ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
Справа № 2/161

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Матущака О.І.

Галушко Н.А.

суддів
Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу
концерну "Військторгсервіс"
м.Київ

на рішення
господарського суду Львівської
області від 13.01.2014 р.

у справі №2/161

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Піраміда-71" м.Львів

до відповідача
концерну "Військторгсервіс"
м.Київ

за участю третьої особи яка не заявляє
приватного підприємства
компанія

самостійних вимог на предмет спору
"Динамік" м.Львів

на стороні відповідача

про
стягнення 272 997 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Вовчак А.В. - за довіреністю

відповідача: не з'явився;

третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області позов задоволено
частково. Стягнуто з концерну
«Військторгсервіс» на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Піраміда-71" 218 222 грн.
заборгованості, а також 2 182, 06 грн.
державного мита, 94, 31 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 3 098,08 грн. витрат за
проведення судової експертизи.

Відповідачем подано апеляційну скаргу,
просить рішення місцевого суду
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі скаржник загалом
посилається на те, що позивач не довів
належними доказами здійснення ним
невід'ємних поліпшень. Крім цього,
скаржник зазначив, що висновок судової
будівельно-технічної експертизи №4307
від 19.08.2011 р. є необґрунтованим та
необ'єктивним, а тому не може вважатися
доказом, що підтверджує вимоги
позивача про відшкодування вартості
невід'ємних поліпшень приміщення
торгово-побутового комплексу №2, за
адресою: м.Львів, вул. Стрийська, 105.

Третьою особою подано пояснення по
суті апеляційної скарги, в яких просить
рішення суду скасувати, прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову. В своїх поясненнях третя особа
зазначає, що позивачем порушено умови
договору та норми закону щодо
отримання згоди від відповідача,
оскільки не укладена угода щодо даних
видів робіт та відсутня технічна
документація, виготовлена проектною
організацією. Крім цього, третя особа
вказує, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Скаржником подано клопотання № 265 від
10.06.2014 р. про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
забезпечити явку в судове засідання.
Розглянувши вказане клопотання, судова
колегія прийшла до висновку про
відмову в його задоволенні, з огляду на
наступне.

Згідно Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може не брати до уваги доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника підлягає доведенню
учасником судового процесу на
загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).
При цьому слід зазначити, що апеляційна
скарга на рішення місцевого
господарського суду розглядається у
двомісячний строк з дня постановлення
ухвали про прийняття апеляційної
скарги до провадження. Крім цього,
ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 р.
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги на 15 днів в порядку ст. 69 ГПК
України.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час та дату судового
засідання.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу
не подано, однак в судовому засіданні
його представник просив апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення суду
залишити без змін, з підстав,
викладених в ньому.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам
апеляційної скарги, відзиву на неї,
колегія суддів апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з огляду на
наступне.

Як встановлено місцевим господарським
судом та перевірено Львівським
апеляційним господарським судом,
01.01.2004р. між державним підприємством
Міністерства оборони України
«Управління торгівлі Західного
оперативного командування» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Піраміда-71» було
укладено договір оренди № 11/217.

Відповідно до пункту 1.1. договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
окреме індивідуально визначене майно
приміщення торгово-побутового
комплексу № 2 площею 308, 7 кв.м., яке
знаходиться за адресою м. Львів, вул.
Стрийська, 105 та перебуває на балансі
філії «Львівський військовий торг №53»
державного підприємства Міністерства
оборони України «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»,
вартість якого визначена відповідно до
звіту про експертну оцінку об'єкту
оренди і становить станом на 31.08.2003р. 232
656 грн.

Згідно п. 10.1 цей договір укладено
строком на три роки, що діє з 01.01.2004р. до
01.01.2007р. включно.

За актом приймання-передачі
нежитлового приміщення від 01.01.2004р.
приміщення за адресою м. Львів, вул.
Стрийська, 105 передано в оренду ТОВ
«Піраміда-71».

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідачем отримано від ТОВ
«Піраміда-71» лист від 09.04.2004р. №8, в
якому позивач звернувся до начальника
ДП МОУ «Управління торгівлі Західного
оперативного командування»
Свідерського Г.М. з проханням надати
дозвіл на переобладнання орендованого
приміщення по вул. Стрийській, 105 під
спортивно-більярдний клуб,
виготовлення технічних умов
електропостачання і проведення нової
електропроводки з новим приладом
обліку, виготовлення сходів на другий
поверх та перепланування приміщення
торгово-побутового комплексу.

