м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9004/14 12.06.14
За позовом Товариства з
додатковою відповідальністю "Експрес
Страхування" до Приватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно - страхова компанія"про
відшкодування шкоди 3 594,42 грн.Суддя
Представники сторін:
від позивача не з'явивсявід
відповідача не з'явився
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 12 червня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з додатковою
відповідальністю "Експрес Страхування"
(надалі по тексту - позивач) звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Українська охоронно -
страхова компанія" про відшкодування
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014 року порушено
провадження у справі № 910/9004/14, розгляд
справи призначено на 12.06.2014 року.
26.05.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
припинення провадження у справі у
зв'язку зі сплатою Приватним
акціонерним товариством "Українська
охоронно - страхова компанія"
страхового відшкодування на користь
позивача у розмірі 3 594,42 грн.
29.05.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшла заява про повернення
позовної заяви на підставі статті 63
Господарського процесуального кодексу
Розглянувши у судовому засіданні 12.06.2014
року заяву позивача про повернення
позовної заяви, суд відмовляє в її
задоволенні, оскільки, чинним
процесуальним законодавством не
передбачено повернення позовної заяви
після порушення провадження у справі.
Представники сторін в судове засідання
12.06.2014 року не з'явилися, про причини
своєї неявки суд не повідомили, про
дату та час слухання справи
повідомлялись належним чином.
Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, відповідач зареєстрований за
Борщагівська, 145, на яку було
відправлено ухвали суду у справі №
У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що справа
може бути розглянута за наявними в ній
Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -
23 жовтня 2012 року між Товариством з
додатковою відповідальністю "Експрес
Страхування" (страховик) та ОСОБА_1
(страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, які є предметом
застави № 202.12.2143514 (надалі - Договір
страхування), відповідно до умов якого
страховик зобов'язувався відшкодувати
збитки, що могли настати у зв'язку з
пошкодженням або знищенням автомобіля
марки "Mercedes", державний номер НОМЕР_1.
Як вбачається з матеріалів справи,
07.08.2013 року у м. Горлівка по вул.
Кузнецова-Зубарева напроти
електроопори № 667, сталася
дорожньо-транспортна пригода (надалі
по тексту - ДТП) за участю автомобіля
марки "Mercedes", державний номер НОМЕР_1 та
автомобіля марки "Opel", державний номер
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2
ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху
України, останнього визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення згідно з постановою
Центрального - Міського районного суду
м. Горлівка Донецької області від 21.08.2013
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 за шкоду завдану майну третіх
осіб під час ДТП за участю автомобіля
марки "Opel", державний номер НОМЕР_2 була
застрахована Приватного акціонерного
товариства "Українська охоронно -
що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/6092743.
Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки "Mercedes", державний
номер НОМЕР_1 отримав механічні
Відповідно до звіту про експертно -
автотоварознавче дослідження по факту
спричиненого матеріального збитку
власнику автомобіля № 12/136 від 12.07.2013
року, складеного Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3, вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля марки "Mercedes",
державний номер НОМЕР_1, в результаті
його пошкодження при ДТП складає 19 251,76
Позивач, виходячи із звіту про
експертно - автотоварознавче
дослідження по факту спричиненого
матеріального збитку власнику
автомобіля № 12/136 від 12.07.2013 року,
складеного Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 та враховуючи умови
страхування, визначив розмір
страхового відшкодування в сумі 4 594,42
грн., про що склав страховий акт
№ 3.13.2573-1 від 22.08.2013 року.
Відповідно до умов договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, які є предметом
застави № 202.12.2143514 від 23.10.2012 року,
позивачем було здійснено оплату
страхового відшкодування на користь
страхувальника в сумі 4 594,42 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
(належним чином засвідчена копія
додана до матеріалів справи).
Зважаючи на вищенаведене, 09.10.2013 року
позивач, з посиланням на статті 27, 28, 29,
35-37 Закону України "Про страхування" та
статті 993, 1166, 1187, 1181, 1191 Цивільного
кодексу України звернувся до
відповідача з регресною вимогою за вих.
№ 6978/3.2573 про відшкодування завданого
збитку у розмірі 4 594,42 грн.
У відповідь на заяву за вих. № 6978/3.2573,
Приватне акціонерне товариство
"Українська охоронно - страхова
компанія" своїм листом за вих. № 1331 від
19.02.2014 року повідомив позивача про
прийняття рішення щодо виплати
страхового відшкодування в сумі 3 594,42
грн., з урахуванням франшизи,
встановленої полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/6092743, яка
становить 1 000, 00 грн.
Проте, за твердженням позивача, на
момент подання позовної заяви,
відповідачем страхове відшкодування
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Експрес Страхування"
Відповідач у своєму клопотанні від
26.05.2014 року проти позову заперечує та
стверджує, що страхове відшкодування
за вирахуванням франшизи, встановленої
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/6092743 від 05.08.2013
року та яка складає 1000,00 грн. було
сплачено Приватним акціонерним
товариством "Українська охоронно -
страхова компанія" 08.05.2014 року згідно
платіжного доручення № 2846 на суму 3 594,42
Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "Opel", державний
номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2,
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди застрахованому позивачем
автомобілю марки "Mercedes", державний
Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Вина водія який керував автомобілем
"Opel", державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Центрального -
Міського районного суду м. Горлівка
Донецької області від 21.08.2013 року у
Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Opel",
державний номер НОМЕР_2, станом на
момент скоєння ОСОБА_2 спірної ДТП, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Українська охоронно -
страхова компанія", що підтверджується
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/6092743 від 05.08.2013 року.
Вказаним полісом передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000 грн.,
франшиза - 1000, 00 грн.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Відповідно до статті 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.
Враховуючи визначені полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/6092743 від 05.08.2013 року
розміри лімітів відповідальності та
франшизи (1000,00 грн.), суд приходить до
висновку, що до позивача перейшло право
регресної вимоги до відповідача на
загальну суму 3 594,42 грн. ( 4
594,42 грн. (загальний розмір матеріальної
шкоди) - 1000,00 грн. (сума франшизи)).
Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України та статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
Згідно з пунктом 4.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми Господарського
процесуального кодексу можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.
Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, платіжного доручення № 2846 від
08.05.2014 року, Приватне акціонерне
товариство "Українська охоронно -
страхова компанія" здійснило виплату
страхового відшкодування, що є
предметом спору у даній справі на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Експрес Страхування"
у розмірі 3 594,42 грн., тобто до порушення
провадження у справі № 910/9004/14.
Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Приймаючи до ваги вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Товариства з додатковою
відповідальністю "Експрес Страхування"
про стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно - страхова компанія" 3 594,42 грн.
страхового відшкодування є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
Витрати з судового збору покладаються
на позивача, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -
У позові Товариства з додатковою
відповідальністю "Експрес Страхування"
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.06.2014 року

Суддя

Стасюк С.В.