ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" червня 2014 р.Справа № 916/1981/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Форпост-Оберіг"

до Державного підприємства „Одеська
залізниця"

про визнання недійсними положень п. 5.2.3
договору

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: Веселов А.В. по
довіреності №2-3/14 від 16.06.2014р.

Від відповідача: Овчиников О.В. по
довіреності №237 від 22.05.2013р.

Кіташевський Д.А. по
довіреності №8 від 02.01.2014р.

Лунгул Л.А. по
довіреності №132 від 02.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку ст.
20 ГПК України

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Форпост-Оберіг",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
відповідача Державного підприємства
"Одеська залізниця", пасажирська служба
про визнання недійсним положення п.5.2.3.
договору на охорону № ОД/БМЕС-14-83НЮ від
27.02.2014р., укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Форпост-Оберіг" та Державним
підприємством "Одеська залізниця".

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 30.05.14р. порушено
провадження у справі №916/1981/14.

Ухвалою від 04.06.2014р. господарським
судом Одеської області на період
розгляду справи №916/1981/14 заборонено
Державному підприємству "Одеська
залізниця" служба (БМЕС) (65012, м. Одеса,
вул. Пантейлемонівська, 19, ) вчиняти будь-які дії щодо
припинення дії договору на охорону
ОД/БМЕС-14-83НЮ від 27.02.2014 року, в тому
числі зняття існуючої охорони,
перешкоджання її діяльності на
охоронюваних об"єктах, вчинення
неправомірних правокаційних дій щодо
персоналу охорони .

23.06.14р. в судовому засіданні
представником відповідача, в порядку
ст. 20 ГПК України, заявлено відвід судді
господарського суду Одеської області
Літвінову С.В.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на те, що 04.06.2014 суддею
Господарського суду Одеської області
Літвіновим Сергієм Володимировичем по
справі №916/1981/14, без участі
представника ДП «Одеська залізниця»,
була винесена ухвала про заборону ДП
«Одеська залізниця» вчиняти будь-які
дії щодо припинення дії договору на
охорону №ОД/БМЕС-14-83 НЮ від 27.02.2014, в
тому числі зняття існуючої охорони,
перешкоджання її діяльності на
охоронюваних об'єктах, вчинення
неправомірних провокаційних дій щодо
персоналу охорони.

Крім того, заявник вказує на те, що
наведений зміст ухвали від 04.06.2014 та
позовної заяви від 20.05.2014 свідчить, що
встановлена ухвалою суду від 04.06.2014
заборона вчиняти дії, які
перешкоджають у виконанні взятих на
себе обов'язків ТОВ «Форпост-Оберіг» за
договором охорони, є фактично
встановленням дійсності договору з
07.06.20.14, тобто наслідки виконання ухвали
суду від 04.06.2014 є тотожними наслідкам,
які можуть виникнути у. майбутньому, у
разі задоволення позову. Здійснюючи
зазначений висновок судом не наведені
відповідні докази, які б свідчили, що
після зняття охорони ТОВ
«Форпост-Оберіг», Одеська залізниця не
зможе організувати належну охорону
державного майна.

Суд відмовляє представнику Державного
підприємства „Одеська залізниця" в
задоволені заяви про відвід судді з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПУ України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» згідно Питання про
забезпечення позову може вирішуватися
господарським судом як без проведення
окремого судового засідання, так і в
засіданні з викликом представників
сторін, інших учасників судового
процесу із заслуховуванням їх думки.

Тобто, суддя при винесенні ухвали про
забезпечення позову вирішив питання
без проведення окремого судового
засідання.

Відповідно до статті 20 ГПК України
суддя не може брати участі в розгляді
справи і підлягає відводу
(самовідводу), якщо він є родичем осіб,
які беруть участь у судовому процесі,
якщо було порушено порядок визначення
судді для розгляду справи,
встановлений частиною третьою статті
2-1 цього Кодексу, або якщо буде
встановлено інші обставини, що
викликають сумнів у його
неупередженості. Суддя, який брав
участь в розгляді справи, не може брати
участі в новому розгляді справи у разі
скасування рішення, ухвали, прийнятої
за його участю.

Відвід повинен бути мотивованим,
заявлятись у письмовій формі до
початку вирішення спору. Заявляти
відвід після цього можна лише у разі,
якщо про підставу відводу сторона чи
прокурор дізналися після початку
розгляду справи по суті.

Питання про відвід (самовідвід) судді
вирішується в нарадчій кімнаті судом у
тому складі, який розглядає справу, про
що виноситься ухвала.

Відповідно до п. 1.2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" не є підставами для
відводу суддів заяви, які містять лише
припущення про існування відповідних
обставин, не підтверджених належними і
допустимими доказами, а також
наявність скарг, поданих на суддю
(суддів) у зв'язку з розглядом даної чи
іншої справи, обставини, пов'язані з
прийняттям суддями рішень з інших
справ.

Стосовно незаконності ухвали суду від
04.06.2014 року про забезпечення позову, суд
пояснює, що до переліку прав сторін, у
господарському процесі, відноситься
можливість оскарження того чи іншого
процесуального документу (ст. 106 ГПК
України), що й було зроблено Державним
підприємством „Одеська залізниця".

Незгода однієї із сторін з
процесуальними діями судді, який
розглядає справу, є підставою для
оскарження заінтересованою особою в
порядку, передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України, тих
або інших процесуальних документів,
ухвалених даним суддею під час
розгляду справи, а також рішення
господарського суду у даній справі,
однак не може бути розцінена як
безумовний доказ упередженості судді в
результатах розгляду даної справи.

Дослідивши подану заяву, суд встановив,
що заява Державного підприємства
„Одеська залізниця" про відвід судді
господарського суду Одеської області
Літвінова С.В. від розгляду справи №
916/1981/14 не містить в собі будь-яких
доказів упередженого ставлення судді
як підставу відводу та не є
обґрунтованою, у зв'язку з чим
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4-6, 20, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Державному підприємству
„Одеська залізниця" в задоволені заяви
про відвід судді господарського суду
Одеської області Літвінова С.В. від
розгляду справи № 916/1981/14 - відмовити.

Суддя
Літвінов С.В.