ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 червня 2014 р. Справа №
903/424/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "СТС-СА", м. Луцьк

до відповідача приватного
підприємства "Гелі-пресс", м. Луцьк

про стягнення 9476,05 грн.

Суддя Вороняк А.С.

при секретарі судового
засідання Місюку Р.П.

за участю представників сторін

від позивача: Грицюк М.С., керівник,
паспорт серії НОМЕР_1 від 20.08.2004р.

від відповідача: н/з

Права та обов'язки позивачу роз'яснені
відповідно до ст.ст.20, 22 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового
процесу технічними засобами не
поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення

Суть спору товариство з обмеженою
відповідальністю "СТС-СА" звернулося з
позовом до приватного підприємства
"Гелі-пресс" про стягнення 12387,70 грн., з
них 10845,11 грн. - основний борг, 824,70 грн. -
пеня та 717,89 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем умов договору суборенди
нежитлового приміщення №17 від 12.03.2009р.
в частині оплати за користування
приміщенням та комунальними послугами.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 14.05.2014р. було
порушено провадження у справі, а справу
призначено до розгляду на 28.05.2014р. та
зобов'язано сторони надати суду ряд
документів, необхідних для
об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 28.05.2014р. розгляд
справи було відкладено на 11.06.2014р. через
нез'явлення відповідача в судове
засідання, необхідність з'ясування
всіх істотних обставин справи,
повторного витребування доказів,
надання нових доказів.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 11.06.2014р. розгляд
справи було відкладено на 25.06.2014р. через
нез'явлення відповідача в судове
засідання, необхідність з'ясування
всіх істотних обставин справи,
повторного витребування доказів,
надання нових доказів.

24.06.2014р. через канцелярію суду від
позивача надійшли додаткові уточнення
до позовної заяви, в яких позивача
просить стягнути з відповідача 11993,27
грн., з них 10845,11 грн. - основний борг, 606,35
грн. - пеня та 541,81 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні 25.06.2014р. позивач
подав заяву про зменшення позовних
вимог, в якій зазначено, що у зв'язку із
перерахуванням сум заборгованості
просить суд стягнути з відповідача 9476,05
грн., з них 8733,48 грн. - основний борг, 400,84
грн. - пеня та 341,73 грн. - 3% річних. Також
просить наданні раніше розрахунки не
брати суду до уваги.

Позовні вимоги підтримав, позов просив
задовольнити із врахуванням
зазначеної заяви про зменшення
позовних вимог.

Суд не приймає зменшення позовних
вимог поданні позивачем 24.06.2014р.,
оскільки в судовому засіданні 25.06.2014р.
було надано ще одну заяву про зменшення
розміру позовних вимог з проханням не
розглядати раніше подані.

Суд розглянувши в судовому засіданні
заяву позивача про зменшення позовних
вимог в порядку ст.22 ГПК України
приймає її, а отже справа вирішується з
нової ціни позову у сумі 9476,05 грн., з них
8733,48 грн. - основний борг, 400,84 грн. - пеня
та 341,73 грн. - 3% річних.

Відповідач вимог ухвал суду від
14.05.2014р., від 28.05.2014р. та від 11.06.2014р. не
виконав, в судове засідання 25.06.2014р. не
з'явився, компетентного представника
не направив, витребуваних ухвалами
суду документів не надав, ухвала
господарського суду від 11.06.2014р.
повернулася суду із позначкою «за
закінченням терміну зберігання». Дана
ухвала була надіслана відповідачу на
адресу зазначену у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців(витяг станом
на 05.06.2014р.), а саме на адресу: Волинська
обл., м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 67, кв.5.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ст.87 ГПК
України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р.).

На підставі викладеного суд вважає, що
вжив усіх необхідних заходів для
повідомлення відповідача про час
слухання справи, та з урахуванням вимог
ст.69 ГПК України справу розглянуто за
наявними матеріалами відповідно до
ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд,-

встановив:

12.03.2009р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "СТС-СА" (далі
-Орендар) та приватним підприємством
"Гелі-пресс" (далі - Суборендар) було
укладено договір №17 суборенди
нежитлового приміщення (далі -
Договір)(а.с.6-10).

