум
штрафу, пені, 3% річних, інфляційних
нарахувань, моральної шкоди, інших
витрат чи втрат) у зв'язку з неналежним
виконанням Договору.

6. Після належного та в повному
обсязі виконання умов цієї Мирової
угоди зобов'язання Відповідача з
виконання Договору є такими, що
припинилися повністю, та Позивач та
Відповідач не матимуть один до одного
жодних претензій, пов'язаних з
виконанням Договору.

7. У разі порушення Відповідачем
графіку погашення суми основного боргу
та судового збору як це передбачено
вище у пункті 3 цієї Мирової угоди, вся
сума належна до сплати за цією Мировою
угодою, підлягає негайній сплаті
Відповідачем Позивачеві.

8. Цю Мирову угоду укладено у
трьох оригінальних примірниках, які
мають однакову юридичну силу по одному
примірнику для кожної із Сторін, та
один примірник для суду.

9. Ця Мирова угода набирає
чинності з моменту її підписання та
затвердження господарським судом і діє
до повного виконання прийнятих
Сторонами зобов'язань.

Наслідки затвердження мирової
угоди та припинення провадження у
справі, передбачені ст.ст.78, 80 ГПК
України. Сторонам роз'ясненні і
зрозумілі".

Провадження у справі №924/480/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арніка" с. Руське
поле, Тячівського району,
Закарпатської області до Дочірнього
підприємства "Хмельницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" м.
Хмельницький про стягнення 643845,16 грн.
припинено.

18.06.14р. на адресу суду надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арніка" про зміну
способу виконання ухвали суду від
10.06.2013р. по справі №924/480/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арніка" с. Руське
поле, Тячівського району,
Закарпатської області до Дочірнього
підприємства "Хмельницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" м.
Хмельницький про стягнення 643845,16 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник
зазначає, що на виконання мирової угоди
по справі №924/480/13 відповідач
перерахував на поточний рахунок
позивача 200 000,00 грн. Станом на 02 червня
2014 року заборгованість становить 462 442,54
грн.

На численні звернення позивача
відповідач відмовляється сплачувати
заборгованість у зв'язку з відсутністю
грошових коштів.

ТОВ "Арніка" звернулося із заявою про
відкриття виконавчого провадження до
1-го МВ ДВС Хмельницького МРУЮ, однак
отримало постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
22.04.2014р. ВП №43066227 у зв'язку з тим, що в п. 7
ухвали про затвердження мирової угоди
не вказано на примусовий спосіб
стягнення грошових коштів органами
державної виконавчої служби в разі
порушення відповідачем строків оплати.

За таких обставин позивач просить суд
змінити спосіб виконання ухвали суду
від 10.06.2013р. з добровільного її
виконання на примусове стягнення 462 442,54
грн. шляхом видачі виконавчого
документа.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте просив суд
відкласти розгляд справи на іншу дату в
зв'язку з відрядженням представника.

В задоволенні даного клопотання
належить відмовити, з огляду на
наступне:

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи те, що згідно
ст. 121 ГПК заява про зміну способу
виконання рішення розглядається судом
в десятиденний термін (заява надійшла
до суду 18.06.2014 р.), приймаючи до уваги, що
клопотання позивача не підтверджене
жодними доказами, а також враховуючи,
що ТзОВ "Арніка" не позбавлений
можливості забезпечити участь у
судовому засіданні іншого
представника, клопотання позивача є
необґрунтованим.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини суду не
повідомив.

Оцінюючи доводи представників сторін
та матеріали справи, судом береться до
уваги наступне.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції
України однією з основних засад
судочинства є обов'язковість рішень
суду.

У відповідності до ст. 121 ГПК України
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою, господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2 та 7.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 р. №9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття господарським судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими.
Наприклад, зміна способу виконання
рішення можлива шляхом видозмінення
зазначеної у рішенні форми (грошової чи
майнової) виконання, тобто за
відсутності у боржника присудженого
позивачеві майна в натурі або грошових
коштів, достатніх для покриття
заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Пунктом 7.9. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. №9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
передбачено, що Ухвала про
затвердження мирової угоди є
виконавчим документом згідно з пунктом
2 частини другої статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження" і
як виконавчий документ повинна містити
у своїй резолютивній частині не лише
вказівку про затвердження мирової
угоди, а й інші передбачені
законодавством (статтею 86 ГПК та
статтею 18 названого Закону) ознаки та
відомості, зокрема, щодо умов, розміру і
строків виконання зобов'язань сторін
тощо. За недодержання відповідних
вимог ухвала про затвердження мирової
угоди не може вважатися виконавчим
документом, що підлягає виконанню
державною виконавчою службою.

У випадках невиконання зобов'язаною
стороною умов мирової угоди, укладеної
в процесі виконання судового рішення і
затвердженої господарським судом,
заінтересована сторона може
звернутися до державного виконавця на
підставі статті 19 Закону України "Про
виконавче провадження" із заявою про
примусове виконання ухвали, якою
затверджено цю угоду.

Постановою державного виконавця
першого міського відділу державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції від
22.04.2014р. відмовлено у відкритті
виконавчого провадження. Підставою для
відмови слугувало те, що представником
позивача не подано документу, що
підтверджує його повноваження, зокрема
у поданому до примусового виконання
пакеті документів міститься
ксерокопія довіреності належними
чином не завіреної. Крім того, ухвала
господарського суду Хмельницької
області №924/480/13 від 10.06.2013р. не містить
заходи примусового виконання,
визначені статтею 32 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до п. 3.19. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 Наказ господарського суду
про примусове виконання мирової угоди
не може бути видано, оскільки
провадження зі справи припинено. У
разі ж ухилення однієї зі сторін від
виконання мирової угоди після
закінчення строку (настання терміну)
виконання нею своїх обов'язків за цією
угодою:

- якщо ухвала господарського суду
про затвердження мирової угоди
відповідає вимогам статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження", то
вона є виконавчим документом у
розумінні пункту 2 частини другої
статті 17 названого Закону і підлягає
виконанню державною виконавчою
службою; тому за наявності зазначеної
умови позовна заява про спонукання до
виконання мирової угоди не підлягає
розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про
затвердження мирової угоди не містить
усіх даних, зазначених у статті 18
названого Закону, то така ухвала не має
статусу виконавчого документа, і інша
сторона у справі не позбавлена права
звернутися з позовом про спонукання до
виконання мирової угоди, у випадку
задоволення якого господарський суд
видає наказ. Відповідний позов може
мати як майновий, так і немайновий
характер у залежності від змісту умов
мирової угоди.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Зі змісту ухвали господарського суду
Хмельницької області від 10.06.2013р. про
затвердження мирової угоди вбачається,
що остання відповідає вимогам статті 18
Закону України "Про виконавче
провадження", отже вона є виконавчим
документом в розумінні пункту 2 частини
другої статті 17 названого Закону і
підлягає виконанню державною
виконавчою службою.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арніка" про зміну
способу виконання ухвали суду від
10.06.2013р. по справі №924/480/13 з
добровільного на примусове належить
відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арніка"
про зміну способу виконання ухвали
суду від 10.06.2013р. по справі №924/480/13 з
добровільного на примусове шляхом
видачі виконавчого документу
відмовити.

Суддя
С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2, 3 - позивачу, (90551, Закарпатська обл.,
Тячівський р-н, с. Руське Поле, вул.
Червоноармійська, 14; 07805, Київська обл.,
смт. Бородянка, вул. Сумська,15),
рекоменд.

4 - відповідачу, (м. Хмельницький, вул.
Свободи, 77), рекоменд.