Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
_________________________________
Тел. 698-166, факс 77-44-62
РІШЕННЯ

"24" червня 2014 р.
Справа № 927/875/14

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_2

Відповідач: Публічне акціонерне
товариство Будівельна компанія
"Домобудівник", , вул.
Щорса 59а, м. Чернігів, 14011

про стягнення 7270,69 грн.

Суддя ІвченкоС.М.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1, відповідача : не
з"явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 подав позов про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Будівельна компанія "Домобудівник"
10964,25грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 31.10.13р. по 12.06.14р. з розрахунку
середньоденної заробітної плати
48,73грн..

В судовому засіданні 24.06.2014 року
позивач виклав позовні вимоги та
підтримав їх. Письмово позивач
повідомив суду про отримання 07.06.14р.
від Новозаводського відділу ДВС
коштів у якості виконання судового
рішення Новозаводського районного
суду від 30.10.13р. , а тому уточнив
розрахунок суми позову, вказавши, що
на час розрахунку з ним - 07.06.14р.
заборгованість відповідача по сплаті
середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
складає 10671,27грн. (за період затримки
розрахунку з 31.10.13р. по 07.06.14р.,
виходячи з середньоденної заробітної
плати 48,73грн.). Позивач письмовою заявою
просить визнати поважною причину
пропуску ним строку на звернення до
суду, оскільки з січня 2014р.
неодноразово подавав позовні заяви
до господарського суду та, зважаючи
на недоліки в їх оформленні, вони не
були прийняті судом до провадження.
Також позивачем надано суду довідку
№ 6141 Травмопункту Відділення
травматології Чернігівської міської
лікарні №2 щодо одержання ним 02.06.14р.
травми.

Відповідач письмового відзиву на
позов не надав, представника у судове
засідання не направив. Оскільки явка
представника відповідача в судове
засідання не визнавалась
обов"язковою, подання суду відзиву на
позов та направлення у судове
засідання представника є правом
відповідача, якого належним чином
судом було повідомлено про час та
місце розгляду справи (про що
свідчать поштові повідомлення про
вручення відповідачу та розпоряднику
майна боржника - арбітражному
керуючому Агеєву А.В. ухвали про
порушення провадження у цій справі),
а позивач наполягає на розгляді
справи у даному судовому засіданні,
господарський суд доходить висновку
про можливість вирішення спору в
порядку ст.75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 05.11.2013 року
порушено провадження у справі № 927/1361/13
про банкрутство Публічного
акціонерного товариства "Будівельної
Компанії "Домобудівник". Відповідно до
ч. 4 ст. 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство, вирішує усі
майнові спори з вимогами до боржника, у
тому числі спори про стягнення
заробітної плати .

ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до
Публічного акціонерного товариства
"Будівельна компанія "Домобудівник"
згідно наказу № 332-ВК від 18.08.2011р., а у
відповідності до наказу №202- ВК від
23.08.2013р. звільнений з роботи.

Відповідно до ст. 116 Кодексу
Законів про працю України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства
провадиться в день звільнення. Право на
своєчасне одержання винагороди за
працю у відповідності до ст. 43
Конституції України захищається
законом. Ст. 117 Кодексу Законів про
працю України визначає, що в разі
невиплати належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 Кодексу Законів про працю
України, підприємство повинно
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Як свідчать наявні матеріали
справи, при звільненні позивача
відповідачем не здійсненого з ним
повного розрахунку у день
звільнення. Про зазначене вказує
рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 30.10.14р., згідно
якого з відповідача на користь
позивача стягнуто 10758,89грн.
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати за період з лютого
2013р. по серпень 2013р., а також 1126 грн.
індексації заробітної плати та трьох
відсотків річних, 3314 грн. середнього
заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за період
з 24.08.2013р. по 30.10.2013р..

Згідно ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факт
нездійснення відповідачем розрахунку
з позивачем у день звільнення,
встановлений при розгляді вказаної
справи Новозаводським судом м.
Чернігова, є преюдиціальним та не
потребує доведення при розгляді цієї
справи.

