ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 923/1097/13

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого Бойко Л.І.,

суддів Величко Т. А., Таран С. В.;

при секретарі судового засідання
Альошиній Г.М..

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

від відповідача - Казанцев Г.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медичний центр
"Мед-Сити"

на рішення господарського суду
Херсонської області від 29.04.2014 року та
на додаткове рішення господарського
суду Херсонської області від 05.05.2014
року

у справі № 923/1097/13

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медичний центр
"Мед-Сити"

про стягнення 1161126,90грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медичний центр
"Мед-Сити" про стягнення вартості
частини майна товариства, пропорційну
частці Позивача у статутному капіталі
Відповідача в сумі 1 103 120 гривень,
інфляційні втрати за весь час
прострочення в сумі 1067 гривень 78
копійок, три проценти річних в сумі 56939
гривень 13 копійок, та судові витрати у
зв'язку з виходом Позивача із складу
учасників ТОВ "Медичний центр
"Мед-СИТИ", з посиланням на ст. 148, ч. 2 ст.
625 ЦК України, ст. 54 Закону України "Про
господарські товариства".

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 29.04.2014 р.
позовні вимоги задоволенні у повному
обсязі.

Додатковим рішенням господарського
суду Херсонської області від 05.05.2014 р.
стягнуто з ТОВ "Медичний центр
"Мед-СИТИ" на користь ОСОБА_4 13738,56грн.
витрат на проведення судової
експертизи.

Не погоджуючись з рішенням та
додатковим рішенням ТОВ "Медичний
центр "Мед-СИТИ" звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати, прийняти нове рішення,
якими в задоволені позовних вимог
відмовити.

Позивач вважає, що апеляційна
скарга не обґрунтована, так як рішення
суду відповідає вимогам чинного
законодавства.

Заслухавши представників сторін,
ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія дійшла висновку про
обґрунтованість апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Згідно Статуту ТОВ "Медичний центр
"Мед-СИТИ" затвердженого протоколом
зборів засновників №5 від 14.03.2007р.
власниками товариства станом на
27.11.2010р. є засновники: ОСОБА_4 з часткою
40% у статутному фонді, ОСОБА_5 з часткою
30% у статутному фонді, ОСОБА_6 з часткою
30% у статутному фонді.

27.11.2010 року Позивачем подано
нотаріально посвідчену заяву до ТОВ
"Медичний центр "Мед-СИТИ" про вихід із
зазначеного Товариства, в якій
зазначено, що будь яких претензій, в
тому числі майнових до ТОВ "Медичний
центр "Мед-СИТИ" він не має. (а.с.19)

27.11.2010р. відбулися збори учасників
товариства, на яких було прийнято
рішення про вихід позивача із складу
учасників товариства на підставі
поданої ним заяви. Як вбачається з
Протоколу зборів ТОВ "Медичний центр
"Мед-СИТИ" від 27.11.2010р. ОСОБА_4 на
загальних зборах заявив, що він не має
жодних претензій матеріального та
морального характеру до товариства та
його засновників ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 4.4 Статуту товариства у
редакції 21.01.2011р. (дата державної
реєстрації змін до установчих
документів) Позивач серед засновників
ТОВ "Медичний центр "Мед-СИТИ" не
значиться. Ці обставини
підтверджуються також Витягом з ЄДР
юридичних осіб та фізичних-осіб
підприємців від 18.06.2014р.

З урахуванням положення ст. 54 ЗУ „Про
господарські товариства" ОСОБА_4,
посилаючись на те, що виходячи зі
складу товариства, учасник одержує
право на повернення йому вартості
частини майна пропорційного його
частці в статутному фонді Товариства
та враховуя: що його частка у капіталі
ТОВ "Медичний центр "Мед-СИТИ" складала
40%, вважає, що вартість майна, яка
підлягає виплаті на його користь
складає 1103120грн. (чиста вартість
активів товариства за 9 місяців в 2010р. -
2757800грн.)

Суд першої інстанції з доводами
позивача погодився повністю і дійшов
висновку, що відповідач зобов'язаний
сплатити позивачу вартість частини
майна, пропорційну частці позивача у
статутному фонді товариства протягом 12
місяців з дня виходу Позивача з
товариства, тобто з 27.11.2010р. по 27.11.2011р.
При цьому суд погодився з визначеним
позивачем розміром частки з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних від простроченої
суми.

Судова колегія з висновками суду не
погоджується з таких підстав.

Статтею 54 Закону України "Про
господарські товариства" встановлено,
що при виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю йому
виплачується вартість частини майна
товариства, пропорційна його частці у
статутному фонді. Виплата провадиться
після затвердження звіту за рік, в
якому він вийшов з товариства, і в строк
до 12 місяців з дня виходу. На вимогу
учасника та за згодою товариства вклад
може бути повернуто повністю або
частково в натуральній формі.

Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Отже, грошовим зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана сплатити гроші на
користь другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Згідно частини 3
цієї статті, права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Отже, при виході учасника з
товариства з обмеженою
відповідальністю у товариства виникає
обов'язок сплатити йому у встановлений
ст.54 Закону України "Про господарські
товариства" строк вартість частини
майна товариства, пропорційну його
частці у статутному фонді товариства,
або здійснити такий розрахунок на
вимогу учасника та за згодою
товариства у натуральній формі.

Оскільки ОСОБА_4 вийшов з товариства
27.11.2010р., то відповідно до ст. 54 ЗУ „Про
господарські товариства" розрахунки з
позивачем мали бути проведені до
27.11.2011р., але позивач надав загальним
зборам нотаріально посвідчену заяву
від 27.11.2010р. про вихід з товариства, в
якій зазначив, що будь яких претензій, в
тому числі майнових, до товариства та
його засновників не має. (а.с. 19)

Відсутність будь яких майнових
претензій він підтвердив і на
загальних зборах учасників товариства
№27/1 від 27.11.2010р., на яких розглядалось
питання про його вихід зі складу
учасників товариства.

Частина 3 ст. 12 ЦК України встановлює
за особою право на відмову від свого
майнового права, яка здійснюється
заявою про це на адресу іншої сторони
(односторонній правочин), або вчинення
інших дій (поведінка особи), яка
свідчить про таку відмову.

Відмова від зобов'язального
майнового права (тобто, від права
вимоги кредитора) ідентична прощенню
боргу.

Відповідно до ст. 605 ЦК України,
зобов'язання припиняються внаслідок
звільнення (прощення боргу) кредитором
боржника від його обов'язків.

Таким чином колегія суддів вважає,
що відсутність упродовж тривалого часу
з моменту виходу з товариства жодних
звернень позивача до відповідача щодо
виплати належної йому частини, а також
наявність у заяві позивача від 27.11.2010р.
та у протоколі зборів учасників
товариства від 27.11.2010р. №27/1 відомостей
про відсутність з його боку будь яких
претензій до товариства, в тому числі
майнових, свідчить що відсутність у
відповідача перед позивачем грошового
зобов'язання, пов'язаного з виходом
останнього з товариства.

На підставі викладеного судова
колегія вважає, що позовні вимоги
відповідача є необґрунтованими та
такими, що на підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначене рішення
господарського суду підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99,
101, 103-105 ГПК України,

колегія суддів
постановила:

Апеляційна скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Медичний
центр "Мед-СИТИ" задовольнити.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 29.04.2014р. та
додаткове рішення господарського суду
Херсонської області від 05.05.2014р. у
справі № 923/1097/13 скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено
та підписано 27.06.2014р.

Головуючий суддя
Л.І. Бойко

Судді :
Т.А. Величко

С.В. Таран