РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"26" червня 2014 р.
Справа № 11/906/67/13-г

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк
І. Ю.

суддя
Миханюк М.В. ,

суддя
Савченко Г.І.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, с.Середи, Ємільчинського району
Житомирської області

на рішення господарського суду
Житомирської області

від "30" травня 2013 р. у справі № 11/906/67/13-г

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, с.Середи, Ємільчинського району
Житомирської області

до Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Житомиробленерго", м.Житомир

про стягнення 674818,95 грн. збитків, 100000,00
грн. моральної шкоди та зобов'язання
винити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 30.05.2013р. у
справі №11/906/67/13-г у позові Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Житомиробленерго" про стягнення
674818,95грн. збитків, 100000,00грн. моральної
шкоди та зобов'язання винити певні дії
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати та
прийняти нове, яким позов задоволити у
повному обсязі.

Листом Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014р.
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 від 27.05.2014р. на
рішення господарського суду
Житомирської області від 30.05.2013р., з
метою дотримання вимог статті 91
Господарського процесуального кодексу
України, направлено до господарського
суду Житомирської області для
вирішення питання щодо надсилання
справи №11/906/67/13-г разом з апеляційною
скаргою до Рівненського апеляційного
господарського суду.

25.06.2014р. на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду від
господарського суду Житомирської
області надійшла апеляційна скарга
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
рішення господарського суду
Житомирської області від 30.05.2013р. у
справі №11/906/67/13-г.

Однак, вивчивши зміст апеляційної
скарги та розглянувши додані до неї
документи, колегія суддів апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про відсутність підстав для
прийняття апеляційної скарги до
розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ст.93 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу. Апеляційний
господарський суд постановляє ухвалу
про повернення апеляційної скарги у
випадках, якщо вона подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, і суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Відповідно до ст.53 ГПК України
господарський суд може відновити
пропущений строк в разі наявності
поважних причин пропуску цього строку.
Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинна містити
роз`яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. В клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості. Поважними причинами
пропуску процесуального строку
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, незалежними
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальної
дії.

Частиною 8 п.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
роз'яснено, що клопотання про
відновлення строку подання
апеляційної скарги з огляду на приписи
статті 53 ГПК повинно містити
обґрунтування поважності причин
пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах). При цьому
своєчасне (у межах встановленого
строку) подання первісної апеляційної
скарги і невідкладне (одразу після
одержання відповідної ухвали) усунення
скаржником недоліків, які стали
причиною повернення останньої,
враховуються апеляційним
господарським судом у вирішенні
питання про відновлення строку подання
апеляційної скарги разом з іншими
обставинами, на які посилається
скаржник у зазначеному клопотанні.

В ч.ч.1, 2 п.6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, ст.93 ГПК встановлено, що
апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, повертається, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку;
відповідну заяву (клопотання) може бути
викладено в апеляційній скарзі чи в
окремому документі, і в останньому
випадку її має бути подано одночасно з
апеляційною скаргою. Заява
розглядається, якщо вона надійшла до
винесення ухвали про повернення
апеляційної скарги.

Матеріали справи свідчать, що
оскаржене рішення прийняте місцевим
господарським судом 30.05.2013р., а повний
текст його, відповідно до ст.85 ГПК
України, складено і підписано 05.06.2013р..
Таким чином, строк, встановлений для
апеляційного оскарження, закінчився
17.06.2013р. (враховуючи вихідні дні). Однак,
позивач звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою через
господарський суд Житомирської
області лише 04.06.2014р., про що свідчить
відбиток штемпеля поштового зв'язку на
конверті, тобто після закінчення
строку на подання апеляційної скарги.

З тексту апеляційної скарги
убачається, що обґрунтовуючи
поважність пропуску строку на
апеляційне оскарження рішення
місцевого господарський суду позивач
зазначає, що не змогла звернутись до
апеляційного господарського суду в
передбачений строку зв'язку із
хворобою (довідка додається).

