м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9104/14 19.06.14За позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК Компаньйон"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна Компанія
"Цивільне Будівництво"
про стягнення 123 510,11 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача ОСОБА_1 (дов. від
Від відповідача не прибув
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості у зв`язку з неналежним
виконанням умов договору підряду №
1309-12 від 13.09.2012 в розмірі 123 510, 11 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 19.05.2014 порушено провадження у
справі №910/9104/14 та призначено до
розгляду на 03.06.2014.
Представник позивача з'явився в судове
засідання 03.06.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 03.06.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
Розгляд справи відкладено на 19.06.2014.
В судове засідання 19.06.2014 прибув
представник позивача, дав додаткові
пояснення по справі, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити в
В судове засідання 19.06.2014 представник
відповідача не з'явився, причин не явки
суд не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Ухвала суду від 19.05.2014 отримана
відповідачем 22.05.2014, що підтверджується
відміткою на звороті ухвали та
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 01 1 (в матеріалах
справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації -адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2012 між ТОВ "ІБК Компаньйон"(далі -
позивач, підрядник за договором) та ТОВ
"Будівельна Компанія "Цивільне
Будівництво" (далі - відповідач,
генпідрядник за договором) укладено
договір підряду №1309-12 на виконання
робіт(далі - договір підряду).

Відповідно до п. 2.1. договору підрядник
за завданням генпідрядника
зобов'язується на свій ризик власними
силами і особами, з використанням
власних ресурсів, у відповідності до
проектної та робочої документації,
затвердженої замовником, договірної
ціни (додаток № 1), діючих будівельних
норм і правил, та у визначений
договором строк, виконати роботи на
об'єкті - офісно-житловий комплекс з
підземно-наземним паркінгом по вул.
сергія струтинського, 2 в печерському
районі міста києва, а генпідрядник
зобов'язується надати підряднику фронт
робіт, проектну та робочу документації,
прийняти закінчені роботи і оплатити
їх вартість у відповідності до умов
договору.

Згідно п. 2.2. договору підрядник
зобов'язується виконати наступні
роботи: улаштування промислових підлог
паркінгу об'єкта;

Підрядник зобов'язується виконати
роботи з використанням власних
матеріалів, обладнання, устаткування,
витратних матеріалів тощо, письмово
узгоджених генпідрядником, у
відповідності вимогам ДБН, умовам
цього договору, проектної та робочої
документації, у термін, узгоджений з
генпідрядником, а також здати виконані
роботи, здійснити необхідні заходи
щодо усунення недоробок, дефектів,
недоліків, які виникли у виконаних
роботах, у відповідності до умов цього
договору.

Пунктом 2.3. договору підрядник
зобов'язується виконати усі роботи
згідно умов договору, у тому числі
роботи конкретно в них не обумовлені,
але необхідні для реалізації предмету
договору. У випадку внесення змін чи
доповнень до проектної чи робочої
документації, наслідком яких є
збільшення/зменшення чи зміна переліку
чи об'єму робіт, ресурсів, сторони
зобов'язуються погодити і укласти
додатковий договір про внесення змін
чи доповнень до цього договору та/чи
договірної ціни.

Відповідно до п. 3.1. договору сторони
домовились, що загальна вартість робіт
за цим договором визначена сторонами в
договірній ціні і становить 1 974 891,48
грн.

Згідно п. 3.3. договору оплата робіт за
цим договором здійснюється
генпідрядником за фактично виконані
належним чином роботи на підставі
підписаних сторонами актів та довідок
№ КБ-3 в строк до 10-го числа місяця,
наступного за звітним, за вирахуванням
сум авансових платежів, сплачених у
порядку та строки, передбачені цим
договором.

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти
роботи та оплатити виконану роботу.

Згідно частини 4 статті 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Відповідно до спільного наказу
Державного комітету статистики
України та Державного комітету України
з будівництва та архітектури від 21.06.2002
№ 237/5 "Про затвердження типових форм
первинних документів з обліку в
будівництві", чинного на дату складання
актів, типовими формами первинних
облікових документів у будівництві є №
КБ-2в "Акт приймання виконаних
підрядних робіт" та № КБ-3 "Довідка про
вартість виконаних підрядних робіт".

