ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.14р. Справа № 904/4001/14

За позовом Дочірнього підприємства
"Імідж Холдинг" Акціонерної компанії
"Імідж Холдинг АпС", с. Хортиця,
Запорізька обл.

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Приват
Сервіс", м.Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 10.06.14р.
порушено провадження у справі №904/4001/14
за позовом Дочірнього підприємства
„Імідж Холдинг" Акціонерної компанії
„Імідж Холдинг АпС" (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія „Приват
Сервіс" (далі - відповідач) про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, а саме: забрати (вивезти) з
території Дочірнього підприємства
„Імідж Холдинг" Акціонерної компанії
„Імідж Холдинг АпС" (Запорізька
область, Запорізький район, с.Хортиця,
провулок Сонячний, б.5-А) ковпачок
пластмасовий для закупорювання пляшок
з алкогольною продукцією, який було
передано Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерпласт
Запоріжжя" позивачу по договору
постачання від 12.02.09р. №12/02/09Д, згідно
видаткових накладних №РН-0000001 від
04.02.11р. та №РН-0000002 від 03.03.11р. Справу
призначено до розгляду на 01.07.14р.

01.07.14р. сторони не забезпечили явку
своїх повноважних представників в
судове засідання. Вимоги суду виконано
у повному обсязі.

У судовому засіданні 01.07.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.09р. між товариством з обмеженою
відповідальністю „Інтерпласт
Запоріжжя" (далі по тексту -
постачальник) та дочірнім
підприємством „Імідж Холдинг"
акціонерної компанії „Імідж Холдинг
АпС" (далі по тексту - позивач, покупець)
укладено договір поставки №12/02/09/Д
(далі по тексту - договір поставки).
Відповідно до пункту 1.1 договору
поставки постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність
покупцю: ковпачок пластмасовий з
висувним клапаном для закупорювання
скляних пляшок ТМ „Хортиця", згідно
затвердженого зразка (далі по тексту -
договір) та специфікацій, які складають
невід'ємну частину даного договору.
Покупець зобов'язується прийняти товар
та сплатити за нього на умовах,
визначених даним договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору поставки
кількість, асортимент та ціна товару
узгоджується сторонами попередньо та
вказується у специфікаціях до даного
договору, які складають його невід'ємну
частину.

Пунктом 1.3 договору поставки визначено,
що документи на товар, які постачальник
повинен передати покупцю є:
санітарно-гігієнічний висновок (копія);
посвідчення якості; товаросупровідні
документи.

Відповідно до пункту 3.1 договору
поставки поставка товару по даному
договору здійснюється партіями, розмір
яких визначається в підписаних між
сторонами специфікаціях до даного
договору.

Відповідно до пункту 3.2 договору датою
поставки товару вважається дата
фактичної передачі товару та
товаросупровідних документів в пункті
поставки, про що свідчить відмітка в
товаросупровідних документах, а також
передачі всіх документів, які
підтверджують якість товару.

Пунктом 11.1 договору поставки
визначено, що цей договір вступає в
силу в момент його підписання та діє до
31.12.09р. У випадку якщо протягом 30
календарних днів до закінчення строку
дії договору, жодна зі сторін не
виявить бажання розірвати договір,
даний договір вважається
пролонгованим на аналогічний період.

На виконання умов укладеного між
сторонами договору постачальник
поставив позивачу товар, що
підтверджується видатковими
накладними №РН-0000001 від 04.02.11р. на суму
1632000,00грн. (а.с.17) та №РН-0000002 від 03.03.11р.
на суму 1632000,00грн. (а.с.18).

Позивач товар за видатковими
накладними №РН-0000001 від 04.02.11р. на суму
1632000,00грн. (а.с.17) та №РН-0000002 від 03.03.11р.
на суму 1632000,00грн. (а.с.18) отримав без
заперечень та зауважень, що
підтверджується підписом повноважного
представника, який скріплено печаткою,
однак згодом позивачу стало відомо, що
переданий постачальником товар є
неналежної якості.

Позивач стверджує, що незважаючи на
вимоги пункту 1.3 та пункту 3.2 договору
поставки станом на час розгляду справи
у суді не надано як копії
санітарно-гігієнічного висновку так і
сертифікатів відповідності на товар.
05.05.11р. постачальник надав позивачу
підробну копію санітарно-гігієнічного
висновку, завірену підписом директора
та печаткою постачальника, у якому було
зазначено, що заявник експертизи -
постачальник (справжнього
санітарно-гігієнічного висновку не
існує та Державною
санітарно-епідеміологічною службою не
видавалося).

