ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.2014 Справа № 920/914/14

За позовом: фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м.Суми

до відповідача: Головного управління
міського господарства Виконавчого
комітету Роменської міської ради
Сумської області, м. Ромни, Сумська
область

про стягнення 101672 грн. 86 коп.

СУДДЯ СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі судового засідання
Буренко Я.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - адвокат, ОСОБА_3,
довіреність № 76 від 18.06.2014 року

Від відповідача: Черкашина О.І.,
довіреність б/н від 03.06.2014 року

Суть спору: позивач, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог,
просить суд стягнути з відповідача 101672
грн. 86 коп. заборгованості, яка виникла
внаслідок неналежного виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором підряду № 96
від 25.07.2013 року, укладеного між
сторонами у справі, а саме: 90496 грн. 00
коп. - основного боргу за договором, 4434
грн. 30 коп. - штрафних санкцій, 5701 грн. 24
коп. - інфляційних витрат, 1041 грн. 32 коп. -
3 % річних, а також стягнути з
відповідача витрати по сплаті судового
збору та 15000 грн. 00 коп. витрат на оплату
послуг адвоката.

Відповідач проти суми основного боргу
не заперечує, проте зазначає, що
несвоєчасна оплата за договором
сталася не з вини відповідача, а
Роменського управління Державної
казначейської служби України, у зв'язку
з обмеженням руху на єдиному
казначейському рахунку, проти
застосування до відповідача штрафних
санкцій представник відповідача
заперечує, вказує на те, що вина
відповідача в даному випадку відсутня,
а тому і застосування штрафних санкцій
є неможливим.

Представник позивача подала письмові
пояснення в обґрунтування заявлених
позовних вимог, зазначає, що
відсутність бюджетних коштів не
звільняє замовника від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
позивача та відповідача, дослідивши та
оцінивши надані докази, суд встановив:

25.07.2013 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (підрядник) та
Головним управлінням міського
господарства виконавчого комітету
Роменської міської ради (замовник) був
укладений договір підряду № 96,
відповідно до умов якого замовник
доручив, а підрядник зобов'язався
виконати власними і залученими силами
та засобами капітальний ремонт м'якої
покрівлі 5-ти поверхового житлового
будинку по АДРЕСА_1

Відповідно до п.3.1. договору, договірна
ціна робіт складає 180992 грн. 00 коп.

Договір № 96 від 25.07.2013 року за своєю
правовою природою є договором підряду,
підписаний повноважними
представниками сторін, відповідає
вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, 837 ЦК
України щодо змісту та форми договору,
не розірваний сторонами та не визнаний
недійсним в судовому порядку.

Умовами договору, а саме: п.5.3 п.5.5,
передбачено, що розрахунки провадяться
по закінченні робіт, після підписання
актів. Кінцеві розрахунки за виконані
роботи - 31.12.2013 року.

Як свідчать матеріали справи, позивач
виконав свої зобов'язання за договором,
про що свідчить підписана сторонами
Довідка про вартість виконаних робіт
за листопад 2013 року на суму 180992 грн. 00
коп. і підтверджується складеними та
підписаними сторонами Актами
приймання виконаних робіт № 1,2,3 за
листопад 2013 року. Роботи виконані
позивачем, прийняті відповідачем без
претензій стосовно якості виконаних
робіт та строку їх виконання.

Однак відповідач, в порушення умов
договору, за надані позивачем послуги
не розрахувався, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в сумі 90496 грн. 00 коп.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язана на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи, за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк.

Претензії щодо виконаних позивачем
робіт згідно договору відповідачем не
пред'являлись, тому роботи вважаються
прийнятими ним.

Згідно п.3.1. договору за надання послуг
з виконання робіт замовник сплачує
підряднику суму, що обумовлена актом
виконаних робіт. Відповідно до Акту
вартість виконаних робіт становить 180992
грн. 00 коп. Відповідач сплатив позивачу
90496 грн. 00 коп. попередньої оплати на
закупівлю будівельних матеріалів.
Кінцевий розрахунок відповідно до умов
договору мав бути проведений
відповідачем до 31.12.2013 року. Відповідач
в порушення умов договору
заборгованість в повному обсязі не
сплатив, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 90496 грн. 00 коп.

Факт заборгованості відповідача перед
позивачем в розмірі 90496 грн. 00 коп.
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.
Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе договірних
зобов'язань позивач нарахував
відповідачу 4434 грн. 30 коп. - штрафних
санкцій, 5701 грн. 24 коп. - інфляційних
витрат, 1041 грн. 32 коп. - 3 % річних

Представник відповідача проти суми
основного боргу не заперечує, вказує на
те, що дійсно існує заборгованість
перед позивачем у розмірі 90496 грн. 00
коп., проте зазначає, що несвоєчасна
оплата за договором сталася не з вини
відповідача, а Роменського управління
Державної казначейської служби
України у зв'язку з обмеженням руху на
єдиному казначейському рахунку; проти
застосування до відповідача штрафних
санкцій представник відповідача
заперечує, вказує на те, що вина
відповідача в даному випадку відсутня,
а тому і застосування штрафних санкцій
є неможливим.

Суд не погоджується з позицією
відповідача щодо відмови у стягненні
нарахованих санкцій, оскільки між
позивачем та відповідачем у даній
справі укладений договір підряду № 96,
зобов'язаною стороною стосовно
своєчасної оплати наданих позивачем
послуг є саме відповідач.

