ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.
Справа № 922/552/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Гребенюк Н. В. , суддя Потапенко В.І.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Грачова Є.О. за довіреністю
б/н від 09.01.2014 р.

Страшка В.М. за довіреністю
б/н від 09.01.2014 р.

відповідача - Чумаченка М.О. за
довіреністю б/н від 12.03.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №
987Х/3-11) на рішення господарського суду
Харківської області від 31.03.2014 р. у
справі № 922/552/14

за позовом ДП " Національна енергетична
компанія "Укренерго", м. Київ в особі
Південно-Західної електроенергетичної
системи, м. Вінниця

до Державного проектно-вишукувального
та науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 р. ДП "Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі Південно-Західної
електроенергетичної системи
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просив стягнути Державного
проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект" збитків в сумі
7668,00 грн. та 1827,00 грн. судового збору,
мотивуючи свої вимоги виявленими
перевіркою ДФІ України порушеннями
щодо визначення вартості
проектно-вишукувальних робіт за
договором № 239/2011-278 від 07.07.11 р.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 31.03.2014 р. по
справі № 922/552/14 (суддя Інте Т.В.) позов
задоволено. Стягнуто з Державного
проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект" на користь
Державного підприємства "Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі відокремленого підрозділу
"Південно-Західна електроенергетична
система" 7668,00 грн. збитків та 1827,00 грн.
судового збору.

Відповідач з рішенням господарського
суду першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
зазначене рішення скасувати та
прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Судові витрати покласти на позивача.

Так, в обґрунтування своєї апеляційної
скарги відповідач вказує на те, що
умови договору № 239/2011-278 від 07.07.11 р. та
склад зобов'язань сторін за ним, не
вбачається жодного порушення
виконання цих зобов'язань з боку
Державного проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект".

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 р.
апеляційну скаргу відповідача було
прийнято до провадження і призначено
її до розгляду на 19.05.2014 р. та
запропоновано надати до апеляційного
суду позивачу відзив на апеляційну
скаргу з посиланням на відповідні
норми чинного законодавства в
обґрунтування своєї позиції по справі
та докази на підтвердження своїх
заперечень, відповідачу - письмові
пояснення з посиланням на відповідні
норми чинного законодавства в
обґрунтування своєї позиції по справі
та докази на підтвердження фактів,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивач на виконання вимог ухвали суду,
надав 12.05.2014 р. за вх. № 3692 відзив на
апеляційну скаргу, в якому проти
апеляційної скарги відповідача
заперечує, просить її залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення
суду - без змін, посилаючись на те, що
судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені усі фактичні
обставини справи, яким надана належна
правова оцінка.

Відповідачем 13.05.2014 р. за вх. № 3753 були
письмові пояснення з посиланням в
обґрунтування вимог апеляційної
скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені у апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи сторін,
вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу в порядку
ст. 101 ГПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню, а
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами був укладений договір
підряду (далі - договір) № 239/2011-278 від
07.07.2011 (а.с. 36-38), відповідно до умов якого
(п. 1.1), відповідач зобов'язався у 2011 році
за завданням позивача виконати в дві
стадії проектно-кошторисну
документацію з проектування об'єкту:
"Встановлення третього АТ 330/110/35кВ на ПС
З30кВ "Чернівецька", а позивач
зобов'язався прийняти та оплатити
виконану роботу. Ціна Договору
становила 1799686,80 грн. з ПДВ (п. 3.1
договору).

Відповідно до умов договору,
відповідачем були виконані, а
позивачем прийняті роботи на загальну
суму 1799686,80 грн. з ПДВ, що
підтверджується наступними актами: акт
№103 від 30.08.2011 на 292611,60 грн.; акт №108 від
29.09.2011 на 412591,20 грн.; акт №109 від 19.10.2011 на
14484,00 грн.; акт №118 від 30.12.2011 на 520525,20
грн.; акт №131 від 13.01.2012 на 288031,20 грн.; акт
№8 від 22.06.2012 на 258237,60; акт №16 від 22.06.2012.
на 13206,00 грн. (а.с. 67), які були підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені печатками підприємств.

Оплату за виконані за договором роботи
проведено на загальну суму 1799686,80 грн. з
ПДВ, що підтверджується наступними
платіжними дорученнями: №3190 від 15.07.2011
на 87783,48 грн.; №4179 від 08.09.2011 на 204828,12 грн.;
№4180 від 08.09.2011 на 123777,36 грн.; №4700 від
07.10.2011 на 288813,84 грн.; №5098 від 25.10.2011 на
14484,00 грн.; №6173 від 21.12.2011 р. на 156157,56 грн.;
№1362 від 12.06.2012 на 364367,64 грн.; №1617 від
26.06.2012 р. на 288031,20 грн., №1621 від 26.06.2012 на
258237,60 грн.; №1622 від 26.06.2012. на 13206,00 грн.
(а.с. 74-83).