Листом за № 457 від 23.06.2004р. відповідач
повідомив позивача, що не заперечує
проти перепланування орендованого
приміщення під спортивно-більярдний
клуб та облаштування запасного виходу
при наявності технічної документації
виготовленої проектною організацією
(т.2, а.с.33).

Листом за № 460 від 23.08.2005 р. т.в.о.
начальника ДП МОУ «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
Кузик Т.Г. звернувся до начальника ОКП
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» з проханням внести
зміни у свідоцтво про право власності
на приміщення торгово-побутового
комплексу №2 за адресою м.Львів, вул.
Стрийська, 105 у зв'язку із проведенням
перепланування, внаслідок чого
змінилася площа приміщення (т.2, а.с.32).

Матеріалами справи також
підтверджується, що рішенням
господарського суду Львівської
області від 03.02.2006 р. у справі № 1/631-14/199
позов регіонального відділення Фонду
державного майна України у Львівській
області задоволено частково, визнано
недійсним договір оренди № 11/217 від
01.01.2004 р., укладений між державним
підприємством Міністерства оборони
України «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Піраміда-71»,
виселено товариство з обмеженою
відповідальністю «Піраміда-71» з
орендованого приміщення за адресою м.
Львів, вул. Стрийська, 105.

Вказане рішення суду в цій частині
залишено без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 03.05.2006 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 10.04.2007 р.

На виконання рішення суду, актом
приймання-передачі від 12.06.2007 р. ТОВ
«Піраміда-71» передало представникам ДП
МО України «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
комплект ключів від нежитлового
приміщення за адресою м.Львів, вул.
Стрийська, 105.

Місцевим господарським судом також
встановлено, що 12.08.2008 р. між
регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Львівській
області та приватним підприємством
«Рекунс» (в процесі розгляду справи
було реорганізоване у приватне
підприємство «Динамік») був укладений
договір оренди №47. На підставі даного
договору та згідно акту
приймання-передавання №47/2008 РВ ФДМ
України по Львівській області
передало, а ПП "Рекунс" прийняло в
строкове платне користування державне
майно - вбудовані нежитлові приміщення
за адресою м.Львів, вул. Стрийська, 105.

В подальшому, 05.12.2011 р. ПП «Рекунс» на
підставі договору купівлі-продажу
набуло право власності на приміщення
торгово-побутового комплексу №2
загальною площею 331,2 кв.м., що
знаходиться за адресою м. Львів,
вул.Стрийська, 105.

Наявними матеріалами справи
підтверджується, що 23.09.2008 р. ПП
«Рекунс» звернулось з заявою до РВ ФДМ
України по Львівській області з
проханням надати дозвіл на проведення
невід'ємних поліпшень нежитлових
приміщень загальною площею 331,2 кв.м. за
адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 105.

У відповідь на вказану заяву РВ ФДМ
України по Львівській області згідно
листа від 14.10.2008р. №11-03-05636 надало дозвіл
на проведення невід'ємних поліпшень
орендованого майна. Загальна сума
невід'ємних покращень, які були
здійснені ПП «Рекунс», згідно з
відомістю розрахунку вартості
невід'ємних покращень орендованого
майна ПП «Рекунс» від 16.06.2009р.
становить 555 743,26 гривень без ПДВ (601 243,99
гривень з ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно висновку про вартість майна,
виконаного оцінювачем приватним
підприємством «Казбек» станом на 30.04.2007
р. вартість невід'ємних поліпшень
орендованого майна становила 228 826 грн.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №4307
від 19.08.2011 р., вартість невід'ємних
покращень примішення
торгово-побутового комплексу,
розташованого за адресою м.Львів,
вул.Стрийська, 105, здійснених орендарем
ТОВ «Піраміда-71» становить 272 997,00 грн.

В подальшому, було здійснено повторну
судової будівельно-технічну
експертизу судовим
експертом-будівельником ТОВ «ГАЛ-СВІТ»
Грінько Ольгою Ігорівною. Згідно
висновку №023/13 від 23.05.2013 р.. вказаної
експертизи у даній справі, ринкова
вартість невід'ємних покращень
нерухомого майна приміщення
торгово-побутового комплексу,
розташованого за адресою м.Львів,
вул.Стрийська, 105, здійснених орендарем
ТОВ «Піраміда-71», які імовірно виконані
протягом дії договору оренди №11/217 від
01.01.2004 р., станом на момент проведення
експертизи становить 218 222 грн.

При прийнятті постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Згідно ч. 1, 3 ст. 778 ЦК України наймач
може поліпшити річ, яка є предметом
договору найму, лише за згодою
наймодавця. Ця норма кореспондується
із чинною на час виникнення спірних
правовідносин нормою ч. 3 ст. 23 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", яка визначала, що
орендар має право за погодженням з
орендодавцем, якщо інше не передбачено
договором оренди, за рахунок власних
коштів здійснювати реконструкцію,
технічне переоснащення, поліпшення
орендованого майна.

Якщо поліпшення речі зроблено за
згодою наймодавця, наймач має право на
відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю.

Колегія суддів вважає обґрунтованою
позицію місцевого господарського суду
про те, що матеріалами справи
підтверджується, що протягом дії
договору оренди ТОВ «Піраміда-71»
здійснило поліпшення орендованого
майна, зокрема: здійснено демонтаж
цегляних перегородок; часткове
закладання шахти ліфта; монтаж
гіпсокартонних перегородок і
підвісних стель; влаштовано додатковий
вхід та бетонні сходи по металевим
конструкціям; проведені
ремонтно-монтажні роботи системи
опалення з заміною і частково
прокладанням трубопроводів та зміною
радіаторів; проведені
ремонтно-монтажні роботи системи
водопостачання і водовідведення з
заміною і частково прокладанням
трубопроводів та заміною сантехнічних
приладів; проведений демонтаж існуючих
вікон і встановлення
металопластикових вікон; встановлені
металопластикові двері та двері з
ламінованої ДСП; проведений
капітальний ремонт внутрішнього
опорядження приміщень
торгово-побутового комплексу і
покрівлі.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з позицією суду першої
інстанції про те, що факт здійснення
вказаних вище робіт орендарем ТОВ
«Піраміда-71» підтверджується
висновком судової
будівельно-технічної експертизи №023/13
від 23.05.2013р. та співвідноситься із
іншими доказами, які знаходяться в
матеріалах справи (техпаспорт,
договори, акти виконаних робіт,
локальний кошторис, квитанції на
оплату, платіжні доручення тощо).

Разом з тим, судова колегія зазначає
наступне.

Відносини щодо укладення та виконання
умов договору оренди регулюються
положеннями Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України, а також Законом України «Про
оренду державного та комунального
майна»

Одночасно, оскільки договір оренди між
сторонами № 11/217 від 01.01.2004 р. визнаний
недійсним, то необхідно застосовувати
наслідки недійсності правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Необхідно зазначити, згідно ч.1 ст.1212 ЦК
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

З аналізу зазначеної статті норми
випливає, що зобов'язання із набуття
або збереження майна без достатньої
правової підстави має місце за
наявності таких умов: набуття або
збереження майна, що означає, що особа
набуває нові цінності, збільшує
кількість та вартість належного їй
майна або зберігає майно, яке неминуче
мало б вибути із її володіння; таке
набуття або збереження майна
відбувається за рахунок іншої особи,
тобто внаслідок втрати або
недоотримання цього майна іншою особою
- потерпілим; відсутність правової
підстави для набуття або збереження
майна за рахунок потерпілого.

Під відсутністю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказівці закону,
або суперечить меті правовідношення і
його юридичному змісту. Тобто,
відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Тобто у випадку, коли поведінка
набувача, потерпілого, інших осіб або
подія утворюють правову підставу для
набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК
України може бути застосована тільки
після того, як така правова підстава у
встановленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

Таким чином, оскільки договір
оренди № 11/217 від 01.01.2004 р. визнаний
недійсним, відповідач отримав
результати виконаних за рахунок
позивача ремонтних робіт, які
необхідно вважати безпідставно ним
отриманими, а отже їх вартість повинна
бути стягнута з відповідача на
підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України та п. 1 ч. 3
ст. 1212 ЦК України.

Щодо тверджень скаржника про те, що
висновок судової будівельно-технічної
експертизи №4307 від 19.08.2011 р. не може
вважатися доказом, що підтверджує
вимоги позивача, необхідно зазначити
таке.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 22.12.2011 р. було
задоволено клопотання відповідача та
третьої особи про проведення повторної
будівельно-технічної експертизи. А
відтак, одним з належних доказів, що
підтверджує вимоги позивача є не
висновок експерта №4307 від 19.08.2011 р., а
висновок повторної судової
будівельно-технічної експертизи. №023/13
від 23.05.2013 р. Окрім цього, факт
здійснення згадуваних невід'ємних
покращень орендарем ТОВ «Піраміда-71»,
підтверджується і іншими належними та
допустимими доказами.

Разом з тим, судова колегія зазначає
наступне.

09.04.2004 р. ТОВ «Піраміда-71» звернулося до
начальника ДП МОУ «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
Свідерського Г.М. з листом, в якому
просило надати дозвіл на
переобладнання орендованого
приміщення по вул. Стрийській, 105 під
спортивно-більярдний клуб,
виготовлення технічних умов
електропостачання і проведення нової
електропроводки з новим приладом
обліку, виготовлення сходів на другий
поверх та перепланування приміщення
торгово-побутового комплексу.

Листом за № 457 від 23.06.2004р. відповідач
повідомив позивача, що не заперечує
проти перепланування орендованого
приміщення під спортивно-більярдний
клуб та облаштування запасного виходу
при наявності технічної документації
виготовленої проектною організацією.

Крім цього, 23.08.2005 р. листом за № 460 т.в.о.
начальника ДП МО України «Управління
торгівлі Західного оперативного
командування» Кузик Т.Г. звернувся до
начальника ОКП «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки» з
проханням внести зміни у свідоцтво про
право власності на приміщення
торгово-побутового комплексу №2 за
адресою м.Львів, вул. Стрийська, 105 у
зв'язку із проведенням перепланування,
внаслідок чого змінилася площа
приміщення.

З огляду на викладене, твердження
третьої особи про те, що позивачем
порушено умови договору та норми
закону щодо отримання згоди від
відповідача, не відповідають
дійсності та не можуть бути підставою
для скасування рішення суду.

Що стосується тверджень третьої особи
про пропущення строків позовної
давності, необхідно зазначити таке.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
спеціальна (скорочена або більш
тривала) встановлюється законом.

Згідно ст. 786 ЦК України встановлено
спеціальну позовну давність.
Відповідно до цієї норми закону, до
вимог про відшкодування збитків у
зв'язку з пошкодженням речі, яка була
передана у користування наймачеві, а
також до вимог про відшкодування
витрат на поліпшення речі
застосовується позовна давність в один
рік.

Як зазначено у рішенні Конституційного
Суду України від 3 липня 2012 року
№14-рп/2012, положення статті 786
Цивільного кодексу України щодо
початку перебігу позовної давності в
один рік слід розуміти так, що воно
застосовується до вимог наймодавця про
відшкодування збитків у зв'язку з
пошкодженням речі, яка була передана у
користування наймачеві, та вимог
наймача про відшкодування витрат на
поліпшення речі і не поширюється на
інші вимоги наймача та наймодавця, які
випливають з договору найму (оренди).

Таким чином, річний строк позовної
давності, визначений ч. 1 ст. 786 ЦК
України застосовується виключно до
вимог наймодавця про відшкодування
збитків у зв'язку з пошкодженням речі,
яка була передана у користування
наймачеві, та вимог наймача про
відшкодування витрат на поліпшення
речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення. А відповідно до
ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю.

Тому, за умов визнання недійсним
договору оренди №11/217 від 01.01.2004р., який
слід вважати таким, що визнаний
недійсним з моменту його вчинення, до
сторін не можна застосувати положення
глави 58 ЦК України, в тому числі ст. 786,
яка встановлює скорочений строк
позовної давності. Між сторонами
відсутні правовідносини оренди, що
позбавляє можливості застосовувати
річний строк позовної давності.

З огляду на те, що правовою підставою
для стягнення коштів з відповідача є
ст. ст. 216, 1212 ЦК України, а законом не
визначено спеціальної позовної
давності для даного роду вимог, то до
вимог позивача слід застосовувати
позовну давність у три роки, яка є
загальною позовною давністю.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
погоджується з позицією суду першої
інстанції щодо поважності пропущення
строку позовної давності, у зв'язку з
тим, що сторони вживали заходів щодо
захисту своїх прав у межах справи
№1/631-14/199, тому, правомірно прийшов до
висновку про захист порушеного права.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували обґрунтованість вимог,
заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд прийшов до висновку,
що рішення прийняте із дотриманням
норм чинного законодавства та у
відповідності до обставин справи, тому
підстав для його зміни чи скасування,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 13.01.2014 р. у
справі

№ 2/161 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному
порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 24.06.2014 р.

Головуючий-суддя
Матущак О.І.

Судді
Галушко Н.А.

Скрипчук О.С.