Позивач у зв'язку з підозрою підробки
представниками постачальника висновку
санітарно-епідеміологічної служби від
19.01.11р. № 05.03.02-03/3247, направило лист до
Державної санітарно-епідеміологічної
служби України з запитанням: "чи
надавався товариству з обмеженою
відповідальністю "Інтерпласт
Запоріжжя" висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 19.01.11р. за № 05.03.02-03/3247", нащо отримано
відповідь за вих.№01.03/1986 від 26.08.11р., що
висновок від 19.01.11р. № 05.03.02-03/3247 не
надавався. На сайті Міністерства
охорони здоров'я України зазначено, що
висновок від 19.01.11р. № 05.03.02-03/3247 надано
не постачальнику, а зовсім іншому
підприємству.

Таким чином, на думку позивача, наданий
постачальником висновок
санітарно-епідеміологічної служби від
19.01.11р. № 05.03.02-03/3247 є підробленим.

Додатково позивач зазначає, що
прокурором Запорізького району
постановою від 12.04.12р. порушено
кримінальну справу №321221пр за фактом
підроблення документів та
використання завідомо підроблених
документів, за ознаками злочину
передбаченого ч.ч.1,4 ст.358 Кримінального
кодексу України.

11.02.13р. позивачем отримано лист за
вих.№38/1085 від 11.02.13р. від Запорізького
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
з інформацією, що по кримінальній
справі №321221пр триває досудове
слідство за фактом підроблення
документа та використання завідомо
підробленого документу за ознаками
злочину передбаченого ч.ч.1,4 ст.358
Кримінального кодексу України.
Досудовим слідством встановлено факт
підроблення висновку Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України від 19.01.11р. № 05.03.02-03/3247.

В якості доказів ненадання
постачальником документів
передбачених умовами договору позивач
посилається на лист за вих.№16.02.11-1 від
16.02.11р. (а.с.19) в якому останній просив
постачальника та лист за вих.№16.02.11-1
від 16.02.11р. (а.с.20) в якому позивач просив
відповідача надати документи на товар,
які підтверджують його якість, а саме:
копію санітарно-гігієнічного висновку
Державної санітарно-епідеміологічної
служби; сертифікат якості на товар;
сертифікат відповідності на товар;
замінити товар неналежної якості на
якісний товар, або, у випадку незгоди
постачальника з тим, що товар є
неякісним, позивач просив направити
представника (з необхідними
документами) для прийняття участі в
прийманні продукції за якістю та
складання Акту про скриті виявлені
недоліки.

Постачальник у відповідь на
вих.№16.02.11-... від 16.02.11р. (а.с.19,20) листом
за вих.№4 від 18.02.11р. (а.с.22) повідомив, що
відсутня можливість направити
компетентного представника для участі
в прийманні продукції за якістю та
складанні Акту про приховані недоліки.
Про час прибуття представника буде
повідомлено додатково. Документи, які
підтверджують якість товару, а саме
висновок санітарно-епідеміологічної
служби, свідоцтво якості та сертифікат
відповідності найближчим часом будуть
готові та надані на підприємство
позивача. Несвоєчасність надання
зазначених документів пояснюється
виною державних органів, які
безпідставно затягують процес видачі
документів, які підприємство
постачальника зобов'язане надати
підприємству позивача.

Листами за вих.№17.03.11-1 від 17.03.11р. (а.с.23)
та за вих.№17.03.11-2 від 17.03.11р. (а.с.24,25)
позивач повторно просив постачальника
та відповідача надати документи на
товар, які підтверджують його якість, а
саме: копію санітарно-гігієнічного
висновку Державної
санітарно-епідеміологічної служби;
сертифікат якості на товар; сертифікат
відповідності на товар; замінити товар
неналежної якості на якісний товар,
або, у випадку незгоди постачальника з
тим, що товар є неякісним, позивач
просив направити представника (з
необхідними документами) для прийняття
участі в прийманні продукції за якістю
та складання Акту про скриті виявлені
недоліки.