У відповідності до доданої позивачем
до матеріалів справи довідки
Новозаводського відділу ДВС
Чернігівського міського управління
юстиції та письмових пояснень самого
позивача, виконання рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 30.10.13р. та одержання
позивачем коштів здійснено 07.06.14р..

За період з дати стягнення за
рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 30.10.13р. до дати
виконання вказаного рішення позивач
нарахував 10671,27грн. середнього
заробітку за період затримки
розрахунку з ним при звільненні. Позов
про це позивач подав господарському
суду 12.06.14р., за яким 16.06.14р.
господарським судом Чернігівської
області порушено провадження у цій
справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу Законів
про працю України, працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до суду
у 3-місячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права. У відповідності
до п. 25 Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» N 13 від 24.12.1999 року,
непроведення розрахунку з працівником
у день звільнення або, якщо в цей день
він не був на роботі, наступного дня
після його звернення з вимогою про
розрахунок є підставою для
застосування відповідальності,
передбаченої ст. 117 Кодексу Законів про
працю України. Пропуск без поважних
причин тримісячного строку звернення
до суду є самостійною підставою для
відмови в позові, однак якщо суд
установить, що останній є
необґрунтованим, він відмовляє в його
задоволенні саме з цих підстав. Глава XV
Кодексу Законів про працю України не
передбачає винятків щодо застосування
строків звернення до суду. Тому і
правило ст. 238 Кодексу Законів про працю
України про право органу, який
розглядає спір, постановити рішення
про виплату працівникові належних йому
сум (крім передбачених ст. 235 Кодексу
Законів про працю України виплат
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи)
без обмеження будь-яким строком
застосовується за умови додержання
строків звернення за вирішенням спору.

Статтею 234 Кодексу Законів про працю
України передбачено, що у разі
пропуску з поважних причин строків,
установлених ст. 233 Кодексу Законів про
працю України, суд може поновити ці
строки.

Позивач з питання стягнення на його
користь середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
за час від винесення Новозаводським
районним судом м. Чернігова рішення
звернувся до господарського суду з
цим позовом після спливу 3-х
місячного терміну. При цьому позивач
подав заяву про визнання судом
поважною причини пропуску цього
строку, мотивуючи неодноразовим
зверненням до господарського суду,
починаючи з січня 2013р., однак його
звернення враховуючи недоліки
позовної заяви не були прийняті до
провадження судом.

З огляду на те, що позивач не має
юридичної освіти, спеціальних знань
щодо порядку подання позовів, однак
метою його звернень до суду був
намір стягнення середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні, про що він зазначав у
своїх вимогах, що свідчить про
наміри про вжиття заходів до захисту
його порушеного права, суд з огляду на
засади справедливості вважає
необхідним визнати поважною причину
пропуску 3-х місячного терміну
звернення до суду та враховуючи
підтвердження матеріалами справи
порушення права позивача щодо
розрахунку з ним при звільненні,
задовольнити позов , стягнувши
10671,87грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку з працівником
при звільненні за період з 31.10.13р. по
07.06.14р. виходячи з середньоденної
заробітної плати 48,73грн..

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача,
судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 43
Конституції України, ст. ст. 94, 115
Кодексу Законів про працю України, ст.
ст. 22, 33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 21
Закону України "Про оплату праці", ст. 10
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" суд,
- ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Будівельна компанія
"Домобудівник" (вул. Щорса, 59-а, м.
Чернігів, 14011, ) на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків з Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків
НОМЕР_1 ) 10671,87грн. (десять тисяч шістсот
сімдесят одна грн.87 коп.) середнього
заробітку за час затримки розрахунку
з працівником при звільненні за
період з 31.10.13р. по 07.06.14р., відмовивши
в решті позову.

3.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Будівельна компанія
"Домобудівник" (вул. Щорса 59-а, м.
Чернігів, 14011, ) судовий
збір на користь Державного бюджету
України (одержувач: УДКСУ м. Чернігова,
Державний бюджет, рахунок: 3002, , Банк: ГУДКУ у
Чернігівській обл., МФО: 853592, код
бюджетної класифікації 22030001) у розмірі
1827,00 грн.

4.Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
С.М.Івченко