м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9490/14 25.06.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
помічнику судді Угленко Я.С., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» до
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» про
відшкодування шкоди в розмірі 2 915
гривень 22 копійки

Представники:

від Позивача: Амєліна О.О. (представник
за довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «УНІКА» (надалі
також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс» (надалі також - «Відповідач»)
про відшкодування шкоди в розмірі 2 915
гривень 22 копійки.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «УНІКА» на підставі
Договору добровільного комплексного
страхування на транспорті № 011060/4009/0000001
від 16.11.2012 року внаслідок настання
страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплатило страхове відшкодування
власнику автомобіля «Ford», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 а тому
Позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотньої вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.

Позивач зазначає, що відповідальність
водія транспортного засобу «Daewoo»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
яким скоєно ДТП, застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8206737, а тому Позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.05.2014 року порушено провадження у
справі № 910/9490/14, розгляд справи
призначено на 11.06.2014 року.

03.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на виконання вимог Ухвали
суду надійшли відомості щодо страхової
компанії, якою видано Поліс № АВ/8206737,
цивільно-правова відповідальність
якого водія застрахована за вказаним
полісом, який автомобіль був
застрахований за даним полісом та
термін дії зазначеного полісу, ліміти
відповідальності страховика та розмір
франшизи.

06.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс»
Відзив, в якому зазначено, що
Відповідач позво визнає частково в
межах суми 618 гривень 25 копійок,
оскільки: розмір збитку повинен бути
зменшений на коефіцієнт фізичного
зносу, розрахованого згідно методики;
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту зменшується
на суму податку на додану вартість.

11.06.2014 року в судове засідання з'явились
представники сторін. Представник
позивача в судовому засіданні надав
усні пояснення, якими підтримав свої
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача проти позову
заперечив, вважаючи його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи та вислухавши представників
сторін, керуючись статтею 38
Господарського процесуального кодексу
України, з метою повного та всебічного
розгляду спору, прийшов до висновку -
зобов'язати Позивача надати письмові
пояснення з посиланням на відповідні
докази з урахуванням поданого 06.06.14
року письмового відзиву представника
ПрАТ "Європейський страховий альянс".

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
витребуванням додаткових доказів по
справі, невиконанням вимог ухвали суду
про порушення провадження у справі,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.06.2014 року відкладено
розгляд справи на 25.06.2014 року.

В судовому засіданні 25.06.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
позовної заяви та подав Заперечення на
відзив, в яких зазначено, що виплату
страхового відшкодування було
здійснено ТОВ «Юмас авто», яким було
проведено ремонт автомобіля на
підставі рахунку-фактури. Також
зазначено, що Відповідачем
необґрунтовано необхідність
нарахування коефіцієнту фізичного
зносу. Представник Відповідача в
судове засідання не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується підписом
представника на Розписці про
відкладення розгляду справи від 11.06.2014
року.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача в судове
засідання 25.06.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 25 червня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

16.11.2012 року між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«УНІКА» (Страховик) та ОСОБА_2
(Страхувальник) укладено Договір
добровільного комплексного
страхування на транспорті №
011060/4009/0000001, предметом якого є
страхування транспортного засобу «Ford»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1

Як вбачається з матеріалів справи,
06.11.2013 року в м. Києві відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Ford», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2 та транспортного
засобу «Daewoo», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «Ford», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 23.12.2013 року у справі
№753/20134/13-п ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено штраф в розмірі 425, 00
грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі Страхового акту № 00129665
Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування в 3 425 гривень 22 копійки,
що підтверджується платіжним
дорученням № 041808 від 27.11.2013 року.

Відповідно до інформації наданої МТСБУ
на запит Суду, цивільно-правова
відповідальність водія транспортного
засобу «Daewoo», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, на момент настання
страхової події була застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8206737, розмір франшизи
згідно з вказаним Полісом складає 510
гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що
Відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, зобов'язаний відшкодувати
суму матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, розмір якої становить 2 915
гривень 22 копійки (3 425 гривень 22 копійки
сума виплаченого страхового
відшкодування - 510 гривень 00 копійок
франшизи відповідно до Полісу
№АВ/8206737).

