ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

03 липня 2014 року
№925/1117/14

Суддя господарського суду Черкаської
області Дорошенко М.В., розглянувши
матеріали за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
підприємство "Імпульс плюс" до редакції
громадсько - політичної газети "Поле
Честі" та до ОСОБА_1 про зобов'язання
спростувати недостовірну інформацію,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Імпульс плюс" звернулося
до господарського суду Черкаської
області з позовною заявою до редакції
громадсько - політичної газети "Поле
Честі" та до ОСОБА_1 про зобов'язання
обох відповідачів спростувати
поширену в статті, опублікованій
ІНФОРМАЦІЯ_1. в газеті "Поле Честі",
недостовірну інформацію про позивача.

Таким чином, позивач у даному спорі
визначив двох відповідачів редакцію
громадсько - політичну газету "Поле
Честі" та автора статті ОСОБА_1 як
фізичну особу, яка не має статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Пленум Верховного Суду України у п. 9
своєї постанови "Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи"
від 27.02.2009р. №1 роз'яснив, що
відповідачами у справі про захист
гідності, честі чи ділової репутації є
фізична або юридична особа, яка
поширила недостовірну інформацію, а
також автор цієї інформації. Якщо позов
пред'явлено про спростування
інформації, опублікованої в засобах
масової інформації, то належними
відповідачами є автор і редакція
відповідного засобу масової
інформації чи інша установа, що виконує
її функції, оскільки згідно зі статтею
21 Закону про пресу редакція або інша
установа, яка виконує її функції,
здійснює підготовку та випуск у світ
друкованого засобу масової інформації.

Отже, позивач правильно залучив до
участі у справі як відповідачів
редакцію громадсько - політичну газету
"Поле Честі" та автора статті ОСОБА_1.

Разом з тим, згідно з ст. 21
Господарського процесуального кодексу
України сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, із змісту ст.ст. 1 та 21
Господарського процесуального кодексу
України випливає, що фізична особа, яка
не набула статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, може бути
відповідачем у справі лише у випадках
прямо передбачених законодавчими
актами України.

У справах, підвідомчих господарському
суду за характером спірних
правовідносин, пов'язаних із
спростуванням недостовірної
інформації, законодавством України не
передбачено можливість фізичних осіб,
які не мають статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, бути
стороною (позивачем чи відповідачем) в
господарському судовому процесі.

Таким чином, виходити із правильно
визначеного позивачем у позові
суб'єктного складу відповідачів, даний
спір не підлягає розгляду в
господарських судах України в порядку
господарського судочинства.

Відповідно до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України такі
справи, у яких однією із сторін є
фізична особа, яка не має статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
розглядаються судами в порядку
цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" відмова у відкритті
провадження у справі є підставою для
повернення позивачу сплаченого ним
судового збору.

Отже, сплачений товариством з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
підприємство "Імпульс плюс" до
Державного бюджету України за
платіжним дорученням від 26.06.2014р. №298
судовий збір у сумі 1218 грн. підлягає
поверненню платнику

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви
товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Імпульс плюс" до редакції
громадсько - політичної газети "Поле
Честі" та до ОСОБА_1 про зобов'язання
спростувати недостовірну інформацію.

Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Імпульс плюс" із
Державного бюджету України сплачений
ним за платіжним дорученням від 26.06.2014р.
№298 судовий збір у сумі 1218 грн.

Ця ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку і строки,
встановлені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

СУДДЯ
М. В. Дорошенко