ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 липня 2014 року Справа № 914/4483/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого - судді
Коробенка Г.П.,

суддів
Поляк О.І., Шаргала В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р.

у справі № 914/4883/13 Господарського суду
Львівської області

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області

про визнання недійсними договорів від
25.12.2006р. та від 21.08.2008р. про внесення змін
до договору № 508 від 07.02.2006р.,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р. у
справі № 914/4483/13 не відповідає вимогам
розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України та
підлягає поверненню без розгляду з
наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України до касаційної скарги
додаються докази сплати судового збору
(у встановленому порядку та розмірі) та
докази надсилання копії касаційної
скарги іншій стороні (сторонам) у
справі.

В порушення вимог вищенаведеної
процесуальної норми до касаційної
скарги ОСОБА_1 не додано доказів сплати
судового збору у встановленому
розмірі, а квитанція про сплату
судового збору від 11.06.2014р. №75 не
приймається судовою колегією як
належний доказ з огляду на наступне.

За подання касаційної скарги на
рішення господарського суду судовий
збір сплачується відповідно до
положень підпунктів 2, 5 пункту 2 частини
2 статті 4 Закону України "Про судовий
збір" з урахуванням норм статті 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", якими встановлений
мінімальний розмір заробітної плати на
01.01.2014р. у розмірі 1218 грн.

Відповідно до п.2.11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Позивач в касаційній скарзі просить
скасувати рішення Господарського суду
Львівської області від 12.03.2014 р. та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р. З
огляду на те, що предметом спору у даній
справі є визнання недійсними договорів
від 25.12.2006р. та від 21.08.2008р. про внесення
змін до договору купівлі-продажу
об'єкту незавершеного будівництва №508
від 07.02.2006р., з урахуванням
вищенаведених положень
Господарського процесуального кодексу
України та Закону України "Про судовий
збір", скаржник має сплатити судовий
збір у розмірі 1705,20 грн., тоді як у
поданій квитанції №75 від 11.06.2014р.
зазначено сплату судового збору у
розмірі 914,00 грн., тобто сплачена сума є
недостатньою.

Також до касаційної скарги ОСОБА_1 не
додано доказів надіслання копії
касаційної скарги на адресу
відповідача - Фонду державного майна
України по Львівській області, а саме:
копії квитанції, яка значиться у
додатку до касаційної скарги, що
підтверджується складеним
працівниками канцелярії Вищого
господарського суду актом від 27.06.2014р.
№08.03-10/68, а доданий до касаційної скарги
опис без зазначення адресата не
приймається судовою колегією як
належний доказ.

Відповідно до п. 4 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України,
касаційна скарга повинна містити
вимоги особи, що подала касаційну
скаргу, із зазначенням суті порушення
або неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права,
тобто скаржник повинен чітко вказати,
які саме норми матеріального чи
процесуального права порушені судом
при прийнятті останнім того чи іншого
судового акта (зазначити статті Закону,
його назву тощо) до встановлених ним
обставин справи, вказавши при цьому в
чому саме полягає невірне застосування
судом вказаних норм права.

Вищезазначені норми процесуального
права при оформленні касаційної скарги
не враховані.

В поданій скарзі скаржник заперечує
наявність підстав для застосування
наслідків спливу строку позовної
давності, посилаючись при цьому на
неналежне дослідження та оцінку судами
попередніх інстанцій доказів у справі,
що в силу положень ст.111-7 ГПК України не
входить до кола повноважень суду
касаційної інстанції, що в свою чергу
залишилось поза увагою скаржника,
тобто останнім належним чином не
обґрунтовано суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
при винесенні оскаржуваних рішення та
постанови.

Вказані обставини є підставою для
повернення скарги без розгляду
відповідно до пунктів 3, 4, 6 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий Господарський суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р. у
справі № 914/4483/13 повернути скаржнику
без розгляду.

2. Повернути ОСОБА_1 з Державного
бюджету України судовий збір в сумі 914
(дев'ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.,
сплачений відповідно до квитанції №75
від 11.06.2014р.

Головуючий суддя Коробенко Г.П. Судді
Поляк О.І. Шаргало В.І.