Постачальник у відповідь на вих.№17.03.11-1
від 17.03.11р. (а.с.23) листом за вих.№5 від
21.03.11р. (а.с.26) повідомив, що для участі у
прийманні товару за якістю та
складання Акту про приховані недоліки
постачальник запросив представника
"Shenzhen Lidar & Export Co. LTD", в якого придбано
товар і який є його виробником.
Компетентний представник
постачальника прибуде до позивача
орієнтовно в квітні - березні 2011 року.
Постачальник зазначив, що до моменту
прибуття представника "Shenzhen Lidar & Export Co.
LTD" товар не буде замінено. Відносно
документів, які повинні були
передатися постачальник повідомив, що
очікує їх від Державної
санітарно-епідеміологічної служби
(висновок на ковпачок; посвідчення
якості та сертифікат відповідності)
найближчим часом.

Актами про відбір зразків (проб) від
05.05.11р. (а.с.27) та від 24.05.11р. (а.с.28), які
складено у присутності представників
постачальника та позивача,
підтверджено, що постачальник виконав
прийняті на себе зобов'язання за
договором поставки лише частково.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 25.08.11р. по
справі №10/5009/4819/11 встановлено, що
партія ковпачків постачальника,
поставлена за накладними: №РН-0000001 від
04.02.11р. та №РН-0000002 від 03.03.11р, не
відповідає вимогам нормативних
документів України для такого виду
товару, у зв'язку з тим, що 17.06.11р.
Українським науково-дослідним
інститутом спирту і біотехнології
продовольчих продуктів при
Міністерстві аграрної політики та
продовольства України було проведено
дослідження даних ковпачків ТМ
«Хортиця» Sitk touch NEW (постачальник
«Інтерпласт Запоріжжя), про що був
складений Протокол випробувань № 7115
(далі Протокол).

Даним протоколом встановлено та надано
висновок, що «ковпачки для
закупорювання пляшок (постачальник ТОВ
«Інтерпласт-Запоріжжя) впливають на
органолептичні показники напою
(інтенсивність запаху водно-спиртової
витяжки ковпачків більше 1,0 бала), що не
може гарантувати та забезпечувати
якість готової продукції вимогам НД
при зберіганні. В процесі зберігання
горілок відбувається міграція
хімічних сполук матеріалу ковпачка у
водно-спиртовий розчин, надаючи
неприємному запаху та присмаку.

При контактуванні ковпачка із
водно-спиртовим розчином відбувається
міграція ненасичених хімічних сполук у
розчин, про це свідчить зниження
показника окислюваності у порівнянні з
вихідним модельним розчином.

Газохроматографічними та
спектрофотометричними дослідженнями
визначено, що матеріал ковпачка
нестійкий, залишкові мономери ковпачка
(стирол) мігрують у водно-спиртовий
розчин. Стирол є ненасиченою сполукою,
оптична густина 40% водно-спиртового
розчину, яка містить стирол, має
характерні максимуми при довжині
світлової хвилі 246, 248 нм, що і виявлено
спектрофотометричними дослідженнями.
Стирол є токсичним компонентом і може
накопичуватися в організмі людини.

Ковпачок ТМ «Хортиця» Sitk touch NEW
постачальника ТОВ
«Інтерпласт-Запоріжжя»не може бути
використаний для закупорювання
алкогольних напоїв, оскільки не
відповідає нормативним документам
України для такого виду товару і
наслідки його використання є
небезпечними для здоров'я людей».

Позивач неодноразово звертався до
постачальника з вимогами належним
чином виконати умови укладеного між
сторонами договору, а згодом забрати
(вивезти) з території Дочірнього
підприємства „Імідж Холдинг"
Акціонерної компанії „Імідж Холдинг
АпС" (Запорізька область, Запорізький
район, с.Хортиця, провулок Сонячний,
б.5-А) ковпачок пластмасовий для
закупорювання пляшок з алкогольною
продукцією, який було передано
відповідачем позивачу по договору
постачання від 12.02.09р. №12/02/09Д, згідно
видаткових накладних №РН-0000001 від
04.02.11р. та №РН-0000002 від 03.03.11р.

Вимоги позивача постачальником були
залишені без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ч.1). Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання
(ч.2).

Статтею 547 Цивільного кодексу України
визначено, що правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі (ч.1).
Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним (ч.2).

З метою забезпечення виконання в
повному обсязі зобов'язань
постачальника за договором поруки між
позивачем та відповідачем 12.02.09р.
укладено договір поруки №12/02-1 (далі по
тексту - договір поруки).

