донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

03.06.2014 справа №908/233/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Марченко О.А.суддівПопкова
Д.О., Татенко В.М.за участю
представників сторін:
від позивача: Не з'явився;від
відповідача:Не з'явився;розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Водоканал", м.Запоріжжяна
рішення господарського суду
Запорізької області від14.04.2014р. (повний
текст підписано 17.04.2014р.)у справі№908/233/14
(суддя Зінченко Н.Г.)за
позовомКомунального підприємства
"Водоканал", м. Запоріжжядо
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адмін", м. Запоріжжя
простягнення 421 431,22 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 14.04.2014р. у
справі №908/233/14 у позові Комунального
підприємства "Водоканал", м.
Запоріжжя до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адмін", м.
Запоріжжя про стягнення
заборгованості за надані послуги з
водопостачання в розмірі 421431,22 грн.
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Комунальне підприємство "Водоканал", м.
Запоріжжя звернулось з апеляційною
скаргою, в якій йдеться про скасування
судового рішення у зв'язку з тим, що
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи; висновки,
викладенні у рішенні суду, не
відповідають обставинам справи; судом
порушені та неправильно застосовані
норми матеріального і процесуального
права.

Сторони наданим їм правом не
скористалися в судове засідання не
з'явилися, поважних причин нез'явлення
суду не повідомлено. Про час та місце
судового засідання сповіщені належним
чином. Відповідачем надано відзив на
позов, в якому останній, заперечуючи
проти доводів апеляційної скарги з
підстав, викладених у відзиві, просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, рішення суду - без змін.

Зважаючи на достатність наданих
сторонами доказів, та керуючись
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України -
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України. Апеляційний господарський
суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і переглядає законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду,
переглянувши в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи №908/233/14; розглянувши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї; перевіривши застосування судом
норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
апеляційної скарги Комунального
підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
та скасування рішення господарського
суду Запорізької області від 14.04.2014р. у
справі №908/233/14 з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України
"Про питну воду та питне
водопостачання" (далі - Закон про питну
воду) послуги з питного водопостачання
надаються споживачам підприємством
питного водопостачання на підставі
договору, зокрема, з підприємствами,
установами, організаціями, що
безпосередньо користуються
централізованим питним
водопостачанням.

Договір про надання послуг з питного
водопостачання укладається
безпосередньо між підприємством
питного водопостачання або
уповноваженою ним юридичною чи
фізичною особою і споживачем,
визначеним у частині першій статті 19
цього Закону (частина друга статті 19
Закону про питну воду).

Так, 19.03.2007р. між позивачем та
відповідачем укладено Договір № 8264
про надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору
водоканал забезпечує абоненту подачу
питної води на господарсько-питні,
побутові та технічні потреби, а також
приймання стічних вод по майданчикам м.
Запоріжжя, вул. Лермонтова,
1/Волгоградська, 26А. При цьому сторони
керуються Законом України „Про питну
воду та питне водопостачання" від 10
січня 2002р. №2918-111, діючими „Правилами
користування системами комунального
водопостачання і водовідведення в
містах і селищах України", затверджених
наказом Держжиткомгоспа України від 1
липня 1994р. №65, далі за текстом цього
договору „Правила користування ...",
„Правилами приймання стічних вод
підприємств в комунальні та відомчі
системи каналізації населених пунктів
України", затверджених наказом
Держбуду України від 19 лютого 2002р. №37,
далі за текстом цього договору
„Правила приймання ...", „Інструкцією
про встановлення та стягнення плати за
скидання промислових та інших стічних
вод в системи каналізації населених
пунктів", зареєстрованого
Міністерством Юстиції України 26 квітня
2002р. №402/6690, далі за текстом цього
договору „Інструкція ...", „Правила
приймання стічних вод підприємств у
систему каналізування м.Запоріжжя",
затверджених рішенням виконавчого
комітету міської ради № 167 від 29.05.03р.,
далі за текстом цього договору
„Правила приймання... м.Запоріжжя",
„Правилами експлуатації та технічними
вимогами до приладів обліку питної,
технічної води, промислових та
госпфекальних стоків" від 20.12.1993р., далі
за текстом цього договору „Правила
експлуатації ...", ГОСТом на воду питну
2874-82, ДБН 360-92, СНіП 2.04.02-84,»Правилами
технічної експлуатації систем
комунального водопостачання і
каналізації населених пунктів
України» КДП 204-12 Укр. 242-95.