Враховуючи вищевикладене, належним
доказом, що підтверджує факт виконання
підрядних робіт та їх вартість, є акти
форм № КБ-2в і КБ-3, які належним чином
оформлені обома учасниками підрядних
відносин та підписані представниками
сторін.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання умов договору позивач
виконав, а відповідач прийняв роботу на
суму 1 748 320,54 грн., що підтверджується
підписаними представниками обох
сторін та скріпленими їх печатками
актами приймання виконаних
будівельних робіт типової форми КБ-2в, а
також відповідними довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
типової форми КБ-3, зокрема, довідка за
вересень 2012 року та акт № 1 за вересень
2012 року, довідка за жовтень 2012 року та
акти № 1 та № 2 за жовтень 2012 року та
інші(копії в матеріалах справи).

Таким чином суд вважає, що факт
виконання позивачем будівельних робіт
підтверджується належними і
допустимими доказами, акти виконаних
робіт за формою КБ-2в та до довідки про
вартість КБ-з, які є формою первинних
документів з обліку у будівництві,
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками господарюючих суб"єктів без
будь-яких зауважень з боку відповідача.

В період часу з 21.09.2012 по 16.08.2013
відповідачем за виконані роботи було
сплачено 1 633 693,74 грн., що
підтверджується банківськими
виписками (копії в матеріалах справи).

Таким чином, різниця між фактично
виконаними роботами та фактично
оплаченими роботами складає 114 626,80
грн.

Оскільки, будь-яких зауважень з боку
відповідача щодо якості виконаних
позивачем підрядних робіт за
договорами не надано, виконані
позивачем роботи в силу імперативних
вимог статті 853 Цивільного кодексу
України вважаються прийнятими
відповідачем.

Таким чином, відповідач своїми діями
(не проведення розрахунків за виконані
будівельні роботи) порушив умови
договорів щодо належного та
добросовісного виконання зобов'язання
по договору, наслідком чого є
неотримання позивачем коштів у сумі 114
626,80 грн.

Відмова в оплаті - є відмовою у
виконанні взятих на себе за договором
зобов'язань, а це порушення умов
договору і прав позивача на отримання
узгоджених сум зобов'язання, що
зумовило звернення останнього до суду
із вимогою про зобов'язання примусово
сплатити суми грошового зобов'язання.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 875
Цивільного кодексу України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ч. 3 ст. 875 Цивільного кодексу
України до договору будівельного
підряду застосовуються положення
цього Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Статтею 879 ЦК України передбачено, що
матеріально-технічне забезпечення
будівництва покладається на
підрядника, якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.

Договором на замовника може бути
покладений обов'язок сприяти
підрядникові у забезпеченні
будівництва водопостачанням,
електроенергією тощо, а також у наданні
інших послуг.

Підрядник, який зобов'язаний
здійснювати матеріально-технічне
забезпечення будівництва, несе ризик
неможливості використання наданого
ним матеріалу (деталей, конструкцій)
або устаткування без погіршення якості
робіт.

У разі неможливості використання
матеріалу (деталей, конструкцій) або
устаткування, наданого замовником, без
погіршення якості виконуваних робіт
підрядник має право відмовитися від
договору та вимагати від замовника
сплати ціни робіт пропорційно їх
виконаній частині, а також
відшкодування збитків, не покритих
цією сумою.

Оплата робіт провадиться після
прийняття замовником збудованого
об'єкта (виконаних робіт), якщо інший
порядок розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Відповідно до ст.. 882 ЦК України
замовник, який одержав повідомлення
підрядника про готовність до передання
робіт, виконаних за договором
будівельного підряду, або, якщо це
передбачено договором, - етапу робіт,
зобов'язаний негайно розпочати їх
прийняття.

Замовник організовує та здійснює
прийняття робіт за свій рахунок, якщо
інше не встановлено договором. У
прийнятті робіт мають брати участь
представники органів державної влади
та органів місцевого самоврядування у
випадках, встановлених законом або
іншими нормативно-правовими актами.

Замовник, який попередньо прийняв
окремі етапи робіт, несе ризик їх
знищення або пошкодження не з вини
підрядника, у тому числі й у випадках,
коли договором будівельного підряду
передбачено виконання робіт на ризик
підрядника.

Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

Прийняття робіт може здійснюватися
після попереднього випробування, якщо
це передбачено договором будівельного
підряду або випливає з характеру робіт.
У цьому випадку прийняття робіт може
здійснюватися лише у разі позитивного
результату попереднього випробування.

Замовник має право відмовитися від
прийняття робіт у разі виявлення
недоліків, які виключають можливість
використання об'єкта для вказаної в
договорі мети та не можуть бути усунені
підрядником, замовником або третьою
особою.

Згідно ст.. 886 ЦК України у разі
невиконання або неналежного виконання
замовником обов'язків за договором
будівельного підряду він сплачує
підрядникові неустойку, встановлену
договором або законом, та відшкодовує
збитки у повному обсязі, якщо не доведе,
що порушення договору сталося не з його
вини.

Оскільки відповідач не виконав взятих
на себе зобов'язань за договором щодо
оплати здійснених позивачем робіт, то
позовні вимоги про стягнення з нього
грошових коштів в розмірі 114 626,80 грн. є
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 1 209,06 грн.
та інфляційні збитки в розмірі 7 636,49
грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
частина 1 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних
становлять 1 209,06 грн., інфляційні
збитки складають 7 636,49 грн. Суд вважає
даний розрахунок обґрунтованим та
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
пеню за прострочення грошового
зобов'язання, яка згідно розрахунку
позивача становить 37,76 грн.

Відповідно до п. 14.3. договору у разі
порушення строків виконання своїх
зобов'язань за Договором винна сторона
сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості
робіт за цим договором за кожен день
прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійну облікову ставку
Національного Банку, що діяла в період,
за який сплачується пеня.

Отже, згідно з розрахунком позивача
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача пеня в сумі 37,76 грн. З
цією сумою суд погоджується, так як
позивачем вона розрахована
арифметично вірно.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача витрати на послуги
адвоката в сумі 9 900,00 грн.

В підтвердження вказаних витрат
позивач надав суду:

1) Копію договору про надання
послуг адвоката (правової допомоги) від
29.04.2014 б/н;

2) Копію видаткового касового
ордеру від 29.04.2014;

3) Копію прибуткового касового
ордеру №2 від 29.04.2014;

4) Копію касової відомості від
29.04.2014;

5) Копію свідоцтва про право на
зайняття адвокатською діяльністю
НОМЕР_2 видане ОСОБА_1 Кіровоградською
обласною
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури;

6) Копію витягу з Єдиного реєстру
адвокатів України серії АА №? 006816 від
28.02.2014.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові
витрати складаються з державного мита,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інших витрат
пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 10 роз'яснення Вищого
арбітражного суду України № 02-5/78 „Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" -
витрати позивачів та відповідачів,
пов'язані з оплатою ними послуг
адвокатів, адвокатських бюро, колегій,
фірм, контор та інших адвокатських
об'єднань з надання правової допомоги
щодо ведення справи в господарському
суді, розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК України.
Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді, і
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються:

при задоволенні позову - на
відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

У зв'язку з наведеним підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача за послуги адвоката сума в
розмірі: 9 900,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "ІБК
Компаньйон" задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна Компанія
"Цивільне Будівництво" (01030, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, буд. 32, кв. 46, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК Компаньйон" (04112,
м. Київ, Шевченківський район, вул.
Ризька, буд. 8, літ. А, )
основний борг в розмірі 114 626(сто
чотирнадцять тисяч шістсот двадцять
шість) грн. 80 коп., 3% річних в сумі 1
209(одна тисяча двісті дев'ять) грн. 06
коп., інфляційні збитки в розмірі 7
636(сім тисяч шістсот тридцять шість)
грн. 49 коп., пеню в сумі 37(тридцять сім)
грн. 76 коп., витрати на послуги адвоката
в сумі 9 900(дев'ять тисяч дев'ятсот) грн.
00 коп. та судовий збір у розмірі 2 470(дві
тисячі чотириста сімдесят) грн. 20 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, та
може бути оскаржене в порядку та
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання повного тексту рішення -
24.06.2014