КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р. Справа№ 910/3723/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Гончарова С.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі Громак В.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Орленко А.О.;

від відповідача 1. - не з'явився;

від відповідача 2. - не з'явився;

від відповідача 3. - не з'явився;

від відповідача 4. - Іщенко Г.М.;

від відповідача 5. - не з'явився;

від відповідача 6. - не з'явився;

від третьої особи 1 - не з'явився;

від третьої особи 2 - не з'явився;

від третьої особи 3 - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
заступника Генерального прокурора
України

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 р.

по справі № 910/3723/14 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом заступника Генерального
прокурора України

до 1. Київської міської ради

2. обслуговуючого кооперативу
житлового кооперативу «Текстильник»

3. товариства з обмеженою
відповідальністю «Об'єднання
забудовників»

4. товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитбуд»

5. товариства з обмеженою
відповідальністю «БРОКБУТ»

6. товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівне містечко»

треті особи на стороні позивача, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: 1. Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (КМДА)

2. Головне управління Державного
агентства земельних ресурсів України у
місті Києві

3. Реєстраційна служби Головного
управління юстиції у місті Києві

про визнання недійними рішення,
державних актів на право власності

на землю, визнання відсутності прав

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 р. зупинено провадження
у справі №910/3723/14 до вирішення справи
№910/24773/13.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою,
заступник Генерального прокурора
України звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 12.05.2014р у справі №910/3723/14
та передати справу на розгляд
господарського суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014р.
апеляційну скаргу заступника
Генерального прокурора України
прийнято до провадження.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитбуд», своїм
правом наданим статтею 96
Господарського процесуального кодексу
не скористалось, письмовий відзив на
апеляційну скаргу відповідач 4 не
надав.

Київська міська рада, обслуговуючий
кооператив житлового кооперативу
«Текстильник», товариство з обмеженою
відповідальністю «Об'єднання
забудовників», товариство з обмеженою
відповідальністю «БРОКБУТ»,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Чарівне містечко»,

Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), Головне управління
Державного агентства земельних
ресурсів України у місті Києві,
реєстраційна служби Головного
управління юстиції у місті Києві своїх
представників в судове засідання не
направили, про причини неявки суд не
повідомили, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлені.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що
законодавство України, в тому числі
Господарський процесуальний кодекс
України, не зобов'язує й сторону у
справі, зокрема позивача, з'ясовувати
фактичне місцезнаходження іншої
сторони (сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно зі статтею 93
Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга на ухвалу
місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження.

В силу частини 3 статті 69
Господарського процесуального кодексу
України у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний
строк розгляду апеляційної скарги по
даній справі та відсутність клопотання
про його продовження, Київський
апеляційний господарський суд
розглядає дану справу у встановлений
Господарським процесуальним кодексом
строк.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються доводи та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, апеляційний господарський суд
встановив наступне.

В провадження господарського суду
міста Києва знаходиться справа №910/3723/14
за позовом заступника Генерального
прокурора України до Київської міської
ради (відповідача-1), обслуговуючого
кооперативу житлового кооперативу
«Текстильник» (відповідача-2),
товариства з обмеженою
відповідальністю «Об'єднання
забудовників» (відповідача-3),
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитбуд»
(відповідача-4), товариства з обмеженою
відповідальністю «БРОКБУД»
(відповідача-5) та товариства з
обмеженою відповідальністю «Чарівне
містечко» (відповідача-6) про визнання
недійсними рішення, державних актів на
право власності на землю, визнання
відсутності прав.

Обґрунтовуючи вимоги про визнання
недійсним рішення Київської міської
ради від 01.10.2007 р. № 348/3182 «Про передачу
земельних ділянок обслуговуючому
кооперативу житловому кооперативу
«Текстильник» для житлової забудови
вул. Академіка Заболотного у
Голосіївському районі м. Києва»
заступник Генерального прокурора
України посилається на: обслуговуючий
кооператив житловий кооператив
«Текстильник» не є житлово-будівельним
кооперативом у розумінні Житлового
кодексу УРСР та ст. 41 ЗУ України; його
засновники не перебували на
квартирному обліку, що свідчить про
відсутність підстав для покращення їх
житлових умов шляхом надання земельної
ділянки для будівництва будинку для
членів житлового кооперативу; оскільки
учасниками обслуговуючого кооперативу
житловому кооперативу «Текстильник»
були тільки 4 особи, а на відведеній
земельні ділянці планувалась забудова
236 малоповерхових будинків котеджного
типу, мета отримання земельних ділянок
не пов'язана з будівництвом та
експлуатацією житла для членів
кооперативу.