В розділі 2 Договору передбачено, що
Договір укладається з 19.03.2007р. по 31.12.2007
р. Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення терміну його дії про
припинення не було письмово заявлено
однією із сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що
у зв'язку з відсутністю нового договору
та відповідних заяв про припинення дії
договору, даний договір є чинним.

Згідно п.3.1.1 Договору Водоканал
зобов'язаний забезпечити Абоненту
подачу питної води з напором в точці
підключення вводу Абонента до мереж
Водоканалу р-1,0 кгс/см2 і якістю у
відповідності з ГОСТом на воду питну
2874-82 в точці підключення вводу Абонента
до мереж Водоканалу згідно розподілу
зон обслуговування та балансової
належності, а також приймання стоків в
кількості, вказаній в Договорі, з
забрудненням, не перевищуючими
допустимі концентрації.

За визначенням п.3.2.1 Договору, Абонент
зобов'язаний своєчасно оплачувати
надані йому послуги з водопостачання
та водовідведення, експлуатувати
водопровідні та каналізаційні мережі,
прилади і пристрої на них у
встановленому порядку у відповідності
з цим договором та нормативними
документами, вказаними в п.1.1 цього
договору.

Як встановлено господарським судом,
27.09.2012 р. представниками сторін
складено Акт технічного обстеження
водопроводу № 580, в якому зафіксовано
що, подача холодної води Абоненту
здійснюється від міської мережі КП
"Водоканал" по двом вводам діаметром 100
мм. На вводі у підвал встановлений
водолічильник марки МТК-ИА Qn-15,0 № 002571
д/п ІІІ.12р. Засувка № 1 опломбована
раніше пломбою "А 7156" і засувка № 11 -
пломбою "А7153". Пломби збережені. У
присутності інспектора КП "Водоканал" з
засувки № 1 була знята пломба і
проведено запуск води на житловий
будинок. Водолічильник опломбований
пломбою "ЗАП 235052". Вентиль під манометр
№ 2 опломбований у положенні "закрито"
пломбою "ЗАП 235090". Вентиль № 10
опломбований у положенні "закрито"
пломбою "ЗАП 235063". Засувка № 9
опломбована пломбою "ЗАП 235087". Вказаний
акт підписаний в двосторонньому
порядку.

11.10.2013 р. представниками позивача при
проведенні обстеження системи
водопостачання та водовідведення по
вул. Лермонтова, 1/Волгоградській, 26А,
виявлено відсутність пломби ЗАП 235090,
встановленої на вентилі під манометр №
2, про що складено акт № 616-ТИ від 11.10.2013
р., підписаний представниками сторін.

Розрахунок в акті технічного
обстеження водопроводу №616/1ТИ від
11.10.2013р. здійснено за пропускною
спроможністю труби вводу діаметром 100
мм при швидкості руху рідини 2 м/с.
Термін безоблікового водокористування
встановлений за період: з 12.09.2013 р. по
день виявлення вказаного порушення -
11.10.2013р., що становить 30 діб. Кількість
розрахованої води за одну добу
становить 1356,48 м3, а за 30 діб (з 12.09.2013р.
по 11.10.2013р.) - 40694,4 м3.

В акті №616/1ТИ від 11.10.2013 р. також
вказано, що кількість стічних вод
дорівнює кількості води відповідно до
п.3.14 "Правил", тобто кількість стічних
вод складає 40694,4 м3.