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником (ч.1). Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі (ч.2). Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб (ч.3).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч.1).
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.2).
Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч.3).

Відповідно до ст. 1.1 договору поруки у
відповідності до цього договору
поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язку
товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерпласт
Запоріжжя" (боржником) перед позивачем
щодо виконання обов'язків передбачених
умовами договору, зазначеного у ст.2.1
цього договору.

Відповідно до ст.1.2 договору поруки
порукою забезпечується виконання
зобов'язання боржника у повному обсязі.

Згідно зі ст.2.1 договору поруки під
основним договором в цьому договорі
розуміють договір постачання №12/0209Д
від 12.02.09р., який було укладено між
кредитором (покупцем) та боржником
(постачальником).

Статтею 3.1 договору поруки визначено,
що поручитель (відповідач) зобов'язаний
самостійно виконати будь-які обов'язки
боржника (постачальника) перед
кредитором (покупцем, позивачем), які
виникли, або виникнуть у майбутньому із
взаємовідносин кредитора (покупця,
позивача) та боржника (постачальника).

Відповідно до ст.3.2 договору поруки
поручитель (відповідач) зобов'язаний
виконати зобов'язання боржника
(постачальника) перед кредитором
(покупцем) за договором поставки, на
підставі письмової вимоги кредитора
(покупця) в строк не пізніше семи днів з
моменту отримання письмової вимоги.

Відповідно до ст.3.3 договору поруки
поручитель (відповідач) відповідає
перед кредитором (позивачем) в тому ж
обсягу, як і боржник (постачальник) за
договором поруки, включаючи
зобов'язання з постачання товару,
сплати штрафних санкцій, виконання
будь-яких інших дій.

Статтею 3.6 договору поруки визначено,
що поручитель (відповідач) та боржник
(постачальник) відповідають перед
кредитором (позивачем) як солідарні
боржники. Поручитель не може висувати
проти вимог кредитора заперечення на
підставі того, що кредитор попередньо
не звернувся з вимогою про виконання до
боржника.

Статтею 3.8 договору поруки визначено,
що у випадку виникнення будь-яких
суперечок, розбіжностей, спорів між
кредитором (покупець) та боржником
(постачальником) за основним договором
(договором поруки) (у тому числі у
випадку порушень боржником
(постачальником) умов основного
договору (договору поставки), кредитор
(позивач) має право звернутися до суду
для вирішення відповідного спору, за
місцезнаходженням відповідача,
зазначивши відповідачем, за своїм
вибором або поручителя (відповідача)
або боржника (постачальника).

Згідно зі ст.4.1 договору поруки, цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та припиняє
свою чинність через десять років після
його укладання, але в будь-якому
випадку не раніше закінчення чинності
основного договору.

Відповідач у відзиві на позов визнає,
що в лютому та березні 2011 року останнім
отримано від позивача листи за
вих.№16.02.11-2 від 16.02.11р. та за вих. №17.03.11-2
від 17.03.11р., а в жовтня 2011 року
відповідачем отримано вимогу за
вих.№03/10-1 від 03.10.11р. виконати
зобов'язання за договором поставки, в
разі невиконання зазначених вимог
виконання таких обов'язків втратить
для позивача інтерес і останній
вимушений буде відмовитися від
прийняття виконання зобов'язань
відповідачем.

Відповідач у відзиві на позов зазначив,
що не є постачальником за договором
поставки, а тому не має жодних відносин
із виробником товару та не здійснював
жодних операцій щодо оформлення
документів на товар, тому у останнього
відсутня можливість отримати
документи про якість товару, що їх
вимагає позивач, а саме: копію
санітарно-гігієнічного висновку
Державної санітарно-епідеміологічної
служби, сертифікат якості на товар та
сертифікат відповідності на товар.

Враховуючи, що відповідач не є стороною
договору постачання, направлення
представника відповідача для участі в
прийманні продукції за якістю та
складання акту про виявлені недоліки
суперечитиме умовам договору поставки,
встановленими чинним законодавством
України правилам приймання продукції
за якістю, і, як наслідок, акт про
виявлення недоліків за участю
відповідача не матиме юридичної сили. З
тих самих причин відповідач
обґрунтовує неможливість здійснити
заміну товару неналежної якості на
якісний товар.