В 2013 році Державною фінансовою
інспекцією України була проведена
ревізія фінансово-господарської
діяльності державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" за період з 01.07.2011 р. по 30.06.2013
р., за результатами якої складено акт
№05-21/259 від 18.10.2013 року (а.с. 120-128).

У вищезазначеному акті Державною
фінансовою інспекцією України було
виявлено, зокрема, що Львівським
філіалом Державного
проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект" до пункту 3
кошторису №278/13 до договору від 07.07.2011 №
239/2011-278 включено витрати пов'язані з
участю спеціалістів у проведенні
спеціалізованої експертизи проектної
документації (головного інженеру
проектів (з витратами часу 6
людино-днів), керівника сектора (з
витратами часу 3 людино-днів) та
інженера (з витратами часу З
людино-днів) кошторисною вартістю 7668,00
грн. з врахуванням ПДВ, що є порушенням
норм ДБН Д.1.1-7-2000, та призвело до
матеріальної шкоди (збитків)
Південо-Західної ЕС на вказану суму.

Державною фінансовою інспекцією
України до державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" було направлено Вимогу про
усунення порушень від 25.11.2013 № 05-14/1914
(а.с. 34-35).

В зв'язку з вищевикладеним, позивач
направив на адресу відповідача
претензію № 10-01/6335 від 05.12.2013 (а.с. 84-85) з
вимогою перерахування збитків на
загальну суму 7668,00 грн. протягом 10-ти
днів після отримання претензії.
Вказана претензія була отримана
відповідачем 10.12.13 р., що
підтверджується відповідним
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 87).

Вищевказану претензію відповідачем
було відхилено повністю листом від
13.01.2014 №08-10/27 (а.с. 88).

Зазначені обставини стали підставою
звернення позивача до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача суми збитків у розмірі 7669,00
грн.

Вирішуючи даний господарський спір суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про
стягнення коштів, довів наявність
збитків.

Колегія суддів апеляційного суду не
може погодитися з такими висновками.

Так, на підтвердження факту
спричинення збитків Позивач
посилається виключно на акт Державної
фінансової інспекції України, не
наводячи доказів порушення
відповідачем його зобов'язань за
договором. При цьому, судом
встановлено, що жодних зауважень або
заперечень під час прийняття виконаних
відповідачем підрядних робіт
позивачем не заявлено. Договірні умови
були погоджені сторонами.

Підставою виникнення у сторін певних
прав та обов'язків є укладений між ними
договору підряду (далі - договір) №
239/2011-278 від 07.07.2011 (а.с. 36-38).

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Приписами ст. 853 ЦК України встановлено,
що замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Однак під час прийняття виконаних
підрядних робіт позивач акту про
виявлені недоліки не складав, про
наявність цих недоліків та
необхідність їх виправлення виконавцю
(відповідачу) не повідомляв.

Отже, в даному випадку матеріалами
справи повністю підтверджено
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором підряду: відповідачем
роботи виконані, а позивачем зазначені
роботи прийняті та оплачені за цінами,
узгодженими сторонами, що
підтверджується підписаним сторонами
актом виконаних підрядних робіт,
кошторисною документацією.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається,
що до пункту 3 кошторису №278/13 (а.с.54) до
договору від 07.07.2011 №239/2011-278 включено
витрати пов'язані з участю
спеціалістів у проведенні
спеціалізованої експертизи проектної
документації (головного інженеру
проектів (з витратами часу 6
людино-днів), керівника сектора (з
витратами часу 3 людино-днів) та
інженера (з витратами часу 3
людино-днів) кошторисною вартістю 7668,00
грн. з врахуванням ПДВ.

В свою чергу, відповідач в апеляційній
скарзі зазначив, що п. 3 кошторису № 278/13,
складеного на здійснення робіт з
виконання електронної форми проектної
документації (рядок № 13 Зведеного
кошторису), передбачені витрати,
пов'язані з підготовкою електронної
версії прое ктної документації.
Формування змісту цього пункту в
кошторисі є помилковим. Підтвердженням
помилкового формування змісту
вказаного пункту кошторису є
найменування самого кошторису № 278/13,
пункту 1 третього етапу робіт
Календарного плану та Акту
здачі-приймання робіт № 109 від 19.10.11.

Беручи до уваги умови договору №
239/2011-278 від 07.07.11 та додатків до нього, на
Львівську філію ДПВНДІ "УкрЕМП" не
покладалось жодних зобов'язань щодо
забезпечення проходження державної
експертизи та отримання позитивного
висновку розробленої документації.

