ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.14р. Справа № 904/430/14

За позовом Державного підприємства
"КОСТОПІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО",

м. Костропіль Рівненська область

до Публічного акціонерного товариства
"НОВОМОСКОВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ
ВИРОБІВ", смт Меліоративне
Новомосковський район
Дніпропетровська область

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на боці Позивача -
Державне підприємство "Придніпровська
залізниця", м.Дніпропетровськ

про стягнення 30711,73 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання
Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник не з'явився

Від Відповідача: представник не
з'явився

Третя особа - представник Селяков О.В.,
довіреність № 85 від 01.01.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Костопільське
лісове господарство" (далі-Позивач)
звернулось до господарського суду з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства "Новомосковський завод
залізобетонних виробів"
(далі-Відповідач), в якому просить
господарський суд стягнути з
Відповідача на свою користь
заборгованість у розмірі 30711,73 грн. та
судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на те, що Відповідач не
виконав грошові зобов'язання перед
Позивачем за отриманий товар.

В підтвердження обґрунтованості
позовних вимог Позивачем надано до
позову:

копію претензії №1708 від 26.08.2011р.;

копію квитанції про приймання вантажу
№35050848;

акти звірки взаєморозрахунків.

На виконання вимог ухвали суду від
06.02.14р. Позивач подав довідку про суму
боргу Відповідача станом на 20.02.14р. та
докази направлення Відповідачу акта
звірки взаєморозрахунків та
сповіщення Відповідача про слухання
справи (а.с. 42-44).

Позивач в судове засідання не з'явився,
09.04.14р. електронною поштою на адресу
суду направив клопотання, в якому
просить суд розглядати справу за
наявними в ній матеріалами без участі
представника Позивача, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі (а.с. 65-66).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про слухання справи
сповіщений судом у встановленому
порядку, 05.05.2014року до справи надійшов
відзив, в яких Відповідач з позовними
вимогами не погодився з наступних
підстав:

- ПАТ "Новомосковський завод
залізобетонних виробів" в договірні
відносини з Державним підприємством
"Костопільське лісове господарство" не
вступало та договір купівлі продажу не
укладало та довіреність на отримання
лісоматеріалів не видавали;

- Державне підприємство "Костопільське
лісове господарство" ніколи не
надавало ПАТ "НзЗБВ" видаткові
накладні, податкові накладні та
рахунки - фактури;

- залізнична гілка є транзитною, тому не
всі вагони, які приходять на дану гілку,
належать нашому підприємству.

На підставі викладеного Відповідач
просить в позові відмовити.

Представник Третьої особи в судовому
засіданні надав до справи документи:

копію дорожньої відомості на вагон №
67909358 до залізничної накладної 35050848;

копію довіреності на особу, яка
розписалась за видачу вантажу;

копію пам'ятки про подачу вагону № 67909358
з вантажем на під'їзні колії
Відповідача.

Таким чином підтвердив, що цими
документами оформлений факт передачі
товару по суті справи Відповідачу,
інших документів за суттю спору в
архіві залізничного підприємства не
знайдено.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутністю представників
сторін, оскільки останні були належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду судового засідання, а
матеріали справи містять достатньо
документів для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи усні та письмові пояснення
учасників судового процесу та
дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2011 року Державне підприємство
"Костопільське лісове господарство"
поставило Відкритому акціонерному
товариству "Новомосковський завод
залізобетонних виробів" пиловник
сосновий у кількості 57000,0кг, що
підтверджується квитанцією №35050848 про
приймання залізницею від Позивача
вантажу у вагоні №67909358 на станції
призначення Орловщина, із зазначенням
одержувача вантажу ВАТ
"Новомосковський завод залізобетонних
виробів" (а.с. 10), наданою з боку третьої
особи дорожньою відомістю за №.35050848
про отримання вантажу Відповідачем,
про що мається відмітка з підписом
уповноваженої особи з боку останнього
Габрильчук В.І., а також пам'яткою №14
про передачу 18.01.2011року вагону №67909358
вантажовласнику - ВАТ "Новомосковський
завод залізобетонних виробів".

Позивачем була направлена Відповідачу
претензія вих. №1708 від 26.08.11р., в якій
Позивач зазначає, що у відповідності до
договірних зобов'язань заборгованість
останнього станом на 25.08.2011 року
складає 28632,48 грн. Претензія була
отримана Відповідачем 31.08.2011р. та
залишена без відповіді та задоволення
(а.с. 8-9).

При вирішенні спору суд керується
наступними нормами чинного
законодавства.

Частиною 1 та 2 статті 509 Цивільного
кодексу України встановлено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

4. У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

5. У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

6. У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.

Згідно зі статтями 173, 174 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

2. Основними видами господарських
зобов'язань є майново-господарські
зобов'язання та
організаційно-господарські
зобов'язання.

3. Сторони можуть за взаємною згодою
конкретизувати або розширити зміст
господарського зобов'язання в процесі
його виконання, якщо законом не
встановлено інше.

Господарські зобов'язання можуть
виникати:

безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність;

з акту управління господарською
діяльністю;

з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту
або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок іншої особи без достатніх на
те підстав;

у результаті створення об'єктів
інтелектуальної власності та інших дій
суб'єктів, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Враховуючи наведені норми чинного
законодавства, а також те, що
матеріалами справи не доводиться
узгодження сторонами умов поставки,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
про стягнення з Відповідача боргу на
суму 28632,48 грн., 3% річних - 2023,88 грн. та
втрат від інфляції на суму 55,37 грн. не
підлягають задоволенню.

Посилання Позивача на квитанцію про
приймання вантажу залізницею на адресу
Відповідача, факт направлення
претензії, на виставлені рахунки №29/1
від 14.01.2011 року та №29/2 від 14.01.2011 року на
суму 18588,23 грн. та 10044,25 грн. (а.с.55), а
також навіть надана з боку залізниці
дорожня відомість про отримання
вантажу Відповідачем, не дозволяють
при відсутності прямих доказів
узгодження Позивачем та Відповідачем
умов поставки, встановити факт
виникнення у Відповідача грошового
зобов'язання саме на спірну суму. При
цьому слід відмітити, що вищевказана
претензія не містить посилань на
спірний факт поставки, а виставлені
Позивачем рахунки не містять доказів
їх отримання Відповідачем.

На підставі викладеного позовні вимоги
Позивача про примусове стягнення з
Відповідача суми 28632,48 грн. основного
боргу, 2023,88 3% річних та 55,37 грн. втрат від
інфляції - не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покладаються
на Позивача в порядку ч. 2 ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 115-118
ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржено протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся

Повне рішення складено 01.07.14р.