На підставі зазначеного заступник
Генерального прокурора України вважає,
що набуття у власність та
довгострокову оренду за оскаржуваним
рішенням земельних ділянок
обслуговуючим кооперативом житловим
кооперативом «Текстильник» не на
конкурентних засадах не відповідає
Земельному кодексу України та підлягає
визнанню недійсним.

Інші вимоги заступника Генерального
прокурора України є похідними від
вимог про визнання недійсним рішення,
оскільки дії щодо передачі ОКЖК
«Текстильник» спірних земельних
ділянок до статутного капіталу ТОВ
«Об'єднання забудовників», яке, у свою
чергу, внесло їх до статутного капіталу
ТОВ «Кредитбуд», ТОВ «Брокбуд», ТОВ
«Чарівне містечко», спрямовані на
відчуження об'єктів права власності
Українського народу, а тому порушують
публічний порядок і є нікчемними
відповідно до приписів ст. 228
Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 07.03.2014 р. порушено
провадження у справі № 910/3723/14 та
залучено до участі у справі як третіх
осіб на стороні позивача, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), Головне управління
Державного агентства земельних
ресурсів України у місті Києві та
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у місті Києві.

В процесі розгляду справи, суду стало
відомо про розгляд справи №910/24773/13 за
позовом заступника прокурора міста
Києва до 1. Київської міської ради, 2.
обслуговуючого кооперативу житлового
кооперативу «Текстильник», 3.
товариства з обмеженою
відповідальністю «Об'єднання
забудовників», 4. товариства з
обмеженою відповідальністю «Чарівне
містечко», за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача 1.
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
агрокомбінату «Хотівський», 2.
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), на стороні відповідачів: 3.
товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитбуд»,
товариство з обмеженою
відповідальністю «БРОКБУТ» про
визнання недійними рішення, державних
актів на право власності на землю,
визнання відсутності прав.

Позовні вимоги у справі № 910/24773/13 та
вимоги у справі № 910/3723/14 щодо визнання
недійсним рішення Київської міської
ради від 01.10.2007 р. № 348/3182 «Про передачу
земельних ділянок обслуговуючому
кооперативу житловому кооперативу
«Текстильник» для житлової забудови
вул. Академіка Заболотного у
Голосіївському районі м. Києва»
заявлені з одних і тих же підстав, а
саме: обслуговуючий кооператив
житловий кооператив «Текстильник» не є
житлово-будівельним кооперативом у
розумінні Житлового кодексу УРСР та ст.
41 ЗУ України; його засновники не
перебували на квартирному обліку, що
свідчить про відсутність підстав для
покращення їх житлових умов шляхом
надання земельної ділянки для
будівництва будинку для членів
житлового кооперативу; оскільки
учасниками обслуговуючого кооперативу
житловому кооперативу «Текстильник»
були тільки 4 особи, а на відведеній
земельні ділянці планувалась забудова
236 малоповерхових будинків котеджного
типу, мета отримання земельних ділянок
не пов'язана з будівництвом та
експлуатацією житла для членів
кооперативу.

Як вже зазначалось, інші вимоги
заступника Генерального прокурора
України, які заявлені у даній справі, є
похідними від вимог про визнання
недійсним рішення Київської міської
ради від 01.10.2007 р. № 348/3182.

Позовні вимоги у обох справах
ґрунтуються на дійсності рішення
Київської міської ради від 01.10.2007 р. №
348/3182, тобто дані справи є пов'язаними.

Відповідно до частини 1 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом, а
також у разі звернення господарського
суду із судовим дорученням про надання
правової допомоги до іноземного суду
або іншого компетентного органу
іноземної держави.

У відповідності до постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» статтею 79 ГПК
встановлено вичерпний перелік підстав
зупинення провадження у справі.
Зупинення провадження у справі з інших
підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої
статті 79 ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Неможливість вирішення справи № 910/3723/14
до вирішення справи № 910/24773/13
ґрунтується на неможливості
одночасного розгляду вимоги про
недійсність рішення Київської міської
ради від 01.10.2007 р. № 348/3182, заявленої з
тих же підстав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи, Київський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що
господарським судом міста Києва
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
повно з'ясовано та доведено обставини,
що мають значення для справи, зроблені
висновки відповідають дійсним
обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що відсутні підстави
для зміни чи скасування ухвали
господарського суду міста Києва від
12.05.2014 р. у справі №910/3723/14.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 р. у справі № 910/3723/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/3723/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у
справі.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Л.В. Чорна

Судді
С.А. Гончаров

Л.Г. Смірнова