Крім того, Актом № 616/2-ТІ від 11.10.2013 р.
технічного обстеження системи
водопостачання і водовідведення КП
"Водоканал" відповідачу винесений
припис про усунення у строк до 11.11.2013 р.
виявлених порушень.

31.10.2013 р. позивачем направлено
відповідачу із листом № 17937 від 30.10.2013
року Акт №616/1ТИ від 11.10.2013 р., Акт №
616/2-ТІ від 11.10.2013 р., Акт-рахунок № 8264/1
від 11.10.2013 р. з повідомленням про
здійснення нарахування витрат води на
підставі п. 3.3. Правил та з вимогою
оплатити заборгованість в розмірі
421431,22 грн. Докази направлення
містяться в матеріалах справи.

За твердженням позивача, вказані акти,
які відповідно до п. 5.1 договору є
підставою для оплати, відповідачем не
оплачені, у зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 421431,22 грн., що стало
підставою для звернення до суду з
вимогою про примусове стягнення
вказаної заборгованості.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд погоджується з
висновками місцевого господарського
суду щодо неспроможності наданих
позивачем доказів, необґрунтованості
позовних вимог та необхідності відмови
у їх задоволенні у повному обсязі,
оскільки:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Судовими доказами слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного розгляду
справи.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України,
ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На підставі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Правовідносини сторін у даній справі
регулюються положеннями Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України, Законом України "Про
питну воду та питне водопостачання",
Правилами користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008р. №190.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів
враховує, що на момент укладання
договору між позивачем та відповідачем
(19.03.2007р.) діяли Правила користування
системами комунального водопостачання
і водовідведення в містах і селищах
України, затверджені наказом
Держжитлокомунгоспу України від
01.07.1994р. №65 (далі - Правила №65).

Наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008р. №190 затверджені
Правила користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 07.10.2008р. за №936/15627) (далі -
Правила).

Вказані Правила є обов'язковими для
всіх юридичних осіб незалежно від форм
власності і підпорядкування та
фізичних осіб - підприємців, що мають у
власності, господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод.

З урахуванням викладеного вище, після
набрання чинності наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008р. №190, правовідносини
сторін, що виникли на підставі
Договору, регулюються у тому числі
Правилами №190.

При цьому, на момент проведення
позивачем перевірки відповідача
(11.10.2013р.) Правила №190 діяли зі змінам,
внесеними наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства №541
від 24.10.2012р.

За приписами пункту 5.18 Правил №190
споживач відповідає за цілісність та
збереження засобів обліку, пломб і
деталей пломбування, встановлених
представниками територіальних органів
Держспоживстандарту та виробником в
місцях з'єднань засобів обліку,
запірної арматури, манометра та іншого
обладнання вузла обліку незалежно від
місця його розташування. Знімати
засоби обліку, здійснювати будь-які
заміни їх частин або зміни положення на
водомірному вузлі, де їх встановлено,
знімати пломби, накладені органами
Держспоживстандарту або виробником,
має право лише виробник або споживач за
дозволом виробника. У разі самовільних
дій споживач сплачує витрату води
згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Пунктами 3.3, 3.4 Правил №190 встановлено,
що у разі безоблікового
водокористування виробник виконує
розрахунок витрат води за пропускною
спроможністю труби вводу при швидкості
руху води в ній 2,0 м/сек та дією її
повним перерізом протягом 24 годин за
добу. Розрахунковий період при
безобліковому водокористуванні
встановлюється з дня початку такого
користування. Якщо термін початку
безоблікового водокористування
виявити неможливо, розрахунковий
період становить один місяць.

Таким чином, визначальним для
вирішення даного спору є встановлення
обставин порушення відповідачем вимог
Правил, а саме самовільного приєднання
позивачем до системи централізованого
водопостачання та водовідведення або
самовільного користування нею. При
цьому, у відповідності до статті 33 ГПК
України, обов'язок довести такі
обставини покладається на позивача.

