Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6275/14 19.06.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"до
Приватного акціонерного
товариства "Український страховий
дім"про відшкодування шкоди в
порядку регресу 45 261,18 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Пахолок Т.П. (дов. №
0113-347 від 27.12.2013 року)від відповідача не
з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 19 червня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (надалі по тексту -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Український страховий дім" (надалі по
тексту - відповідач) про відшкодування
шкоди в порядку регресу 45 261,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.04.2014 року порушено
провадження у справі № 910/6275/14, слухання
справи призначено на 13.05.2014 року.

13.05.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшов документ на
виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове
засідання 13.05.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 09.04.2014 року не
виконав, письмового відзиву на позов не
надав, про причини своєї неявки суд не
повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.05.2014 року розгляд справи
було відкладено на 05.06.2014 року, у зв'язку
з неявкою відповідача та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

05.06.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позов.

05.06.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
продовження строків розгляду спору та
про відкладення розгляду справи.

Представники сторін в судове засідання
05.06.2014 року не з'явилися, про дату та час
слухання справи повідомлявся належним
чином.

Суд, розглянувши подане позивачем
клопотання про відкладення розгляду
справи, дійшов висновку про його
задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.06.2014 року строк розгляду
спору продовжено на п'ятнадцять днів,
розгляд справи було відкладено на
19.06.2014 року, у зв'язку з неявкою сторін
та необхідністю подання додаткових
доказів у справі.

У судовому засіданні 19.06.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по справі, в яких підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 19.06.2014 не з'явився, вимоги
ухвали суду виконав частково, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
відмітками на звороті ухвал суду та
поштовими повідомленнями про вручення
поштового відправлення з відмітками
про вручення.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, відповідач зареєстрований за
адресою: 01023, м. Київ, площа
Спортивна, 3, на яку було відправлено
ухвали суду у справі № 910/6275/14.

У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2012 року між Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Українська страхова група"
(страховик) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг"
(страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування ризиків
пов'язаних з експлуатацією
транспортних засобів № 28-0107-0001-ЛИЗ/0703
(надалі - Договір страхування),
відповідно до умов якого страховик
зобов'язувався відшкодувати збитки, що
могли настати у зв'язку з пошкодженням
або знищенням автомобіля марки "Skoda
Superb", державний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.04.2013 року в місті Краматорську, на
перехресті вул. Паркова та вул. Леніна
сталась дорожньо-транспортна пригода
(надалі по тексту - ДТП) за участю
автомобіля марки "Skoda Superb", державний
номер НОМЕР_1 та автомобіля марки "ЗАЗ -
968", державний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_2

ДТП сталася в результаті порушення
водієм автомобіля марки "ЗАЗ - 968",
державний номер НОМЕР_2 правил
дорожнього руху України, останнього
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Краматорського
міського суду Донецької області від
09.04.2013 року у справі № 234/4089/13-п.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "ЗАЗ - 968",
державний номер НОМЕР_2, за шкоду
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
була застрахована Приватним
акціонерним товариством "Український
страховий дім", що підтверджується
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9379589 від 03.10.2012 року.

Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки "Skoda Superb", державний
номер НОМЕР_1 отримав механічні
пошкодження.

30.10.2013 року позивач, виходячи з рахунку
на оплату № ТС 0516/006 від 30.10.2013 року та з
ремонтної калькуляції № ССКА-1779 від
25.03.2014 року, здійсненої на базі програми
розрахунку Audatex та враховуючи умови
страхування, визначив розмір
страхового відшкодування в сумі 45 771,18
грн., про що склав страховий акт №
ССКА-1779 року та розрахунок до суми
страхового відшкодування.

Відповідно до умов договору
добровільного страхування ризиків
пов'язаних з експлуатацією
транспортних засобів № 28-0107-0001-ЛИЗ/0703
від 25.05.2012 року, позивачем було
здійснено виплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника в сумі 45 771,18 грн. шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог, що підтверджується заявою про
зарахування зустрічних однорідних
вимог та реєстром страхових
відшкодувань.