Згідно п.1.1 Договору Орендар передає, а
Суборендар приймає в строкове платне
користування нежитлове
приміщення(далі - Майно), загальною
площею 53,6кв.м., що знаходиться за
адресою: м. Луцьк, проспект Волі, 27, на 1
поверсі та перебуває у власності
відкритого акціонерного товариства
«Волинська обласна друкарня»
корпоративного підприємства
«Укрвидавполіграфія» у відповідності
до викопіювання з поверхового плану, що
є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п.2.1 Договору Суборендар
вступає у строкове платне користування
Майно у термін, вказаний у Договорі, але
не раніше дати підписання сторонами
цього Договору та Акту прийому
передачі майна.

Згідно п.2.4 Договору Суборендар
повертає майно чи його частини
Орендарю аналогічно порядку,
встановленому при передачі Майна
Суборендарю цим Договором, Майно
вважається поверненим Орендарю з
моменту підписання сторонами Акту
прийому-передачі.

Згідно п.3.1 Договору базова
орендна плата за 1(один) квадратний метр
орендованого приміщення складає 45 грн.
з урахуванням ПДВ - за 1 місяць.

Згідно п.3.2 Договору Базова
орендна плата на місяць за орендоване
приміщення (базова місячна орендна
плата) не включає в себе експлуатаційні
видатки та складає 2412 з урахуванням
ПДВ.

Згідно п.3.3 Договору Плата за суборенду
перераховується Суборендарем на
розрахунковий рахунок Орендаря не
пізніше 5 числа наступного місяця в
повному обсязі(100%).

Згідно п.5.2 Договору Суборендар
зобов'язується своєчасно та в повному
обсязі сплачувати плату за суборенду.

Господарські відносини суб'єктів
господарювання щодо оренди майна
регулюються нормами Цивільного
Кодексу України(далі - ЦК України) з
урахуванням особливостей,
передбачених главою 30 Господарського
кодексу України(далі - ГК України).
Правовідносини сторін врегульовано
договором суборенди (піднайму), до
якого відповідно до ст.774 ЦК України
застосовуються положення про договір
найму.

Згідно ст.762 ЦК України за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму. Статтею 286 ГК України
передбачено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності.

Згідно ч.1 ст.288 ГК України орендар має
право передати об'єкт оренди в
суборенду, якщо інше не передбачене
законом або договором.

Згідно ст.144 ГК України майнові права та
майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України, ст.ст.526, 527, 530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено законом або договором,
не випливає із суті зобов'язання. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

12.03.2009р. згідно акту
приймання-передачі(а.с.11) Орендар
передав Суборендареві в орендне
користування приміщення загальною
площею 53,6кв.м..

01.08.2009р. згідно акту
прийому-передачі(а.с.147) Суборендар
повернув Орендареві частину (14кв.м.)
нежитлового приміщення що знаходиться
на 1 поверсі за адресою: м. Луцьк,
проспект Волі, 27.

Згідно актів здачі-прийняття
робіт(надання послуг)(а.с.70-110) в період з
березня 2009р. по лютий 2012р., відповідач
був зобов'язаний оплатити позивачу
79685,31 грн., проте оплату провів частково
на загальну суму 70951,83 грн., що
стверджується банківськими
виписками(а.с.37-69).

Станом на час розгляду справи, у
відповідача утворилась основна
заборгованість перед позивачем у
розмірі 8733,48 грн., контррозрахунку
заборгованості відповідачем суду не
надано.

В даному випадку, відносини між
сторонами носять договірний характер,
укладений між останніми Договір №17
суборенди нежитлового приміщення від
12.03.2009р., предметом судових розглядів не
виступав, недійсним судом не
визнавався.

З огляду на викладене, враховуючи
укладення між сторонами Договору, та не
проведення відповідачем при цьому всіх
належних розрахунків і платежів, суд
прийшов до висновку про підставність
пред'явленого позивачем до відповідача
позову в частині стягнення суми
основної заборгованості у розмірі 8733,48
грн.