Таким чином, відповідач вважає, що
вимоги позивача щодо надання
документів, які підтверджують якість
товару, а також щодо здійснення
поставки товару належної якості в
повному обсязі є безпідставними та
такими, що направлені неналежній особі.

Відповідач визнає, що в січні 2012 року
ним отримано від позивача претензію з
вимогою (вивезти) з території
Дочірнього підприємства „Імідж
Холдинг" Акціонерної компанії „Імідж
Холдинг АпС" (Запорізька область,
Запорізький район, с.Хортиця, провулок
Сонячний, б.5-А) ковпачок пластмасовий
для закупорювання пляшок з алкогольною
продукцією, який було передано
позивачу по договору постачання від
12.02.09р. №12/02/09Д, згідно видаткових
накладних №РН-0000001 від 04.02.11р. та
№РН-0000002 від 03.03.11р. При проведені
переговорів з позивачем відповідач
давав свою згоду забрати (вивезти) з
території позивача зазначений товар,
однак протягом 2012-2013 років відповідач
не мав технічної можливості вивезти
таку кількість ковпачків для
закупорювання пляшок з алкогольною
продукцією та забезпечити належні
умови для їхнього зберігання.

Відповідач пояснив, що на теперішній
час у нього наявна можливість поетапно
забрати (вивезти) з території позивача
ковпачок пластмасовий для
закупорювання пляшок з алкогольною
продукцією, який було передано
постачальником позивачу за договором
поставки, згідно видаткових накладних
№РН-0000001 від 04.02.11р. та №РН-0000002 від
03.03.11р.

З огляду на викладене, відповідач
погоджується з позовними вимогами та з
тим, що поставка товару здійснена
постачальником не в повному обсязі, а
документи, що підтверджують якість
товару, надані із порушенням вимог
пунктів 1.3, 3.2 договору поставки, при
цьому зазначає, що може здійснити
вивезення товару поетапно протягом
трьох місяців.

Дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню на
підставі наступного.

По-перше, постачальник передав
покупцеві меншу кількість товару, ніж
це встановлено укладеним між позивачем
та постачальником договором поставки;

По-друге, постачальник, в порушення
вимог чинного законодавства та
договору поставки, не передав позивачу
документи (копію
санітарно-гігієнічного висновку
Державної санітарно-епідеміологічної
служби, сертифікат якості на товар та
сертифікат відповідності на товар), що
стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром;

По-третє, товар переданий
постачальником позивачу, згідно
видаткових накладних №РН-0000001 від
04.02.11р. та №РН-0000002 від 03.03.11р. не
відповідає вимогам нормативних
документів України для такого виду
товару.

Враховуючи вищевикладене, позивач мав
право, надане йому чинним
законодавством, відмовитися від
переданого постачальник товару, що і
було зроблено.

Відмову позивача від переданого
постачальником товару господарський
суд визнає правомірною, а позовну
вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд
керувався нижчевикладеним.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 662 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 666 Цивільного
кодексу України, якщо продавець не
передає покупцеві приналежності
товару та документи, що стосуються
товару та підлягають переданню разом з
товаром відповідно до договору
купівлі-продажу або актів цивільного
законодавства, покупець має право
встановити розумний строк для їх
передання. Якщо приналежності товару
або документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві.

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо продавець
передав покупцеві меншу кількість
товару, ніж це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець має право
вимагати передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитися від
переданого товару та його оплати, а
якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
суми.

