ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 923/455/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого Мацюри П.Ф.

суддів: Лисенко В.А., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання :
Стеблиненко В.С.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Тараненко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
„Голопристанське лісомисливське
господарство"

на рішення господарського суду
Херсонської області від 13 травня 2014
року

у справі № 923/455/14

за позовом Державного підприємства
„Приморське лісове господарство"

до Державного підприємства
„Голопристанське лісомисливське
господарство"

про стягнення 7638,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство
«Приморське лісове господарство»
звернулось до господарського суду
Херсонської області з позовною заявою
про стягнення з Державного
підприємства «Голопристанське
лісомисливське господарство» 7638 грн., з
яких 6000 грн. - за договором підряду на
розробку згарищ №154 від 09 листопада 2007
року, а 1638 грн. - за договором на
виконання робіт по підготовці грунту
під посадку лісових культур №236 від 07
лютого 2008 року.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 13 травня 2014
року у справі №923/455/14 (суддя Ємленінова
З.І.) позовні вимоги задоволено,
стягнуто з Державного підприємства
"Голопристанське лісомисливське
господарство" на користь Державного
підприємства "Приморське лісове
господарство" 7638 грн. основного боргу
та 1827 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Приймаючи рішення суд першої
інстанції дійшов висновку, що
відповідач повинен був сплатити борг
по договорам №154 від 09.11.2007 р. та № 236 від
07.02.208 р. не пізніше 7 днів з моменту
пред'явлення претензії, однак
претензія позивача була відхилена з
посиланням на списання боргу у зв'язку
із закінченням строку позовної
давності. На думку господарського суду
першої інстанції, оскільки
документального підтвердження
перерахування боргу відповідач суду не
надав, позовні вимоги підлягають
задоволенню. Крім того господарський
суд першої інстанції зазначив, що
посилання відповідача на те, що
позивач звернувся з позовом поза
межами строку позовної давності, що є
підставою відмови в задоволенні
позову, є безпідставними.

Відповідач із судовим рішенням не
згодний, в апеляційній скарзі просить
його скасувати та прийняти нове, яким у
позві відмовити повністю.

Згідно доводів відповідача,
позивачем порушено встановлений у три
роки строк позовної давності, але
зазначені доводи відповідача судом
першої інстанції безпідставно не взяті
до уваги. Скаржник стверджує, що вина
Державного підприємства
«Голопристанське лісомисливське
господарство» повністю відсутня,
оскільки роботи за спірними договорами
виконувалися по ліквідації наслідків
масштабної пожежі у Херсонській
області, яка сталася у 2007 році та 29.03.2012
року колегія Державного агентства
лісових ресурсів України з метою
недопущення банкрутства вирішила
дозволити державним підприємствам
«Голопристанське ЛМГ» та «Цюрупинське
ЛМГ» списати, згідно чинного
законодавства, кредиторську
заборгованість перед підприємствами
галузі за виконанні у 2007-2008 роках
роботи по ліквідації наслідків
масштабних пожеж.

У судовому засіданні господарського
суду апеляційної інстанції
представник відповідача підтримав
вимоги, викладені в апеляційній скарзі
і наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача в судове
засідання господарського суду
апеляційної інстанції не з'явився, хоча
про час та місце розгляду апеляційної
скарги був повідомлений належним
чином.

24 червня 2014 року за вх. №2359/14/Д2 від
представника позивача до Одеського
апеляційного суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу ДП «Голопристанське
лісомисливське господарство».

В зазначеному відзиві позивач
заперечує проти доводів апеляційної
скарги, просить залишити її без
задоволення, а оскаржуване рішення без
змін. На думку позивача посилання на
рішення колегії Державного агентства
лісових ресурсів України з метою
списання заборгованості є незаконними.

Крім того представником позивача 24.06.2014
р. за вх. №2359/14/Д3 було надано клопотання
про розгляд апеляційної скарги ДП
«Голопристанське лісомисливське
господарство» за відсутністю
представника ДП «Приморське лісове
господарство» в судовому засіданні
господарського суду апеляційної
інстанції.

