м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10344/14 24.06.14

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Старт"

до публічного акціонерного
товариства "Банк Форум"

про розірвання договору
банківського рахунку від 03.04.2008р. та
зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Титаренко О.В. -
представник за довіреністю б/н від
27.05.2014 року;

від відповідача: Оксимчук А.О. -
представник за довіреністю № 10/00-93 від
17.06.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
Старт" до публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" про розірвання
договору банківського рахунку від
03.04.2008р. та зобов'язання вчинити дії .

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 03.04.2008 року між ним
та публічним акціонерним товариством
«Банк Форум» укладено договір
банківського рахунку.

Позивачем було подано через систему
«Клієнт-банк» відповідачу платіжне
доручення №637 від 14.03.2014 року на суму
400,00 грн. на перерахування коштів.

Проте, операція по переказу грошових
коштів банком проведена не була.

18.04.2014 року позивач звернувся до банку з
заявою про закриття рахунку, проте,
задоволена не була.

У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 30.05.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
24.06.2014 року.

В судовому засіданні 24.06.2014 року
представники сторін на виконання
вимоги ухвали суду від 30.05.2014 року
надали документи.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України
передбачає, що зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

03.04.2008 року між акціонерним комерційним
банком " Форум" (правонаступником якого
є публічне акціонерне товариство "Банк
Форум", банк) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Фірма Старт" (клієнт)
укладено договір банківського рахунку,
відповідно до умов якого банк
відкриває клієнту поточний/і
рахунок/ки у національній та/або
іноземній валюті (далі - рахунок)
відповідно до Цивільного кодексу
України, Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
Закону України „Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", Інструкції про порядок
відкриття, використання та закриття
рахунків у національній та іноземній
валютах", та здійснює його
розрахунково-касове обслуговування
відповідно до Положення про оформлення
та подання клієнтами платіжних
доручень в іноземній валюті або
банківських металах, заяв про купівлю
або продаж іноземної валюти або
банківських металів до уповноважених
банків і інших фінансових установ та
порядок їх виконання, Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, в тому числі
здійснює функції розрахункової палати
відповідно до Положення про
розрахункові палати для пред'явлення
векселів до платежу, та отримує плату
за обслуговування клієнта згідно з
тарифами на операції та послуги АКБ
"Форум" (далі - тарифи). Клієнт може
обрати тарифний пакет на операції та
послуги АКБ "Форум" (далі - тарифний
пакет), який зазначається у п.3.4.10.

Відповідно до п.2.2 договору, платежі з
рахунку клієнта виконуються банком у
межах залишку коштів на початок
операційного дня з урахуванням
поточних надходжень коштів на рахунок
клієнта протягом операційного часу.

Операції за розрахунковими
документами у гривні, які надійшли від
клієнта протягом операційного часу,
здійснюються банком в день надходження
документів. Операції за розрахунковими
документами у гривні, які надійшли
після операційного часу, банк виконує
не пізніше наступного робочого дня (п.2.3
договору).

Позивачем через систему «Клієнт-банк»
14.03.2014 року було надано відповідачу
платіжне доручення №637 на суму 400,00 грн.

Згідно з ч. 3 статті 1068 ЦК України банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1 статті 8 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження. У разі надходження
розрахункового документа клієнта до
обслуговуючого банку після закінчення
операційного часу банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в цьому розрахунковому
документі, не пізніше наступного
робочого дня.

Переказ вважається завершеним з
моменту зарахування суми переказу на
рахунок отримувача або її видачі йому в
готівковій формі (пункт 30.1 статті 30
зазначеного Закону).

Листом вих.№494/1103 від 01.04.2014 року банк
повідомив позивача про те, що
Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
14.03.2014 прийнято рішення №14 про
запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк
Форум». У зв'язку з чим, всі платіжні
доручення, які були надіслані але не
проведені банком, протягом 5 робочих
днів з моменту введення тимчасової
адміністрації повернуться клієнтам як
невиконані.

Оскільки, розрахункові операції по
платіжному дорученню не були
здійснені, тому заявам вих. №3 від 18.04.2014
року (отримані банком 23.04.14р. вх. №1574, 1592)
позивач просив закрити рахунок ,
залишок коштів на даному рахунку
перерахувати на рахунок відкритий в АТ
«ПроКредит Банк».