Статтею 268 Господарського кодексу
України визначено, що якість товарів,
що поставляються, повинна відповідати
стандартам, технічним умовам, іншій
технічній документації, яка встановлює
вимоги до їх якості, або зразкам
(еталонам), якщо сторони не визначать у
договорі більш високі вимоги до якості
товарів. Номери та індекси стандартів,
технічних умов або іншої документації
про якість товарів зазначаються в
договорі. Якщо вказану документацію не
опубліковано у загальнодоступних
виданнях, її копії повинні додаватися
постачальником до примірника договору
покупця на його вимогу. У разі
відсутності в договорі умов щодо
якості товарів остання визначається
відповідно до мети договору або до
звичайного рівня якості для предмета
договору чи загальних критеріїв
якості. Постачальник повинен
засвідчити якість товарів, що
поставляються, належним
товаросупровідним документом, який
надсилається разом з товаром, якщо інше
не передбачено в договорі. У разі
поставки товарів більш низької якості,
ніж вимагається стандартом, технічними
умовами чи зразком (еталоном), покупець
має право відмовитися від прийняття і
оплати товарів, а якщо товари уже
оплачені покупцем, - вимагати
повернення сплаченої суми. У разі якщо
недоліки поставлених товарів можуть
бути усунені без повернення їх
постачальнику, покупець має право
вимагати від постачальника усунення
недоліків у місцезнаходженні товарів
або усунути їх своїми засобами за
рахунок постачальника. Якщо поставлені
товари відповідають стандартам або
технічним умовам, але виявляться більш
низького сорту, ніж було зумовлено,
покупець має право прийняти товари з
оплатою за ціною, встановленою для
товарів відповідного сорту, або
відмовитися від прийняття і оплати
поставлених товарів. У разі якщо
покупець (одержувач) відмовився від
прийняття товарів, які не відповідають
за якістю стандартам, технічним умовам,
зразкам (еталонам) або умовам договору,
постачальник (виробник) зобов'язаний
розпорядитися товарами у десятиденний
строк, а щодо товарів, які швидко
псуються, - протягом 24 годин з моменту
одержання повідомлення покупця
(одержувача) про відмову від товарів.
Якщо постачальник (виробник) у
зазначений строк не розпорядиться
товарами, покупець (одержувач) має
право реалізувати їх на місці або
повернути виробникові. Товари, що
швидко псуються, підлягають в усіх
випадках реалізації на місці.

Згідно з частиною 2 статті 220
Господарського кодексу України, якщо
внаслідок прострочення боржника
виконання втратило інтерес для
кредитора, він має право відмовитися
від прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Вимогу відповідача про розстрочення
виконання рішення суду на три місяці -
до 01.10.14р., у зв'язку з великою кількістю
товару, господарський суд відхиляє
посилаючись на наступне.

Відповідно до п.7.1.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.12р. за № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом.

Як визнано відповідачем у відзиві на
позов претензію позивача за вих.№04-1
від 01.01.12р. про вивезення з території
позивача спірних ковпачків
пластмасових для закупорювання пляшок
з алкогольною продукцією відповідачем
отримано в січні 2012 року, тобто
відповідач мав більш ніж два роки для
виконання правомірної вимоги позивача
у добровільному порядку, однак
зазначено зроблено не було.

Господарський суд констатує, що в
неналежному виконанні умов договору
поставки відсутня вина позивача.

Господарський суд дослідив обставини,
які перешкоджають виконанню
відповідачем рішення суду та визнав їх
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 547,
553, 554, 612, 629, 662, 666, 670, 712 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 173, 174, 193, 220, 265, 268
Господарського кодексу України,
Податковим кодексом України, ст.ст. 4,
32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні розстрочки відмовити.

Позов задовольнити.

Зобов'язання товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Приват
Сервіс" (49000, Дніпропетровська обл.,
м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, б.94, к.67; )
вчинити певні дії, а саме: забрати
(вивезти) з території Дочірнього
підприємства „Імідж Холдинг"
Акціонерної компанії „Імідж Холдинг
АпС" (70420, Запорізька обл., Запорізький
район, с.Хортиця, пров.Сонячній, б.5-А;
) ковпачок пластмасовий
для закупорювання пляшок з алкогольною
продукцією, який було передано
товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерпласт
Запоріжжя" (69121, Запорізька обл., місто
Запоріжжя, вул.Товариська, б.39-А, кв.63;
) Дочірньому
підприємству „Імідж Холдинг"
Акціонерної компанії „Імідж Холдинг
АпС" (70420, Запорізька область,
Запорізький район, с.Хортиця,
пров.Сонячній, б.5-А; ) по
договору поставки від 12.02.09р. №12/02/09Д,
згідно видаткових накладних №РН-0000001
від 04.02.11р. та №РН-0000002 від 03.03.11р.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Приват
Сервіс" (49000, Дніпропетровська обл.,
м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, б.94, к.67; ) на
користь Дочірнього підприємства
„Імідж Холдинг" Акціонерної компанії
„Імідж Холдинг АпС" (70420, Запорізька
область, Запорізький район, с.Хортиця,
пров.Сонячній, б.5-А; )
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1218,00грн. (одна тисяча двісті
вісімнадцять грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання
судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання і може
бути оскарженим протягом цього строку
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено

02.07.14р.

Суддя Н.Е. Петренко