Предметом спору у даній справі є
виконання відповідачем майнових
зобов'язань за даним договором в
частині здійснення оплати
направленого йому Акт №616/1ТИ від 11.10.2013
р. та Акта-рахунку № 8264/1 від 11.10.2013 р.,
якими відповідачу за період з 12.09.2013р.
по 11.10.2013р. визначено до сплати суму
421431,22 грн. у відповідності до п.3.3 Правил
№190.

Згідно з п.3.2 Правил, водокористування
вважається безобліковим, якщо споживач
самовільно приєднався до систем
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення або
самовільно користується ними.

При цьому, позовні вимоги про стягнення
421431,22 грн. обґрунтовані тим, що
відповідачем, всупереч вимогам п.5.18
Правил №190 порушено цілісність пломби
ЗАП 235090, встановленої на вентилі під
манометр № 2, шляхом зриву проволоки .

Наразі, колегія суддів погоджується з
доводами суду першої інстанції, що
позивачем недоведено безоблікове
водокористуваня та його період, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
застосування п.п.3.3, 3.4 Правил №190 та
нарахування суми безоблікового
споживання з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Згідно ст.ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона за допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 30.09.2013 року
представниками позивача проведено
зняття показів засобів обліку по
об'єкту відповідача за адресою по вул.
Лермонтова, 1/Волгоградській, 26А, за
результатами якого складено акт № 8264/1.

Відповідно до п. 5.22 Правил № 190 у разі
зняття показів засобів обліку
представник виробника зобов'язаний
перевіряти цілісність пломб на засобах
обліку, гідрантах, запірній арматурі та
інших водопровідних пристроях, що
перебувають у віданні споживача, а
також пересвідчитись у відсутності
витоку води у мережі споживача.

Як підтверджено матеріалами справи,
актом № 8264/1 від 30.09.2013 року,
який підписаний сторонами без
зауважень, не встановлено порушень
цілісності пломб на засобах обліку,
гідрантах, запірній арматурі та інших
водопровідних пристроях.

Наведене свідчить про те, що при знятті
30.09.2013 року показів засобів обліку
представниками позивача не виявлено
порушення цілісністі пломби ЗАП 235090,
встановленої на вентилі під манометр №
2.

Крім того, як встановлено судом перешої
інстанції, з акта здачі-приймання
виконаних робіт від 10.10.2013 р,
підписаного між ТОВ "Адмін" з ПП
"СТАМАР-Запоріжжя" на виконання
договору підряду № 2/07 від 02.07.2012 р. та
додаткових угод до нього вбачається, що
при монтажу системи водопостачання
торгівельного центру цілісність
опломбування запірної арматури
трубопроводу, а саме пломби ЗАП № 235090,
не було порушено.

Отже, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що
матеріалами справи в їх сукупності
підтверджується відсутність порушення
станом на 10.10.2013 р. цілісності пломби
ЗАП 235090, встановленої на вентилі під
манометр № 2, шляхом зриву проволоки.
Протилежного суду не доведено.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
погоджується з висновками місцевого
господарського суду про те, що
заявлений позивачем період
безоблікового користування (з 12.09.2013 р.
по 11.10.2013 р.) спростовується фактичними
обставинами справи та не може
вважатися доведеним.

Одночасно, за твердженням відповідача,
спірний трубопровід перебуває у стані
монтажу, водоспоживання за вказаним
трубопроводом не відбувається.

В матеріалах справи міститься висновок
фахівців № 04 22/04.04.2014, складений 04.04.2014 р.
ТОВ "Науково дослідний центр
незалежних споживчих експертиз
"УкрТЕСТ».

Як зазначено у вказаному висновку, при
проведенні зовнішнього огляду системи
господарського-питного водпостачання
та каналізації об'єкта відповідача
встановлено відсутність можливості
користування системою водопостачання
торгового комплексу (трубопроводом
діаметром 50 мм), який приєднано до
системи водопостачання житлової
частини ЖК "Лермонтово". Система
водопостачання прибуває у стадії
монтажу, система каналізації відсутня,
з'єднання труб системи водопостачання
виконано в чорновому варіанті, всі
збірно-роз'ємні частини системи без
ущільнення.

