ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 р.
Справа № 923/784/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Александрової Л.І. при
секретарі Гололобові М.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до публічного акціонерного товариства
"Херсонгаз", м. Херсон

про стягнення 88969 грн. 58 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Ященко Р.Ю. представник,
дов. № 14-135 від 13.05.2014р.;

від відповідача - Автонагов І.В.
представник, дов. № 6488/08 від 30.12.2013р.;
Руденко І.С. представник, дов. № 6485/08 від
30.12.2013р.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення після
закінчення розгляду справи.

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач) звернулось
з позовом до публічного акціонерного
товариства "Херсонгаз" (відповідач) про
стягнення заборгованості за договором
купівлі-продажу природного газу №
08/14-318-ВТВ від 31.07.2012р. у загальній суму -
88969 грн. 58 коп., з якої: 66694 грн. 78 коп. -
пеня, 8935 грн. - 7% річних, 13338 грн. 96 коп. - 3%
річних.

Ухвалою суду від 03.06.2014р. порушено
провадження у справі та розгляд справи
призначений на 19.06.2014р.

Позивач в засіданні суду позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача надали
відзив на позов, яким просять зменшити
розмір заявленої до стягнення пені та
штрафу на 90% посилаючись на те, що
згідно "Операцій по підприємству
Херсонгаз ПАТ", за поставлений
природний газ за вказаним договором
покупець (відповідач) розраховувався
не лише відповідно до умов договору, а і
відповідно до Постанови КМУ від 11.01.2012
№ 20 "Про затвердження Порядку
перерахування деяких субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
на надання пільг, субсидій та
компенсацій" та спільних протокольних
рішень № 2635 від 19.09.2012, № 2815 від 24.10.2012, №
2890 від 15.11.2012, № 3311 від 20.12.2012, № 176 від
18.01.2013, № 177 від 18.01.2013, укладених
Головним управлінням Державної
казначейської служби України в
Херсонській області, Головним
фінансовим управлінням Херсонської
облдержадміністрації, публічним
акціонерним товариством "Херсонгаз",
національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України". Зазначеними
рішеннями чітко передбачено
призначення платежів та суми, які з
державного бюджету перераховуються
ПАТ "Херсонгаз" і в чітко
регламентованому порядку
перераховуються Національній
акціонерній компанії "Нафтогаз
України".

Також зазначає, що заборгованість
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" по розрахункам за
послуги з транспортування природного
газу розподільними трубопроводами
значно ускладнювала можливість
відповідача проводити розрахунки за
отриманий газ по договору № 08/14-318-ВТВ
від 31.07.2012, а заборгованість за
договорами транспортування природного
газу значно ускладнює фінансове
становище ПАТ "Херсонгаз" та
спроможність розраховуватися з
позивачем за договорами поставки газу.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд

в с т а н о в и в:

31 липня 2012 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(далі - позивач, компанія, продавець) та
публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Херсонгаз" (далі - відповідач, покупець)
був укладений договір № 08/14-318-ВТВ
купівлі-продажу природного газу (далі -
договір).

Відповідно до п.1.1 договору продавець
зобов'язався передати покупцеві у IV
кварталі 2011року та у 2012 році
імпортований природний газ для
виробничо-технічних витрат та
нормативних витрат покупця, а покупець
зобов'язався прийняти і оплатити
природний газ в обсязі, на умовах цього
договору. На виконання умов договору №
08/14-318-ВТВ від 31.07.2012 позивач поставив
протягом серпня 2012 року - грудня 2012
року, а відповідач прийняв природний
газ на загальну суму 14493934,63 грн.,
відповідно до актів приймання
-передачі природного газу: Акт
приймання - передачі природного газу №
б/н від 31 серпня 2012 року (обсяг - 49,217 тис.
куб.м. на суму 215770,08 грн.); Акт приймання -
передачі природного газу № б/н від 30
вересня 2012 року (обсяг- 29,118 тис. куб.м. на
суму 127654,94 грн.); Акт приймання -
передачі природного газу № б/н від 31
жовтня 2012 року (обсяг - 97,508 тис. куб.м. на
суму 427480,53 грн.); Акт приймання -
передачі природного газу № б/н від 30
листопада 2012 року (обсяг - 1089,507 тис.
куб.м. на суму 4776459,69 грн.); Акт приймання
- передачі природного газу № б/н від 31
грудня 2012 року (обсяг - 2040,706 тис. куб.м.
на суму 8946569,39 грн.). (а.с. 16-20).

Відповідно до п.6.1 та п.6.2 договору
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
здійснюється до 20 числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу.

У порушення п.6.2 договору № 08/14-318-ВТВ
від 31.07.2012, відповідач не здійснив
оплату за спожитий природний газ у
встановлені строки, у зв'язку з чим
згідно з п.7.2 договору позивачем
здійснено нарахування штрафних та
фінансових санкцій.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одним з
наслідків порушення зобов'язання,
передбачених ст.611 Цивільного кодексу
України є сплата неустойки. Згідно зі
ст. 612 Цивільного кодексу України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не виконав
зобов'язання у строк, встановлений
договором.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у
разі невиконання покупцем умов пункту
6.1., 6.2. цього договору покупець
зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
простроченого платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми простроченого
платежу.