Враховуючи вище викладене апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розгляд апеляційної скарги ДП
«Голопристанське лісомисливське
господарство» за відсутністю
представника ДП «Приморське лісове
господарство» в судовому засіданні за
наявними матеріалами справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та відзиву на апеляційну скаргу, наявні
матеріали справи та обставини, на які
посилається скаржник, а також
перевіривши додержання та
правомірність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши
пояснення представника відповідача,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вище встановлено апеляційним
господарським судом підставою
позовних вимог Державного
підприємства «Приморське лісове
господарство» є неналежне виконання
Державним підприємством
«Голопристанське лісомисливське
господарство» умов укладених між
сторонами договорів, а саме договору
№154 від 09.11.2007 р. на розробку згарищ та
договору №236 від 07.11.2008 р. на виконання
робіт по підготовці грунту під посадку
лісових культур, щодо розрахунків з
позивачем за виконані підрядні роботи.

Згідно з наявним у матеріалах справи
договором підряду на розробку згарищ
№154 від 09.11.2007 р., позивач (підрядник)
зобов'язався за завданням відповідача,
в порядку та на визначених договором
умовах виконати роботи по розробці
згарищ, а відповідач (замовник) -
прийняти та оплатити виконані роботи
(п.1.1. договору №154 від 09.11.2007 р.).

Пунктом 1.3. договору №154 від 09.11.2007 р.
передбачено, що термін виконання робіт
до 31 грудня 2007 р.

Відповідно до пункту 3.6. договору №154
від 09.11.2007 р. оплата за договором
проводиться в безготівковому порядку
шляхом перерахування замовником
грошей на розрахунковий рахунок
підрядника після повного завершення
иконання робіт включаючи усунення
виявлених під час приймання недоліків,
тобто після підписання акту
здачі-приймання виконаних робіт.

Свої зобов'язання за договором №154 від
09.11.2007 р. підрядник виконав в повному
обсязі,що підтверджується актами
прийомки - здачі робіт б/н від 30.11.2007 р.,
№80 від 08.12.2007 р. та № 142 від 08.12.2007 р. (а.с.
32-34). Усі акти підписанні обома
сторонами, претензій щодо якості та
строків виконання робіт по договору
№154 від 09.11.2007 р. замовник не мав.

Згідно вищезазначених актів були
виконані роботи за договором підряду
на загальну суму 17202,78 грн., після чого
замовнику були передані рахунки для
оплати, але позивач в порушення своїх
зобов'язань за договором №154 від 09.11.2007
р. здійснив оплату лише частково в
розмірі 11202,78 грн., а залишок суми, що
складає 6000 сплачено не було.

За умовами договору №236 від 07.02.2008 р.
позивач зобов'язаний виконати за
завданням відповідача з використанням
власних транспортних засобів глибоке
рихлення грунту на глибину 60-80 см, а
відповідач - прийняти та оплатити
виконані роботи ( п.1.1. договору №236 від
07.02.2008 р.).

Відповідно до пункту 1.3. договору №236
від 07.02.2008 р. термін виконання робіт до
13.02.2008 р.

Згідно п. 2.1.4. договору №236 від 07.02.2008 р.
по закінченню виконання робіт сторони
зобов'язані скласти та затвердити «Акт
виконаних робіт».

Свої зобов'язання за договором №236 від
07.02.2008 р. позивач виконав в повному
обсязі, виконанні роботи були
переданні відповідачу, який в свою
чергу претензій щодо якості та строків
виконання робіт до позивача не мав, що
підтверджується актом прийомки-здачі
робіт б/н від 13.02.2008 р.

Згідно вищезазначеного акту були
виконанні роботи на загальну суму 4158
грн., після чого за домовленістю сторін
було зменшено суму послуг на 2520 грн., а
залишок в сумі 1638 грн. позивач так і не
оплатив.