Однак, Львівська філія додатково
уклала з ДП "Спеціалізована державна
експертна організація - Центральна
служба Української державної
будівельної експертизи" договір №
00-0087-12/3 на виконання експертизи проекту
будівництва за титулом: "Встановлення
третього АТ 330/110/35 кВ на ПС 330 кВ
"Чернівецька". Вартість робіт за
договором № 00-0087-12/3 становила 49 163,28 грн.

Витрати, пов'язані з проведенням
державної експертизи документації
були відшкодовані Львівській філії
ДПВНДІ "УкрЕМП" з боку
Південно-Західної ЕС згідно акту на
компенсацію затрат, пов'язаних з
експертизою проекту будівництва № 32
від 09.10.12, який було складено відповідно
до листа ДП "НЕК "Укренерго" № 02/04-1-1-2/331
від 06.04.12.

Враховуючи вищенаведене, беручи до
уваги умови договору № 239/2011-278 від 07.07.11
та склад зобов'язань за договором обох
сторін, не вбачається жодних порушень
їх виконання з боку Львівської філії
ДПВНДІ "УкрЕМП".

Сам позивач визнає, що роботи,
передбачені договором, були виконані у
повному обсязі і у встановлені строки,
позивач не мав претензій щодо обсягу і
якості виконаних робіт.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
передбачене законодавством право
замовника (позивача) за певних обставин
скоригувати суму, що підлягає сплаті за
договором підряду, може бути
реалізовано до остаточного прийняття
виконаних робіт. Однак, в даному
випадку виконані відповідачем роботи
за актами виконання робіт були
прийняті позивачем без жодних
зауважень, доказів внесення
відповідних змін до договорів підряду
позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 632 цього ж
кодексу ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін; зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Таким чином, позивач, вимагаючи
повернення частини виконаного за
договором фактично вимагає перегляду
ціни договору після його виконання, що
є порушенням вказаних вимог чинного
законодавства.

Крім того, колегія суддів не
погоджується із тим, що заявлені
позивачем до стягнення суми можуть
бути кваліфіковані як збитки.

Статтею 22 ЦК України визначено, що
збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Частинами 1, 2 ст. 623 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки; розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи не містять доказів
неналежного виконання зобов'язань
відповідачем та понесених у зв'язку з
цим втрат позивача. Враховуючи, що
апеляційним судом встановлено
відповідність обсягів та вартості
робіт, відображених в актах виконаних
робіт, підписаних позивачем та
відповідачем обсягам та вартості,
визначеним договором укладеним
сторонами, підстави для відшкодування
відповідачем збитків відсутні,
оскільки стягнення збитків за
порушення договірних зобов'язань
здійснюється в порядку ст. 623 ЦК
України, при застосуванні норм якої
враховується і те, що згідно норм ст. 610
ЦК України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Плата за договором, здійснена
відповідно до його умов, не може бути
кваліфікована як збитки, оскільки таке
тлумачення суперечить змісту ст. 22 ЦК
України.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що предметом доказування в даній
справі, враховуючи зміст позовних
вимог, є встановлення наявності або
відсутності факту порушення
відповідачем вимог ДБН Д.1.1-1-2000 при
виконанні зобов'язань за договорами
підряду. Однак, Акт державної
фінансової інспекції, не є належним і
допустимим доказом на підтвердження
порушення відповідачем зобов'язань за
договором і завдання позивачеві
збитків.

Так, за умови існування між сторонами
договірних правовідносин, посилання
на висновки перевірки Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області, як на підставу для задоволення
позовних вимог, є неправомірними.
Виявлені контролюючим органом
порушення не впливають на умови
укладеного між сторонами договору і не
можуть їх змінювати.

Враховуючи встановлені обставини,
колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла висновку про необґрунтованість
заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що твердження
відповідача, викладені ним в
апеляційній скарзі ґрунтуються на
положеннях чинного законодавства, тоді
як господарським судом першої
інстанції не в повній мірі з'ясовані та
правильно оцінені обставини у справі, а
тому ухвалене ним рішення підлягає
скасуванню, а у задоволенні позовних
вимог позивача має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 99, 101,102, п.2 ст. 103, п. п. 2-4
ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект", м. Харків на
рішення господарського суду
Харківської області від 31.03.2014 р. у
справі № 922/552/14 задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 31.03.2014 р. у
справі № 922/552/14 скасувати та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона
Петлюри, 25, ) в особі
відокремленого підрозділу
"Південно-Західна електроенергетична
система" (21100, м. Вінниця, вул. І. Богуна, 5,
) на користь Державного
проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект" (61050, м. Харків,
Червоношкільна набережна, 2, ) 913,50 грн. витрат по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду
Харківської області видати
відповідний наказ.

Повний текст постанови складено та
підписано 20.05.2014 року

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гребенюк Н. В.

Суддя
Потапенко В.І.