Сума заборгованості 8733,48 грн. повністю
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, у встановленому
порядку не була спростована чи
заперечена відповідачем.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені у загальній сумі 400,84
грн., по акту здачі-прийняття послуг
№ОУ-000214 від 30.12.2011р. за період з 06.01.2012р.
по 06.07.2012р. на суму 1764 грн.(розмір
суборенди) 133,88 грн. пені, по акту
здачі-прийняття послуг №ОУ-000002 від
31.01.2012р. за період з 06.02.2012р. по 06.08.2012р. на
суму 1764 грн.(розмір суборенди) 133,12 грн.
пені та по акту здачі-прийняття послуг
№ОУ-000024 від 29.02.2012р. за період з 06.03.2012р.
по 06.09.2012р. на суму 1764 грн.(розмір
суборенди) 133,84 грн. пені, слід зазначити
наступне.

Згідно п.9.2 Договору за несвоєчасну
сплату платежів, або сплати їх не в
повному обсязі, Суборендар сплачує на
користь Орендаря пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості, за кожний день
прострочення.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд провівши власний перерахунок пені
за вказані вище періоди прострочення
оплати зазначає, що арифметично вірним
розрахунком останньої є загальна сума
401,73 грн.. Відтак вимога про стягнення
пені в розмірі 400,84 грн. підлягає
задоволенню, оскільки суд, при прийняті
рішення, не може вийти за межі позовних
вимог.

При цьому судом було застосовано
розрахунки, здійснені за допомогою
встановленої в господарському суді
системи інформаційно-правового
забезпечення "Ліга Закон".

Щодо вимоги позивача про стягнення 341,73
грн. 3% річних, по акту здачі-прийняття
послуг №ОУ-000214 від 30.12.2011р. за період з
06.01.2012р. по 01.04.2014р. на суму 1764 грн.(розмір
суборенди) 118,31 грн., по акту
здачі-прийняття послуг №ОУ-000002 від
31.01.2012р. за період з 06.02.2012р. по 01.04.2014р. на
суму 1764 грн.(розмір суборенди) 113,81 грн.
та по акту здачі-прийняття послуг
№ОУ-000024 від 29.02.2012р. за період з 06.03.2012р.
по 01.04.2014р. на суму 1764 грн.(розмір
суборенди) 1409,61 грн. , суд зазначає
наступне.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд провівши власний перерахунок 3%
річних за вказані вище періоди
прострочення оплати зазначає зазначає,
що арифметично вірним розрахунком
останніх є загальна сума 342,16 грн..
Відтак вимога про стягнення 3% річних в
розмірі 341,73 грн. підлягає задоволенню,
оскільки суд, при прийняті рішення, не
може вийти за межі позовних вимог.

При цьому судом було застосовано
розрахунки, здійснені за допомогою
встановленої в господарському суді
системи інформаційно-правового
забезпечення "Ліга Закон".

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. При цьому вимоги,
що пред'являються до доказів, визначені
ст.34 ГПК України, відповідно до якої,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи
до уваги наявні в матеріалах справи
документи, докази та письмові
пояснення сторін, зважаючи на не
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, які передбачені Договором,
господарський суд, оцінюючи подані
сторонами докази за своїм
переконанням, що ґрунтується на
всебічному й об'єктивному розгляді в
судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов до висновку про підставність та
обґрунтованість пред'явленого
позивачем до відповідача позову,
вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити та стягнути з відповідача
на користь позивача 9476,05 грн., з них 8733,48
грн. - основний борг, 400,84 грн. - пеня та
341,73 грн. - 3% річних.

Беручи до уваги, що спір до суду було
доведено з вини відповідача, судовий
збір в сумі 1827 грн., в порядку ст.ст.44,49
ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного
підприємства "Гелі-пресс" (43025,
Волинська область, м. Луцьк, вул. Лесі
Українки, 67, кв.5, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "СТС-СА" (43010,
Волинська область, м. Луцьк, проспект
Волі, 27, ) 9476,05 (дев'ять
тисяч чотириста сімдесят шість гривень
п'ять копійок) грн., з них 8733,48 грн. -
основний борг, 400,84 грн. - пеня та 341,73 грн.
- 3% річних та 1827 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень) грн.
сплаченого позивачем судового збору.

Повний текст рішення складено

01.07.14

Суддя
А. С. Вороняк