У відповідь, листом вих. №1794/32 від 05.05.2014
року банк повідомив позивача про те, що
відповідно до п.5 ст. 36 ЗУ «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
під час дії тимчасової адміністрації
платежі з рахунків, відкритих в ПАТ
«Банк Форум», не здійснюватимуться,
оскільки вони є вимогами кредитора. Та,
зважаючи на наявність залишків коштів
на поточному рахунку, банк не може
закрити рахунок.

Заявами вих. №5 від 07.05.2014р. (отримані
банком 08.05.14р. вх. №1846, 1848) позивач
просив відповідача розірвати договір
банківського рахунку від 03.04.2008 року та
закрити банківський рахунок.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
14.03.2014 №14 «Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації»
у публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» запроваджено тимчасову
адміністрацію строком на три місяці з 14
березня 2014 року по 13 червня 2014 року.

Крім того, рішенням Виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб від 16.06.2014 №49 «Про
початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію»на підставі Постанови
Правління Національного банку України
від 13.06.2014 №355 «Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
публічного акціонерного товариства
«Банк «Форум» вирішено розпочати
ліквідацію публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» відповідно до
плану врегулювання з 16 червня 2014 року.

Тобто, станом на момент звернення
позивача з позовом до суду у
відповідача запроваджена тимчасова
адміністрація, а на момент вирішення
спору - відкликано банківську ліцензію
та розпочато процедуру ліквідації.

За загальним правилом, право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні, окрім
випадків і лише в порядку, встановлених
законом (стаття 321 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 статті 1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Судом враховано, що всупереч вказаної
норми банк не зміг забезпечити право
позивача на безперешкодне
розпорядження його коштами, що
знаходяться на його поточних рахунках,
відкритих в банку на підставі договору
банківського рахунку від 03.04.2008 року.

Відповідно до ч. 1 статті 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Підстави розірвання договору
банківського рахунку передбачені
положеннями статті 1075 Цивільного
кодексу України, так договір
банківського рахунка розривається за
заявою клієнта у будь-який час (частина
1 статті 1075 ЦК України).

Закриття поточного рахунку за бажанням
клієнта здійснюється на підставі його
заяви про закриття рахунку, форма та
зміст якої встановлюються Інструкцією
про порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземній валютах .

Відповідно до п. 20.5 вказаної
Інструкції, закриття поточного рахунку
за бажанням клієнта здійснюється на
підставі його заяви про закриття
поточного рахунку, складеної в
довільній формі із зазначенням таких
обов'язкових реквізитів: найменування
банку; найменування (прізвища, ім'я, по
батькові), коду за ЄДРПОУ
(реєстраційного номера облікової
картки) власника рахунку; номера
рахунку, який закривається; дати
складання заяви.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що цей
договір може бути розірваний за
ініціативою однієї із сторін з
обов'язковим письмовим повідомленням
(рекомендованим листом) іншої сторони
не пізніше ніж за 20 календарних днів до
дати розірвання. При неотриманні
письмових заперечень іншої сторони на
таке повідомлення протягом
зазначеного терміну, договір
вважається розірваним з дати, яка
наступає через 20 днів від дня
направлення повідомлення.

За ініціативою клієнта цей договір
може бути розірваний на підставі заяви
(у будь-який час).

Згідно з ч.3 статті 1075 ЦК України
залишок грошових коштів на рахунку
видається клієнтові або за його
вказівкою перераховується на інший
рахунок в строки і в порядку,
встановлені банківськими правилами.

Проте, починаючи з 09.03.2011 (дата набрання
чинності Законом України від 04.11.2010 №
2677-VI) випадки обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, можуть
бути передбачені в спеціальному
законі.

Процедура щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків врегульована
Законом України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
який є спеціальним законом у даних
правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону
встановлено, що тимчасова
адміністрація - процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом, а відповідно до пункту 6 статті
2 Закону ліквідація банку - це процедура
припинення банку як юридичної особи
відповідно до законодавства.

Тому, у спорах пов'язаних з виконанням
банком, у якому введена тимчасова
адміністрація чи почата процедура його
ліквідації, своїх зобов'язань перед
його кредиторами, норми Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" є спеціальними, а даний
Закон є пріоритетним відносно інших
законодавчих актів України у цих
правовідносинах.

Виходячи зі суті (змісту) та згідно з
частиною 2 статті 1 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" метою цього Закону є захист прав і
законних інтересів вкладників банків,
зміцнення довіри до банківської
системи України, стимулювання
залучення коштів у банківську систему
України, забезпечення ефективної
процедури виведення неплатоспроможних
банків з ринку та ліквідації банків.

Статтею 36 даного Закону врегульовані
наслідки запровадження тимчасової
адміністрації.

Так, відповідно до п. 1 частини 5 статті 36
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку.

Судом враховано, що пунктом 1 частини 6
статті 36 даного Закону передбачено, що
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

Однак, згідно з п. 4 частини 1 статті 2
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб" у
цьому Законі термін "вкладник"
вживається у значені "фізична особа
(крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності), яка
уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката".

А тому, враховуючи дану норму, фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та юридичні особи не
підпадають під визначення поняття
"вкладник" у розумінні вищевказаного
Закону. Тому, на них не поширюється
виняток з обмеження встановленого
пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Разом із цим, указаний Закон не дає
визначення поняття "кредитор банку".
Визначення терміну "кредитор банку"
міститься у статті 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність", та під
яким розуміється - юридична або фізична
особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 статті 1066 ЦК України,
за договором банківського рахунка
банк, зокрема, зобов'язується
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно з п. 1.24 статті 1 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" переказ коштів - рух певної
суми коштів з метою її зарахування на
рахунок отримувача або видачі йому у
готівковій формі. Ініціатор та
отримувач можуть бути однією і тією ж
особою.

Отже, враховуючи вищезазначене, та,
зокрема, положення статей 177, 190, 509 ЦК
України, зобов'язання щодо переказу
коштів з рахунку позивача, відкритому у
відповідача, на його рахунок в іншому
банку чи на рахунок контрагента
позивача є майновим зобов'язанням.

Оскільки, закриття рахунку та видача
позивачу (клієнту) залишку грошових
коштів є однією нероздільною
операцією. Тому, рахунок клієнта не
може бути закритим без видачі
(перерахування) відповідно залишку
грошових коштів клієнтові.

Отже, вимога позивача про розірвання
договору банківського рахунку та
перерахування залишку коштів на інший
його рахунок, заявлена 23.04.2014 року,
тобто під час дії у ПАТ «Банк Форум»
тимчасової адміністрації, є вимогою
кредитора, задоволення якої не
здійснюється згідно ч.5 ст. 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Крім того, виходячи зі змісту статей 39,
40, 49, 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
під час тимчасової адміністрації
складається план врегулювання (рішення
Фонду, що визначає спосіб, економічне
обґрунтування, строки та умови
виведення неплатоспроможного банку з
ринку) у якому визначаються заходи щодо
виведення неплатоспроможного банку з
ринку в один із способів передбачених у
частині 2 статі 39 даного Закону. Фонд
складає реєстр активів і зобов'язань,
які підлягають відчуженню. Під час
відчуження зобов'язань Фонд має
забезпечити неупереджене ставлення до
всіх кредиторів неплатоспроможного
банку, дотримуючись черговості,
передбаченої статтею 52 цього Закону,
при цьому зобов'язання банку за
вкладами фізичних осіб, гарантованими
Фондом, мають найвищий пріоритет і не
можуть бути відчужені частково. Під час
ліквідації банку уповноважена особа
Фонду не має права здійснювати
задоволення вимог кредиторів до
затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів, за виключенням
погашення за погодженням з виконавчою
дирекцією Фонду вимог за правочинами,
що забезпечують проведення
ліквідаційної процедури. Кошти,
одержані в результаті ліквідації та
реалізації майна банку, спрямовуються
уповноваженою особою Фонду на
задоволення вимог кредиторів у
черговості передбаченій статтею 52
даного Закону. Вимоги кожної наступної
черги задовольняються в міру
надходження коштів від реалізації
майна банку після повного задоволення
вимог попередньої черги. Таким чином,
після запровадження у банку тимчасової
адміністрації (з метою виведення цього
банку з ринку) та переходу до процедури
ліквідації банку, задоволення вимог
кредиторів відбувається у особливому,
передбаченому зазначеним спеціальним
Законом порядку з дотриманням
принципів черговості, передбаченої
статтею 52 цього Закону, та виходячи з
того, що найвищий пріоритет мають
зобов'язання банку за вкладами
фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Тому, враховуючи вищезазначене, вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
розірвати договір банківського
рахунку від 03.04.2008 року та перерахувати
грошові кошти в сумі 27 327,06 грн. з
рахунку в ПАТ «Банк Форум» на рахунок в
АТ «ПроКредит Банк» не підлягають
задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
позивач не позбавлений можливості
захистити свої майнові права за
договором банківського рахунку в
порядку передбаченому Законом України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб".

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, ст.ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 02.07.2014 року.

Суддя
С.М. Мудрий