ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 р.
Справа № 914/1882/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інформаційно-консультаційний центр
розвитку підприємництва у Печерському
районі», м. Київ

до відповідача: Закритого акціонерного
товариства «Артанія», м. Львів

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_1, м. Львів

про стягнення 650 000, 00 грн.

Суддя Н. Мороз

При секретарі Н.Кривці

Представники:

Від позивача: Шалінська І. В.

Від відповідача: Овчарук В. І.

Від третьої особи: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано товариством
з обмеженою відповідальністю
«Інформаційно-консультаційний центр
розвитку підприємництва у Печерському
районі», м. Київ до закритого
акціонерного товариства «Артанія», м.
Львів за участю третьої особи, без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Львів
про стягнення 650 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду від
30.05.2014р. порушено провадження у справі
та призначено справу до розгляду на
17.06.2014р.

Розгляд справи відкладався
ухвалою суду від 17.06.2014р. з підстав,
наведених у відповідній ухвалі.

В судове засідання 24.06.2014р.
представник позивача з"явився, позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві. Позов просить
задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання з"явився. Заявою від 13.06.2014р.
позовні вимоги визнав повністю.

Третя особа, без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився. Клопотанням від 13.06.2014р.
просить суд розглядати справу без його
участі.

Розглянувши подані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, створивши у
відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України
необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства, суд встановив наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України,
зобов"язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов"язана вчинити
на користь другої сторони певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов"язку.
Однією з підстав виникнення
зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України,
зокрема є договори та інші правочини.

29.10.2010р. між ОСОБА_4 (за договором -
позикодавець) та ОСОБА_1 (третя особа,
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача, за договором -
позичальник) укладено договір
безвідсоткової позики.

Згідно умов даного договору,
позикодавець передає позичальнику у
власність грошові кошти у розмірі 650 000,
00 грн., а позичальник зобов'язується
повернути таку ж суму грошових коштів у
порядку та строки, визначені цим
договором (п.1.1). Виконання зобов'язань
позичальником за цим договором
забезпечується порукою закритого
акціонерного товариства «Артанія»
(п.3.1). Позичальник зобов'язується
повернути позикодавцю суму позики,
отриману за цим договором до 30.04.2013р.
включно (п.4.1).

Як вбачається з матеріалів
справи, зокрема розписки ОСОБА_1 від
29.10.2010р., останній отримав грошові кошти
у розмірі 650 000, 00 грн. та зобо'язався
повернути їх у порядку та строки,
визначені у договорі безвідсоткової
позики від 29.10.2010р. (в матеріалах
справи).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за договором
безвідсоткової позики від 29.10.2010р., між
ОСОБА_4 (за договором - кредитор) та
закритим акціонерним товариством
«Артанія» (відповідач, за договором -
поручитель) укладено договір поруки
від 29.10.2010р.

Предметом цього договору є
надання поруки поручителем перед
кредитором за виконання ОСОБА_1 (за
договором - боржник) його зобов'язань по
сплаті кредитору будь-яких сум, що
виникають згідно з положеннями
договору безвідсоткової позики від
29.10.2010р., в т.ч., але не обмежуючись, суми
позики в розмірі 650 000, 00 грн., штрафних
санкцій та платежів (п.1). У випадку
невиконання боржником зобов'язань
кредитор направляє поручителю
письмову вимогу із зазначенням про
факт невиконання зобов'язань. Така
вимога вважається отриманою
поручителем з моменту проставлення
відповідної відмітки представника
поручителя на ній чи на відповідних
поштових документах (п.5). Поручитель
зобов'язаний виконати зобов'язання,
зазначені в письмовій вимозі
кредитора, протягом 2 календарних днів
з моменту отримання вимоги (п.6).

У відповідності до ст. 553 ЦК
України, поручитель відповідає перед
кредитором за порушені зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як з'ясовано судом в судових
засіданнях та не заперечеується
сторонами, станом на 30.04.2013р., що
визначений в договорі безвідсоткової
позики від 29.10.2010р., як граничний строк
виконання позичальником зобов'язання,
ОСОБА_1 не виконано свого обов'язку щодо
повернення суми позики у розмірі 650 000, 00
грн. згідно договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв'язку з невиконанням
позичальником свого зобов'язання за
договором, 13.05.2013р. ОСОБА_4 надіслано на
адресу ОСОБА_1 письмову вимогу про
виконання зобов'язання щодо повернення
позикодавцю (кредитору) коштів у
розмірі 650 000, 00 грн.

28.05.2013р. таку ж вимогу надіслано на
адресу закритого акціонерного
товариства «Артанія».

Датою отримання вимоги ОСОБА_1
зазначено 13.05.2013р., а закритим
акціонерним товариством «Артанія» -
28.05.2013р. Однак, така вимога залишена
адресатами без відповіді та
задоволення.

10.03.2014р. між ОСОБА_4 (за договором -
первісний кредитор) та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інформаційно-консультаційний центр
розвитку підприємництва у Печерському
районі» (позивач, за договором - новий
кредитор) укладено договір про
відступлення права вимоги.

У відповідності до умов
зазначеного договору, первісний
кредитор передає, а новий кредитор
приймає на себе право вимоги, що
належить первісному кредитору на
підставі договору безвідсоткової
позики від 29.10.2010р. щодо виконання
зобов'язань стосовно повернення суми
позики в розмірі 650 000, 00 грн. (п.1.1). Разом
з правом вимоги, що передається за цим
договором, до нового кредитора у
повному обсязі переходять усі права, що
забезпечують виконання зобов'язань за
договором позики, зокрема право вимоги
до поручителя закритого акціонерного
товариства «Артанія» (п.1.2).

В результаті укладення договору
відступлення права вимоги, товариство
з обмеженою відповідальністю
«Інформаційно-консультаційний центр
розвитку підприємництва у Печерському
районі», стало новим кредитором у
зобов'язанні закритого акціонерного
товариства «Артанія» та набуло права
вимагати від відповідача належного
виконання обов'язку.

У відповідності до ст.512 ЦК
України, кредитор у зобов»язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги). Відповідно до вимог ст. 514
ЦК України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов»язанні в обсязі та на умовах, що
існували на момент переходу цих прав. В
силу ст. 516 ЦК України, заміна кредитора
у зобов»язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Заборгованість закритого
акціонерного товариства «Артанія» у
розмірі 650 000, 00 грн. також
підтверджується довідкою позивача про
стан заборгованості відповідача від
12.06.2014р. (в матеріалах справи).

У відповідності до ст.193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов»язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться, одностороння відмова від
договору оренди не допускається.

Відповідно ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст.ст. 33, 38 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Сторона
або прокурор у разі неможливості
самостійно надати докази вправі подати
клопотання про витребування
господарським судом доказів. У разі
задоволення клопотання суд своєю
ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми
процесуального закону спрямовані на
реалізацію статті 43 ГПК України. Згідно
з положеннями цієї статті, судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позов обгрунтований
поданими доказами, визнаний
відповідачем та підлягає до
задоволення.

Судові витрати, відповідно до ст.
49 ГПК України, покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 530,
553, 554 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.
43, 32, 33, 38, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з закритого
акціонерного товариства «Артанія», м.
Львів, пл. Галицька, 1 ()
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інформаційно-консультаційний центр
розвитку підприємництва у Печерському
районі», м. Київ, вул. Шовковична, 42-44,
оф.1В () - 650 000, 00 грн.
заборгованості, 13 000, 00 грн. - судового
збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Рішення складено 25.06.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.