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «УНІКА» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання зобов'язань за
Договором добровільного комплексного
страхування на транспорті № 011060/4009/0000001
відшкодовано на користь
страхувальника 3 425 гривень 22 копійки.

Таким чином, Суд зазначає, що до
Позивача перейшло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено Судом, вина особи, яка
керувала транспортним засобом «Daewoo»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку
Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 23.12.2013 року у справі
№753/20134/13-п.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку (абзац 16 статті 9
Закону України „Про страхування").

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

В статті 1191 Цивільного кодексу України
зазначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Суд звертає увагу, що реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
доручення. Звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 23 серпня 2011 року у справі №
42/92.

Суд не приймає до уваги доводи
представника Відповідача про те, що
розмір збитку повинен бути зменшений
на коефіцієнт фізичного зносу, з огляду
на наступне.

Відповідно до пункту 7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
(затверджена наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395) значення коефіцієнта
фізичного зносу (Ез) приймається таким,
що дорівнює нулю для нових складників
та для складників КТЗ, строк
експлуатації яких не перевищує 5 років -
для легкових КТЗ виробництва країн СНД
та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Винятком стосовно використання
зазначених вимог є: якщо КТЗ
експлуатуються в інтенсивному режимі
(фактичний пробіг щонайменше вдвічі
більший за нормативний); якщо складові
частини кузова, кабіни, рами
відновлювали ремонтом або вони мають
корозійні руйнування чи пошкодження у
вигляді деформації; якщо КТЗ
експлуатувалося в умовах, визначених у
пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 (пункт 7.39
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів).

Як вбачається зі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу «Ford»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
що рік випуску вказаного транспортного
засобу - 2011, а отже на момент ДТП строк
його експлуатації не перевищував семи
років. Таким чином, Суд приходить до
висновку, що підстав для вирахування
зносу в даному випадку немає.

Судом також враховано, що в пункті 7.39
вищезазначеної Методики наведені
винятки стосовно використання
зазначених у пункті 7.38 Методики вимог,
однак сторонами не було надано
належних та допустимих доказів для
встановлення відповідних підстав для
визначення коефіцієнту фізичного
зносу та відповідно проведення
експертної оцінки пошкодженого
транспортного засобу.

Також, Суд не погоджується з доводами
представника Відповідача про те, що
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту зменшується
на суму податку на додану вартість, з
огляду на наступне.

За змістом глави 82 Цивільного кодексу
України з урахуванням статті 29 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відшкодування шкоди, яка
виникла з деліктних відносин,
спрямовано на виплату коштів,
необхідних для виправлення
пошкодженої речі.

При цьому, системний аналіз положень
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" не ставить в
залежність проведення страхового
відшкодування від фактичного
відновлення потерпілим чи іншою особою
пошкодженого майна, що за змістом
статті 319 Цивільного кодексу України є
його правом, а не обов'язком. Тобто,
потерпілий може замовити ремонт
пошкодженого транспортного засобу
після виплати страхового
відшкодування у будь-якої особи (як
платника податку на додану вартість,
так і не платника цього податку).

Отже, враховуючи визначені Полісом №
АВ/8206737 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, Суд
приходить до висновку, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 2 915 гривень 22
копійки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
- задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий альянс» (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ
ГЛИБОЧИЦЬКА, будинок 33-37,
ідентифікаційний код 19411125) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ,
вул. Саксаганського, буд. 70-А,
ідентифікаційний код 20033533) 2 915 (дві
тисячі дев'ятсот п'ятнадцять) гривень 22
копійки.

3. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий альянс» (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ
ГЛИБОЧИЦЬКА, будинок 33-37,
ідентифікаційний код 19411125) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ,
вул. Саксаганського, буд. 70-А,
ідентифікаційний код 20033533) 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок судового збору.

4. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 27 червня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин