ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 920/1878/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Сибіги О.М.-
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Ходаківської
І.П.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги ТОВ "Техноторг"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014у
справіГосподарського суду Сумської
областіза позовом ТОВ "Техноторг"до ФГ
"Захарченко Анатолій
Володимирович"простягнення 138 272,66 грн.в
судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: Заворотній А.В. (дов. від 04.01.14),

відповідача: Коломієць Д.М. (дов. від
19.10.11),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 12.12.2013 р. господарського
суду Сумської області в задоволенні
позову про стягнення з ФГ "Захарченко
Анатолій Володимирович" 138272, 66 грн., в
тому числі 127925 грн. заборгованості за
договором купівлі - продажу від 21.03.2013
року, 985, 02 грн. пені, 9137, 50 грн. штрафу та
225, 14 грн. річних відмовлено.

Постановою від 26.02.2014 р. Харківського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
ТОВ "Техноторг" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою і просить їх
скасувати як прийняті з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали рішення у даній
справі, відповідно до умов договору
купівлі-продажу від 21.03.2013 року,
укладеного між ФГ "Захарченко Анатолій
Володимирович" та ТОВ "Техноторг",
останнє взяло на себе зобов'язання
передати відповідачу товар на загальну
суму 182750 грн., а покупець - оплатити
вартість товару в наступному порядку: 10
% від загальної вартості товару, тобто
18275 грн. протягом трьох робочих днів з
моменту підписання сторонами договору
- до 26.03.2013 року включно; 90 % від
загальної вартості товару - 164475 грн. до
01.10. 2013 року (п. 1.1, 2.1, 2.2 договору).

Пунктом 3.1.2 договору передбачено
зобов'язання продавця поставити товар
на умовах TXW - склад продавця протягом
трьох робочих днів з моменту оплати
покупцем загальної вартості товару.

Відповідно до п. 3.1.10 продавець має
право у разі порушення покупцем умов
цього договору утримати суму штрафних
санкцій із грошових коштів, одержаних
від покупця за цим договором.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що до
моменту виконання покупцем
(відповідачем) всіх своїх грошових
зобов'язань за цим договором сума всіх
грошових коштів сплачених ним за
договором, вважатиметься
забезпечувальним платежем. У разі
дострокового припинення дії цього
договору сума забезпечувального
платежу переходить у власність
продавця (позивача).

Згідно п.п. 6.2.1, 6.2.2 договору за
порушення строків виконання грошових
зобов'язань за цим договором покупець
сплачує продавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період нарахування
заборгованості за кожен день
прострочення. За порушення покупцем
строків виконання грошових зобов'язань
за цим договором більш, ніж на п'ять
календарних днів покупець додатково до
пені сплачує продавцю штраф в розмірі 5%
від загальної вартості товару.

Строк дії договору - з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками і до повного виконання ними
своїх зобов'язань.

На виконання умов вказаного договору
відповідачем станом на 23.10.2013 року було
сплачено 54825 грн., зокрема, 21.03.2013 року -
9137, 50 грн., 27.03.2013 року - 10000 грн., 05.04.2013
року - 35687, 50 грн., що і стало підставою
для звернення ТОВ "Техноторг" з позовом
у даній справі про стягнення суми
заборгованості, яка становить частину
не перерахованої відповідачем
передоплати та передбачених п.п. 6.2.1, 6.2.2
договору штрафу і пені з посиланням на
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що судами
попередніх інстанцій в даному випадку
правомірно враховано приписи ст. 693 ЦК
України, згідно якої якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення ст. 538 ЦК України.

Частинами 3, 4 ст. 538 ЦК України
передбачено, що у разі невиконання
однією із сторін у зобов'язанні свого
обов'язку або за наявності очевидних
підстав вважати, що вона не виконає
свого обов'язку у встановлений строк
(термін) або виконає його не в повному
обсязі, друга сторона має право
зупинити виконання свого обов'язку,
відмовитися від його виконання
частково або в повному обсязі. Якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, (в даному випадку це мала б
бути поставка товару), друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

З огляду на вказані норми, суди
обґрунтовано зауважили, що при
зустрічному виконанні зобов'язання не
передбачено можливості в примусовому
порядку стягнути суму попередньої
оплати, оскільки такі дії суперечать
загальним засадам, визначеним в ст. 6
Цивільного кодексу України, зокрема
принципу свободи договору та
положенням Цивільного кодексу України
щодо зустрічного виконання
зобов'язання.

Окрім того, положення абз.2 ч. 1 ст. 693 та
частин 1, 3, 4 ст. 538 ЦК України є
імперативними нормами і не можуть бути
згідно зі ст. 6 ЦК України, змінені
договором стосовно конкретних
правовідносин сторін.

До того ж, судами враховано, що п. 5.2.
договору передбачено забезпечення
виконання зобов'язань покупця
(відповідача) - забезпечувальний
платіж, а п. 3.1.10 договору встановлено,
що продавець має право у разі порушення
покупцем (відповідачем) умов цього
договору утримати (залишити у своїй
власності) суму штрафних санкцій із
грошових коштів, одержаних від покупця
за цим договором, у зв'язку з чим
обґрунтовано визнано безпідставними
посилання позивача на те, що
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором завдало йому
збитків.

З врахуванням зазначеного вище
вмотивованим є висновок судів про
відмову в позові.

Приймаючи до уваги вказане вище, судові
рішення прийнято при правильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову від 26.02.2014 р. Харківського
апеляційного господарського суду у
справі № 920/1878/13 залишити без змін.

Головуючий
Сибіга О.М.

Судді
Костенко Т.Ф.

Ходаківська І.П.