З метою звірки взаємних розрахунків
між підприємствами були підписані акти
звірки взаємних розрахунків №01/2009 від
16.04.2009 р. та №01/2011 від 13.04.2011 р. (а.с. 37-38),
відповідно до яких відповідач визнав
свою заборгованість перед позивачем на
загальну суму 7638 грн.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК
України, які кореспондуються з
вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Господарський суд апеляційної
інстанції зазначає, що 29.03.2012р. колегією
Державного агентства лісових ресурсів
України з метою недопущення
банкрутства було вирішено дозволити
державним підприємствам
Держлісагенства України, які
виконували роботи по ліквідації
наслідків масштабних пожеж на
території ДП «Голопристанське ЛМГ» та
ДП «Цюрупинське ЛМГ» Херсонського
обласного управління лісового та
мисливського господарства списати
заборгованість цих підприємств за
рахунок чистого прибутку, що
залишається у розпорядженні
підприємств. Також було вирішено
дозволити ДП «Голопристанське ЛМГ» та
ДП «Цюрупинське ЛМГ» списати, згідно
чинного законодавства, кредиторську
заборгованість перед підприємствами
галузі за виконані у 2007-2008 роках роботи
по ліквідації наслідків масштабних
пожеж.

Зазначене підтверджується копією
витягу з протоколу №11 засідання
розширеної колегії Державного
агентства лісових ресурсів України від
29.03.2012 р.

Таким чином відповідач не порушив свої
обов'язки по спірним господарським
договорам, а лише використав своє право
на списання кредиторської
заборгованості, надане йому рішенням
Держлісагенства України.

Господарський суд апеляційної
інстанції не приймає до уваги доводи
позивача стосовно того, що посилання
відповідача на рішення колегії
Державного агентства лісових ресурсів
України з метою списання
заборгованості є незаконними, та їх
незаконність підтверджується наданими
позивачем довідками про проведення
ревізій.

Відповідно до ст.33 ГК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не надано суду доказів, в
розумінні ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України, які б
підтверджували ті обставини на які
посилається позивач, оскільки суду не
наданні самі акти ревізій, які б
підтверджували доводи позивача, а
надані лише довідки про проведення
ревізій, які складенні директором ДП
«Приморське лісове господарство».

Щодо доводів відповідача про строк
позовної давності, господарський суд
апеляційної інстанції не приймає їх до
уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України
вказаний строк починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
про особу, яка його порушила.

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Виходячи з встановлених судом фактів,
останній акт звірки взаємо розрахунків
був підписаний сторонами 13.04.2011 р., що
свою чергу є визнанням відповідачем
боргу та обставиною яка перериває
строк позовної давності.

Тобто новий строк позовної давності
закінчується 13.04.2014 року, а позивач
звернувся з позовом 04.04.2014 р., тобто в
межах строку позовної давності.

Аналізуючи висновки, зроблені місцевим
господарським судом при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла до
переконання про те, що висновки суду
першої інстанції не повністю
відповідають обставинам справи.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повністю відображені обставини,
що мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими у судовому
засіданні.

Отже, оскаржуване рішення
господарського суду Одеської області
прийняте без належного з'ясування і
доведеності всіх обставин у справі, з
невідповідністю деяких висновків,
викладених у рішенні, з дійсними
обставинами справи.

На підставі викладеного колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення господарського
суду скасуванню, в позові слід
відмовити, оскільки списання
відповідачем заборгованості здійснено
правомірно на підставі рішення
розширеної колегії Державного
агентства лісових ресурсів України від
29.03.2012 р.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги в розмірі 913,5 грн.
покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Голопристанське
лісомисливське господарство» , на
рішення господарського суду
Херсонської області від 13 травня 2014
року у справі № 923/455/14 задовольнити,
рішення господарського суду скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
"Приморське лісове господарство" (м.
Приморськ Запорізької області, вул.
Пролетарська, 9, р/рахунок 8098 ФКБ
Приватбанк ЗРУ, МФО 313399, ) на користь Державного
підприємства "Голопристанське
лісомисливське господарство" (м. Гола
Пристань Херсонської області, вул.
Московська, 21, р/рахунок 7 в
Херсонській філії КБ "Західінкомбанк",
МФО 352327, ) витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги в сумі 913,5 грн.

Доручити господарському суд
Херсонської області видати
відповідний наказ з зазначенням
реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя П.Ф. МацюраСудді
В.А. Лисенко Н.В. Ліпчанська