м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9347/14 24.06.14
За позовомДержавного підприємства
«Чайка»До Товариства з обмеженою
«Фудстор»Простягнення 106 070,50 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: не з'явився;
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство «Чайка»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фудстор»
про стягнення 106 070,50 грн., з яких 98 808,44
грн. основного боргу, 17,59 грн. пені, 327,88
грн. три відсотки річних, 6 916,59 грн.
штрафу, у зв'язку з неналежним
виконанням умов договору поставки №
29.08 від 29.08.2013 року.
Ухвалою суду від 19.05.2014 року було
порушено провадження у справі №910/9347/14
та призначено її розгляд на 06.06.2014 року.
Представник позивача до канцелярії
суду, а також у судовому засіданні
06.06.2014 року, подав клопотання про
долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а також у даному судовому
засіданні надав усні пояснення по
справі.
Представник відповідача в судове
засідання 06.06.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача ухвалою суду
від 06.06.2014 року розгляд справи
відкладено на 24.06.2014 року.
Представники сторін у судове засідання
24.06.2014 року не з'явились, вимоги ухвали
суду відповідач не виконав, про причини
неявки суд не повідомили, про дату та
час слухання справи були повідомлені
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/140 від
15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 24.06.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
Господарський суд міста Києва, -
29.08.2013 року між Державним підприємство
«Чайка» (позивач, постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фудстор»
(відповідач, покупець) було укладено
договір поставки № 29.08 (далі - договір),
відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця молочну продукцію
(надалі - товар), а покупець в порядку та
на умовах, визначених цим договором,
зобов'язується прийняти й оплатити
товар у строк, вказаний в пункті 10.1
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором поставки.
У відповідності до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що
передання товарів від постачальника до
покупця (відвантаження товару) за цим
договором здійснюється на протязі 14
днів з дня отримання попереднього
письмового замовлення.
Згідно з пунктом 3.4 договору датою
передання товару вважається дата
вручення товару покупцю, що
підтверджується накладною.
Відповідно до п. 6.1 договору
приймання-передача товару провадиться
уповноваженими представниками
постачальника і покупця протягом 1 дня
Умовами пункту 10.1 договору сторони
узгодили, що покупець зобов'язується
здійснити розрахунок з постачальником
за придбаний товар на протязі 14
(чотирнадцять) днів з дати отримання
такого товару, або внести 100% попередню
оплату за замовлений товар, шляхом
переказу відповідних грошових коштів
на банківський рахунок постачальника,
який визначений у цьому договорі, або
готівковими грішми через касу
Згідно з пунктом 11.3 договору за
прострочення платежу покупець сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України (що діяла у весь період
заборгованості) від суми боргу за
кожний день прострочення; 3% річних та
пеню у розмірі 0,1% від вартості товару
за кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів,
додатково стягується штраф у розмірі 7%
від вказаної вартості.
Як стверджує позивач, Державне
підприємство «Чайка» на виконання умов
договору №29.08. від 29.08.2013 року поставило
та передало у власність Товариству з
обмеженою відповідальністю «Фудстор»,
а Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фудстор» прийняло
товар на загальну суму 309 982,44 грн., що
підтверджується видатковими
накладними за період з 11.09.2013 по 30.04.2014,
копії яких містяться у матеріалах
справи. В свою чергую, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фудстор»
оплатило поставлений товар частково на
суму 205 174,00 грн., частково погасивши
заборгованість, що підтверджується
актом звірки взаєморозрахунків з 01.01.2014
по 14.05.2014р., копія якого міститься у
матеріалах справи.
Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
Позивач звернувся до відповідача з
претензією від 12.03.2014 року № 20-14/198 про
погашення існуючої заборгованості,
проте дана вимога відповідачем
Враховуючи вищезазначене, позивач
звернувся до Господарського суду м.
Києва з позовом про стягнення з
відповідача 106 070,50 грн., з яких 98 808,44 грн.
основного боргу, 17,59 грн. пені, 327,88 грн.
три відсотки річних, 6 916,59 грн. штрафу у
зв'язку з неналежним виконанням умов
договору поставки № 29.08 від 29.08.2013 року.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Умовою виконання зобов'язання - є строк
(термін) його виконання. Дотримання
строку виконання є одним із критеріїв
належного виконання зобов'язання,
оскільки прострочення є одним із
проявів порушення зобов'язання. Строк
(термін) виконання зобов'язання за
загальним правилом, узгоджується
сторонами в договорі.