Приймаючи до уваги ліміт
відповідальності відповідача та
розмір франшизи, які передбачені
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобі № АВ/9379589 від 03.10.2012 року, позивач
просить суд стягнути з відповідача
суму страхового відшкодування у
розмірі 45 261,18 грн.

Відповідач у відзиві на позов
заперечив проти задоволення позову,
посилаючись на те, що в матеріалах
справи відсутні докази сплати
позивачем страхового відшкодування
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог в рахунок погашення
взаємної заборгованості між позивачем
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг".

Окрім того, в обґрунтування своїх
заперечень позивач також зазначив про
те, що позивачем не надано суду доказів,
які б підтверджували право
страхувальника за Договором
добровільного страхування ризиків
пов'язаних з експлуатацією
транспортних засобів № 28-0107-0001-ЛИЗ/0703
від 25.05.2012 року отримати страхове
відшкодування внаслідок ДТП, що
відбулась 01.04.2013 року в місті
Краматорську, на перехресті вул.
Паркова та вул. Леніна.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "ЗАЗ - 968",
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_2, спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому
позивачем автомобілю марки "Skoda Superb",
державний номер НОМЕР_1.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина водія, який керував автомобілем
"ЗАЗ - 968", державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Краматорського
міського суду Донецької області від
09.04.2013 року у справі № 234/4089/13-п.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "ЗАЗ - 968",
державний номер НОМЕР_2, за шкоду
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
була застрахована Приватним
акціонерним товариством "Український
страховий дім" на підставі полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9379589 від 03.10.2012 року.
Вказаним полісом передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.,
франшиза - 510,00 грн., строк дії полісу з
03.10.2012 року до 02.10.2013 року.

Пунктом 1.4 статті 1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції чинній на момент
укладання полісу № АВ/9379589)
передбачено, що особи,
відповідальність яких застрахована,
- визначені в договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
особи, цивільно-правова
відповідальність яких застрахована
згідно з цим договором, або, залежно від
умов договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, будь-які особи, що
експлуатують забезпечений
транспортний засіб.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля марки "Skoda
Superb", державний номер НОМЕР_1 відповідно
до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9379589 від
03.10.2012 року, а до позивача як страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором добровільного
страхування ризиків пов'язаних з
експлуатацією транспортних засобів №
28-0107-0001-ЛИЗ/0703 від 25.05.2012 року, перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи визначені полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9379589 від 03.10.2012 року
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також встановлену судом
вартість відновлюваного ремонту
транспортного засобу, суд приходить до
висновку, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати у
розмірі 45 261,18 грн.

Суд відхиляє заперечення відповідача з
посиланням на відсутність доказів
сплати позивачем страхового
відшкодування шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог в рахунок
погашення взаємної заборгованості між
позивачем та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг", з
огляду на те, що виплата позивачем
страхового відшкодування на користь
страхувальника в сумі 45 771,18 грн. шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог підтверджується заявою про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від та реєстром страхових
відшкодувань, належним чином
засвідчені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Окрім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що страхове відшкодування у
розмірі 45 771,18 грн. було сплачено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг" -
страхувальнику за Договором
добровільного страхування ризиків
пов'язаних з експлуатацією
транспортних засобів № 28-0107-0001-ЛИЗ/0703
від 25.05.2012 року, у відповідності до
чинного законодавства, що регулює
правовідносини між страховиком та
страхувальником, відтак, суд не приймає
до уваги твердження відповідача щодо
відсутності доказів, які б
підтверджували право страхувальника
на отримання страхового відшкодування,
що є предметом даного спору.

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України та статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 45 261,18 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем, в порядку
статей 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
спростований, позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Український страховий дім"
45 261,18 грн. страхового відшкодування в
порядку регресу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Витрати з судового збору покладаються
на відповідача, відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Український страховий дім"
(01023, м. Київ, площа
Спортивна, 3 ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.
Федорова, 32-А, ) 45
261 (сорок п'ять тисяч двісті шістдесят
одну) грн., 18 коп. заборгованості, 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст складено 24.06.2014 року

Суддя
С.В.
Стасюк