ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 червня 2014 року Справа № 910/6460/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Капацин Н.В. - головуючий, Грек Б.М.,
Кривда Д.С.(доповідач),розглянувши
матеріали касаційної скаргиПриватного
акціонерного товариства
"Просто-страхування"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 у
справі№ 910/6460/13 Господарського суду
міста Києваза позовомПриватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування"доПриватного
акціонерного товариства
"Просто-страхування"простягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

У доданому до касаційної скарги
клопотанні заявник просить відновити
пропущений процесуальний строк,
посилаючись на отримання оскаржуваної
постанови лише 14.03.2014 згідно штампу
вхідної кореспонденції на першій
сторінці копії постанови та відбитку
печатки на поштовому конверті.

Відповідно до ч.1 ст.110 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Застосування цього строку є
обов'язковим для всіх учасників
судового процесу, в тому числі і для
господарського суду.

Постанову прийнято Київським
апеляційним господарським судом 04.03.2014
та надіслано сторонам 07.03.2014, тобто з
дотриманням терміну, передбаченого ч.4
ст.105 ГПК України, що вбачається з
відмітки апеляційного суду на звороті
останньої сторінки постанови (а.с.93 т.2).

Однак, належно оформлену касаційну
скаргу заявником подано лише 03.04.2014,
тобто з пропуском встановленого
процесуального строку, перебіг якого
закінчився 24.03.2014.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, вважає, що клопотання про
відновлення пропущеного строку не
підлягає задоволенню, а справа -
касаційному провадженню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.53 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може відновити
пропущений процесуальний строк за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи, якщо визнає причину
пропуску строку поважною.

Отже, відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду
виходячи з встановлення поважності
причин пропуску строку. Поважними
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальних
дій.

Згідно ч.3 ст.105 ГПК України постанова
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Таким чином, з системного аналізу
змісту ч.3 ст.105 та ч.1 ст.110 ГПК України
вбачається, що перебіг строку подання
касаційної скарги на постанову
апеляційного господарського суду
починається з наступного дня після
прийняття відповідної постанови, тобто
не залежить від моментів підписання її
повного тексту чи отримання стороною.

Колегія відхиляє посилання заявника в
обґрунтування поважності причини
пропуску строку на отримання ним
оскаржуваної постанови лише 14.03.2014,
оскільки само по собі запізніле
отримання постанови не дає жодних
підстав заявнику на власний розсуд
обчислювати процесуальний строк з
моменту її одержання, оскільки такі дії
не відповідають вимогам ст.ст.52, 110 ГПК
України. Адже, виходячи зі змісту
ст.ст.105, 110 ГПК України перебіг
20-денного строку розпочинається саме з
дня прийняття постанови судом
апеляційної інстанції. Крім того,
касаційна інстанція вважає, що у
заявника було більш ніж достатньо часу,
а саме 11 днів (з 14.03.2014 по 24.03.2014) для
підготовки та подання касаційної
скарги в межах двадцятиденного строку.
При цьому, наявність обставин, які б
перешкоджали звернутися з касаційною
скаргою протягом 20-денного строку,
заявником не доведено.

Колегія також враховує присутність
представника відповідача при
оголошенні вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні,
яке відбулося 04.03.2014.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обста вини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Проте, заявником не надано належних
доказів на підтвердження існування
поважних причин пропуску
процесуального строку з
обґрунтуванням їх поважності.

Таким чином, можливість своєчасного
подання касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 залежала
виключно від волевиявлення самого
скаржника, тобто мала суб'єктивний
характер.

Отже, заявник не довів, що був
позбавлений реальної можливості
подати належно оформлену касаційну
скаргу в межах встановленого
процесуального строку.

Крім того, наведені у клопотанні
причини пропуску процесуального
строку не можуть вважатися поважними в
розумінні ст.53 ГПК України, оскільки
пропуск строку передусім став
наслідком попереднього порушення
самим заявником норм процесуального
закону, дотримання яких є обов'язковим
для всіх учасників господарського
процесу і залежить виключно від
добросовісності скаржника.
Підтвердженням цього є ухвала Вищого
господарського суду України від 19.05.2014,
якою первісну касаційну скаргу було
повернуто без розгляду на підставі п.5
ч.1 ст.1113 ГПК України, тобто у зв'язку з
допущеними заявником порушеннями норм
процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст.110 ГПК України суд
касаційної інстанції постановляє
ухвалу про повернення касаційної
скарги у випадках, якщо вона подана
після закінчення строків, установлених
цією статтею, і суд за заявою особи, яка
її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, клопотання про
відновлення пропущеного строку
підлягає відхиленню, а подана
касаційна скарга - поверненню заявнику
у зв'язку з відсутністю підстав
(поважних причин) для поновлення
строку.

Крім того, в матеріалах поданої
касаційної скарги відсутні докази
направлення її копії позивачу
(Приватному акціонерному товариству
"Страхова компанія "АХА Страхування")
при повторному зверненні (21.05.2014.) до
касаційної інстанції. В якості доказів
направлення копії касаційної скарги
позивачу заявником додано фіскальний
чек № 0504 від 03.04.2014 та опис вкладення
від 03.04.2014.

Зважаючи на те, що вперше подана
касаційна скарга повернута ухвалою
Вищого господарського суду України від
19.05.2014, копія якої надіслана всім
учасникам процесу, колегія суддів
вважає, що за умови відсутності доказів
направлення копії скарги позивачу,
поданої 21.05.2014, останній є необізнаним
про повторне звернення Приватного
акціонерного товариства
"Просто-страхування" до касаційної
інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано доказів
надіслання її копії іншій стороні
(сторонам) у справі.

Враховуючи викладене, відповідно до
вимог пунктів 3, 5 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна скарга не може бути
прийнята до розгляду і підлягає
поверненню.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 53, 86, 111, пунктами 3, 5 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, ст.7
Закону України "Про судовий збір", Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному
товариству "Просто-страхування" в
задоволенні клопотання про
відновлення пропущеного строку для
подання касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 у справі
№ 910/6460/13 Господарського суду міста
Києва.

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
"Просто-страхування" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 у справі
№ 910/6460/13 Господарського суду міста
Києва повернути скаржнику без
розгляду.

Повернути Приватному акціонерному
товариству "Просто-страхування"
судовий збір у сумі 913,50грн., сплачений
згідно платіжного доручення №9723 від
31.03.2014.

Головуючий
Н. Капацин

Судді
Б. Грек

Д. Кривда