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.
Умовами пункту 10.1 договору сторони
узгодили, що покупець зобов'язується
здійснити розрахунок з постачальником
за придбаний товар на протязі 14
(чотирнадцять) днів з дати отримання
такого товару, або внести 100% попередню
оплату за замовлений товар, шляхом
переказу відповідних грошових коштів
на банківський рахунок постачальника,
який визначений у цьому договорі, або
готівковими грішми через касу
З матеріалів справи вбачається,
Державне підприємство «Чайка» на
виконання умов договору № 29.08. від
29.08.2013 року поставило та передало у
власність Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фудстор», а
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фудстор» прийняло
товар на загальну суму 309 982,44 грн., що
підтверджується видатковими
накладними за період з 11.09.2013 по 30.04.2014,
копії яких містяться у матеріалах
справи. В свою чергую, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фудстор»
оплатило поставлений товар частково на
суму 205 174,00 грн., частково погасивши
заборгованість, що підтверджується
актом звірки взаєморозрахунків з 01.01.2014
по 14.05.2014р., копія якого міститься у
матеріалах справи.
Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
З огляду на вищезазначене, враховуючи,
що відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив та належних доказів на
заперечення відомостей повідомлених
позивачем не надав, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню повністю в сумі
Позивач за прострочення строків сплати
за поставлений товар, керуючись п. 11.3
договору, нарахував та просить
стягнути з відповідача 17,59 грн. пені.
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язань
може забезпечуватись згідно з
договором неустойкою, яку боржник
повинен сплатити в разі неналежного
виконання зобов'язань.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Відповідно до частин 2 статті 549
Цивільного кодексу України штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.
Згідно частини 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 11.3 договору за
прострочення платежу покупець сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України (що діяла у весь період
заборгованості) від суми боргу за
кожний день прострочення; 3% річних та
пеню у розмірі 0,1% від вартості товару
за кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів,
додатково стягується штраф у розмірі 7%
від вказаної вартості.
Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
У зв'язку з тим, що відповідач допустив
прострочення з оплати товару,
господарський суд перевірив
розрахунок пені та прийшов до висновку,
що позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню повністю у
Також позивачем заявлено до стягнення
з відповідача 327,88 грн. три відсотки
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Здійснивши перерахунок 3 % річних, з
урахуванням умов договору,
прострочення відповідачем сплати
грошового зобов'язання та порядку
розрахунків погодженого сторонами,
господарський суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги про стягнення 3 %
річних підлягають задоволенню
повністю у розмірі 327,88 грн.
Крім того, позивач, керуючись п. 11.3
договору, нарахував та просить
стягнути з відповідача штраф у розмірі
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язань
може забезпечуватись згідно з
договором неустойкою, яку боржник
повинен сплатити в разі неналежного
виконання зобов'язань.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
Відповідно до частин 2 статті 549
Цивільного кодексу України штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.
Згідно частини 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 11.3 договору за
прострочення платежу покупець сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України (що діяла у весь період
заборгованості) від суми боргу за
кожний день прострочення; 3% річних та
пеню у розмірі 0,1% від вартості товару
за кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів,
додатково стягується штраф у розмірі 7%
від вказаної вартості.
Здійснивши перерахунок штрафу з
урахуванням умов договору,
прострочення по сплаті грошового
зобов'язання та застосовуючи порядок
розрахунків погоджений сторонами,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 7% штрафу підлягають
задоволенню повністю у розмірі 6 916,59
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати при повному задоволенні позову
покладаються на відповідача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудстор»
на користь Державного підприємства
(дев'яносто вісім тисяч вісімсот вісім)
грн. 44 коп. основного боргу, 17
(сімнадцять) грн.. 59 коп. пені, 327 (триста
двадцять сім) грн. 88 коп. три відсотки
річних, 6 916 (шість тисяч дев'ятсот
шістнадцять) грн.. 59 коп. штрафу та 2 243
(дві тисячі двісті сорок три) грн. 21 коп.
судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

01.07.2014 р.

Суддя
Спичак О.М.