Відповідно до ст. ст. 216, 217, 218
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Особа, яка порушила зобов'язання, як
зазначено у ст. 614 ЦК України, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено законом або договором.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідач не довів суду відсутність
своєї вини у порушенні зобов'язання за
договором підряду № 96. Так, кінцевий
розрахунок за виконані за договором
роботи мав відбутися до 31.12.2013 р. Проте,
відповідач оформив платіжне доручення
про перерахування 90496 грн. 00 коп. лише
07.03.2014 р. Оплата Роменським управлінням
Державної казначейської служби
України не була проведена та 02.06.2014 р.
платіжне доручення повернуто на
доопрацювання у зв'язку з невиконанням
відповідачем вимог постанови Кабінету
Міністрів України № 65 від 01.03.2014 р. «Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету».

Відповідно до ст. 229 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Умовами договору, а саме п. 15.2.,
передбачена відповідальність сторін
за несвоєчасне виконання умов договору
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості.

Згідно наданого позивачем розрахунку
відповідачу за неналежне виконання
умов договору нараховано до сплати
пеню у розмірі 4434 грн. 30 коп.

Оскільки пеня в сумі 4434 грн. 30 коп.
нарахована в межах строку позовної
давності, з урахуванням вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» та ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, позовні вимоги в
зазначеній частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню на підставі
ст.ст. 549-552 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу
та 3% річних, сплата яких передбачена
ст.625 ЦК України, не є штрафними
санкціями, а виступають відповідно
способом захисту майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утриманими
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Таким чином, заборгованість
відповідача за договором підряду на
час розгляду справи становить 90496 грн. 00
коп. - основного боргу, 4434 грн. 30 коп. -
штрафних санкцій, 5701 грн. 24 коп. -
інфляційних витрат, 1041 грн. 32 коп. - 3 %
річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Позивачем також просить стягнути з
відповідача 15000 грн. 00 коп. витрат на
оплату послуг адвоката та відшкодувати
сплачений судовий збір.

Згідно зі ст. 44 ГПК України до складу
судових витрат входить, зокрема,
судовий збір та оплата послуг адвоката.
В контексті цієї норми судові витрати
за участь адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавалися, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

Позивачем на підтвердження витрат на
оплату послуг адвоката надано договір
про надання правової допомоги № 3 від
12.05.2014 року, укладений між адвокатом
ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1, копію свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю, копію
розписки від 14.05.2014 року про отримання
коштів від ФОП ОСОБА_1 в розмірі 15000 грн.
00 коп. Адвокат - ОСОБА_2 надав пояснення
щодо відсутності в матеріалах справи
касового ордера, як доказу сплати
коштів на оплату послуг адвоката,
оскільки він не є фізичною особою -
підприємцем, тому надана розписка є
доказом сплати йому коштів.

Відповідно до частини третьої статті 48
Господарського процесуального кодексу
України витрати, що підлягають сплаті
за послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту. Порядок обчислення
гонорару (фіксований розмір, погодинна
оплата), підстави для зміни розміру
гонорару, порядок його сплати, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги. При встановленні розміру
гонорару враховуються складність
справи, кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Тобто, гонорар є єдиною допустимою
формою отримання адвокатом винагороди
за надання правової допомоги клієнту.
Гонорар, що отримується адвокатом за
надання правової допомоги, повинен
бути законним за формою та порядком
внесення та розумно обґрунтованим за
розміром.

Однак, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що стягнення 15000 грн. 00 коп. -
витрат на оплату послуг адвоката не є
співрозмірними, обґрунтованими та
доведеними.

Суд, враховуючи обсяг наданих
адвокатських послуг по даній справі,
вважає за доцільне задовольнити
частково в сумі 3000 грн. 00 коп. вимоги
позивача по стягненню з відповідача
витрат на послуги адвоката, в іншій
частині - відмовляє.

При зверненні до суду з позовом
позивачем було сплачено до державного
бюджету 2187 грн. 00 коп. судового збору,
згідно платіжних доручень № 20 від
20.05.2014 року та № 31 від 02.06.2014 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. За подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати
станом на січень 2014 року становив 1218
грн. 00 коп. В даному випадку позивач при
зверненні до суду мав сплатити судовий
збір у розмірі 2033 грн. 46 коп., тому
позивачу підлягає поверненню з
державного бюджету судовий збір у
розмірі 153 грн. 54 коп., сплачений
відповідно до платіжного доручення № 31
від 02.06.2014 року.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України позивачу за рахунок
відповідача відшкодовуються 2033 грн. 46
коп. витрат по сплаті судового збору та
3000 грн. 00 коп. витрат на оплату послуг
адвоката.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Головного управління
міського господарства Виконавчого
комітету Роменської міської ради (42000,
Сумська область, м.Ромни, вул.Луценка, 19;
) на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2;
ідент. номер НОМЕР_1) 90496 грн. 00 коп. -
основного боргу за договором, 4434 грн. 30
коп. - штрафних санкцій, 5701 грн. 24 коп. -
інфляційних витрат, 1041 грн. 32 коп. - 3 %
річних, 3000 грн. 00 коп. - витрат на оплату
послуг адвоката, 2033 грн. 46 коп. - витрат
по сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Повний текст рішення підписано 27.06.2014
року.

Суддя О.Ю. Соп"яненко