Наведений висновок фахівців не є
висновком експерта в розумінні ст. 42
Господарського процесуального кодексу
України, однак розглядається та
оцінюється судом як письмовий докази
відповідно до ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України.

Разом з тим, позивачем не спростовано
належним чином висновок фахівців №04
22/04.04.2014 щодо відсутності можливості
користування системою водопостачання,
протилежного позивачем не доведено.

З огляду на викладене, оскільки суду не
надано належних документальних
доказів на підтвердження заявленого
періоду безоблікового користування та
користування відповідачем системою
водопостачання, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку щодо
відсутності достатніх правових
підстав для застосування до
відповідача відповідальності,
передбаченої пунктом 3.3, 3.4 Правил №190.

Таким чином, доводи позивача про
самовільне користування відповідачем
системою централізованого
комунального водопостачання
спростовуються матеріалами справи, а
тому місцевим судом правомірно не
прийняті до уваги, оскільки судом
встановлено, що в період спірного
нарахування відповідач не знаходився в
приміщенні, отже застосування
позивачем положень п.3.2., п.3.3., п.3.4.
Правил №190 при розрахунку вартості
послуг є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
посилань позивача та недоведеності
позовних вимог, у зв'язку із чим судом
першої інстанції правомірно
відмовлено у задоволенні позову,
оскільки з матеріалів справи не
вбачається наявності у позивача
порушення права або охоронюваного
законом інтересу на подання даного
позову.

Отже, матеріали справи свідчать, що
місцевим господарським судом в порядку
ст.43 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно досліджено матеріали справи
в їх сукупності і вірно застосовано
норми процесуального та матеріального
права.

Твердження скаржника про порушення і
неправильне застосування судом першої
інстанції норм законодавства при
прийнятті рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія
суддів не вбачає.

Рішення господарського суду
Запорізької області з урахуванням
мотивів, зазначених апеляційним судом,
відповідає фактичним обставинам
справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі,
не впливають на правильність висновків
суду першої інстанції та спростовані
вищевикладеними висновками судової
колегії.

Зокрема, скаржник стверджує, що Акт
здачі-приймання виконаних робіт від
10.10.2013 р, підписаний між ТОВ "Адмін" з ПП
"СТАМАР-Запоріжжя" на виконання
договору підряду № 2/07 від 02.07.2012 р. та
додаткових угод до нього, не є доказом
на підтвердження наявності пломби
станом на 10.10.2013 року зважаючи на
відсутність у осіб, які його склали,
здійснювати контроль за цілісністю
опломбувань та відсутність інших
доказів дійсності правовідносин
сторін за договором підряду № 2/07 від
02.07.2012 р.

Дані твердження скаржника не
приймаються судом до уваги, оскільки
по-перше: встановлення дійного
існування правовідносин сторін за
договором підряду № 2/07 від 02.07.2012 р. не є
предметом дослідженя у даній справі;
по-друге: виконання робіт системи
водопостачання передбачено умовами
вказаного договору; по-третє: роботи
виконані під час дії договору,
встановленого п. 3.1.; по-четверте: акт
містить підписи представників сторін,
які скріплені печатками юридичних
осіб, а отже вказаний акт правомірно
прийнятий місцевим господарським
судом як доказ на підтвердження станом
на 10.10.2013 року цілісності опломбування
запірної арматури трубопроводу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Запорізької області від 14.04.2014р. у
справі №908/233/14 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, що відповідає
приписам ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, тому
залишає зазначене рішення без змін за
наведеними в постанові мотивами, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання позовної заяви та апеляційної
скарги покладаються на позивача по
справі.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Водоканал", м.Запоріжжя
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 14.04.2014р. у
справі №908/233/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

У судовому засіданні 03.06.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови підписаний
06.06.2014 р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: Д.О.Попков

В.М. Татенко