До матеріалів апеляційної скарги
долучено лист Ємільчанської
центральної районної лікарні
Ємільчанської районної ради де
зазначено, що ОСОБА_2 знаходилась на
амбулаторному лікуванні у лікаря
інфекціоніста з 14.06.2013р. по 21.06.2013р. та
виписку Ємільчанської центральної
районної лікарні Ємільчанської
районної ради із медичної картки
амбулаторного (стаціонарного) хворого
ОСОБА_2 де в графі 5 дати: а) по
амбулаторії, захворювання зазначено з
14.06.2013р. - 21.06.2013р., а в графі 6 повний
діагноз (основне захворювання, супутні
захворювання та ускладнення) вказано
ГРВІ. Г. ларинготрахеїт.

Виходячи з положень ст.53 та ч.2 ст.93 ГПК
України, апеляційний суд при розгляді
клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги має
враховувати, що відповідно до норм ст.53
ГПК України суд може відновити
пропущений строк у разі наявності
поважних причин пропуску строку.

Приймаючи до уваги, що
Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений процесуальний
строк лише з певним колом обставин, що
спричинили пропуск строку, доводи та
обставини, що наведені на
обґрунтування клопотання про
відновлення строку мають бути
підтверджені належними доказами у
справі відповідно до вимог статей 33, 34
ГПК України та оцінюватись відповідно
до норм статті 43 ГПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо, скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вище вказане, колегія
суддів приходить до висновку, що
покликання скаржника на обґрунтування
клопотання про відновлення
пропущеного строку апеляційного
оскарження рішення господарського
суду Житомирської області від 30.05.2013р. у
справі №11/906/67/13-г не може бути визнано
поважним, а тому суд апеляційної
інстанції не вбачає підстав для його
задоволення.

У відповідності до ч.3 ст.94 ГПК України,
до скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Закон України від 08.07.2011р. №3674-VI "Про
судовий збір" визначає правові засади
справляння судового збору, платників,
об'єкти та розміри ставок судового
збору, порядок сплати, звільнення від
сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014р. №719-VIІ розмір мінімальної
заробітної плати з 1 січня 2014р. складає
1218,00грн..

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1, 2, 4 п.2 ч.2 ст.4
Закону України "Про судовий збір"
судовий збір із позовної заяви
майнового характеру, що подається до
господарського суду, сплачується у
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат;
із позовної заяви немайнового
характеру - 1 розмір мінімальної
заробітної плати; із апеляційної
скарги на рішення суду - 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Як вбачається з апеляційної скарги,
скаржником не додано доказів сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі.

При цьому, ФОП ОСОБА_2 у своїй
апеляційній скарзі просить суд
звільнити, відстрочити, розстрочити
сплату судового збору, оскільки
остання за стоном здоров'я та
враховуючи матеріальний стан не змогла
звернутись до суду за захистом своїх
прав.

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України,
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті
судового збору у встановленому порядку
і розмірі (п.3.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України").

З вищевказаного слідує, що скаржник, як
заінтересована сторона, звертаючись до
суду з клопотанням про звільнення
(відстрочення, розстрочення) від сплати
судового збору, повинен був належним
чином обґрунтувати неможливість або
утруднення здійснення оплати судового
збору, та на підтвердження цього надати
належні та допустимі докази.

Однак, скаржником не подано жодних
доказів на підтвердження важкого
матеріального стану та не доведено
суду винятковості обставин, що
унеможливлюють сплату судового збору.

Враховуючи, що звільнення
(відстрочення, розстрочення) від сплати
судового збору допускається у
виняткових випадках і залежно від
обставин справи, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
клопотання про звільнення
(відстрочення, розстрочення) від сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Згідно п.3 ч.1 ст.97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

З огляду на викладене, апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 необхідно повернути без
розгляду.

Керуючись ст.86, п.3, 4 ч.1 ст.97
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути апеляційну скаргу (з
доданими до неї документами) Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, с.Середи,
Ємільчинського району Житомирської
області на рішення господарського
суду Житомирської області від "30"
травня 2013 р. у справі №11/906/67/13-г без
розгляду.

2. Справу № 11/906/67/13-г повернути до
господарського суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Миханюк М.В.

Суддя
Савченко Г.І.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (АДРЕСА_1),

3 - відповідачу (10008, м.Житомир,
вул.Пушкінська, 32/8),

4 - в наряд.