Відповідно до п.9.2. договору сторони
визначили строк тривалістю у 5 (п'ять)
років., у межах якого можуть звернутися
до суду з вимогою про захист своїх прав
за цим договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань.

За поданим позивачем розрахунком
розмір пені та штрафу становить
відповідно 66694 грн. 78 коп. та 8935 грн. 85
коп.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача,
розмір трьох відсотків річних від
простроченої суми складає 13338 грн. 96
коп.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
заявлені обґрунтовано, розмір штрафу,
пені та річних розраховані вірно, судом
перевірені.

Відповідач, посилаючись на положення п.
3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, ст. 233 ГК України,
у поданому відзиві на позов просить суд
зменшити розмір штрафу та пені,
мотивуючи тим, що на момент звернення
позивача до суду відповідач повністю
виконав свої зобов'язання за договором,
розрахувавшись повністю у лютому 2013 р.
за поставлений у серпні-грудні 2012 р.
газ, допускаючи незначні прострочення,
підтвердженням чого є розрахунок
позивача.

При цьому відповідач також
посилається, що він проводив
розрахунки не тільки відповідно до
умов договору № 08/14-318-ВТВ від 31.07.2012 р., а
і відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 11.01.2012 р. № 20 "Про
затвердження Порядку перерахування
деяких субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг,
субсидій та компенсацій" та Спільних
протокольних рішень № 2635 від 19.09.2012 р.,
№ 2815 від 24.10.2012 р., № 2890 від 15.11ю2012 р., №
3311 від 20.12.2012 р., № 176 від 18.01.2013 р., № 177
від 18.01.2013 р., укладених Головним
управлінням Державної казначейської
служби України в Херсонській області,
Головним фінансовим управлінням
Херсонської облдержадміністрації,
Публічним акціонерним товариством
"Херсонгаз", Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України". Даними
рішеннями передбачено призначення
платежів та суми, які з державного
бюджету перераховуються ПАТ
"Херсонгаз" і в регламентованому
порядку перераховуються Національній
акціонерній компанії "Нафтогаз
України". Тобто, позивач, підписавши
дані рішення, погодився на такий
порядок розрахунків саме за договором
№ 08/14-318-ВТВ від 31.07.2012.

Відповідач також зазначає, що він
обмежений у можливості здійснювати
розрахунок за фактично переданий газ,
оскільки тариф на транспортування
природного газу є важливим джерелом
його фінансування.

Систематична заборгованість
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" перед відповідачем
по розрахункам за послуги з
транспортування природного газу
розподільними трубопроводами значно
ускладнювала можливість відповідача
проводити розрахунки за отриманий газ
по договору № 08/14-318-ВТВ від 31.07.2012 р., а
заборгованість за договорами
транспортування природного газу
значно ускладнює фінансове становище
ПАТ "Херсонгаз" та спроможність
розраховуватися з позивачем за
договорами поставки газу. Так, станом
на 01.01.2012 р. заборгованість публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
по розрахункам за послуги з
транспортування природного газу
складала 14162876,15 грн., станом на 18.06.2014 р.
вона складає 8813929,94 грн., що
підтверджується наданою відповідачем
довідкою.

Пунктом 3.17.4 Постанови Вищого
Господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання, причин
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
виконання, наслідків порушення
зобов'язання невідповідності розміру
стягуваної неустойки (штрафу, пені)
таким наслідкам, поведінки винної
сторони (в тому числі вжиття чи
невжиття нею заходів до виконання
зобов'язання, негайне добровільне
усунення нею порушення та його
наслідків) тощо.

Враховуючи, що відповідач повністю
розрахувався з позивачем за природний
газ, а також наявність значної
зустрічної заборгованості позивача
перед відповідачем за надані останнім
послуги з транспортування природного
газу, що призвело до браку обігових
коштів відповідача та спричинила
неможливість своєчасно виконати свої
зобов'язання за договором та приймаючи
до уваги, що застосування штрафних
санкцій у стовідсотковому розмірі може
призвести до погіршення фінансового
стану відповідача, який забезпечує
життєво необхідними послугами
населення та соціальну сферу в м.
Херсоні та Херсонській області, суд
вважає можливим зменшити розмір
стягуваних пені та штрафу до 6669 грн. 48
коп. та 893 грн. 59 коп. відповідно.

Як передбачено абз. 3 п. 3.17.4 Постанови
Вищого Господарського суду України № 18
від 26.11.2011 р. "Про деякі питання
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у резолютивній
частині судового рішення зазначається
про часткове задоволення позову і
розмір суми неустойки, що підлягає
стягненню. Судовий збір у разі
зменшення судом розміру неустойки
покладається на відповідача повністю,
без урахування зменшення неустойки.

Отже, судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
повному обсязі.

В решті позову відмовляється.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.44, 49, п. 3 ст. 83, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Херсонгаз" (73036, Херсонська
область, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3,
) на користь публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) - 13338 грн. 96 коп. 3% річних, 6669
грн. 48 коп. пені, 893 грн. 59 коп. штрафу, 1827
грн. 00 коп. витрат по сплаті судового
збору.

3.В решті позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.06.2014 р.

Суддя
Л.І. Александрова