ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Справа № 904/7073/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Коробенка Г.П.,

суддів
Шаргала В.І., Поляк О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Брагіна Д.О. дов №0107/196 від
03.02.2014 р.,

від відповідача: Черниш Т.І. дов. №317/1001
від 16.07.2013 р.,

розглянувши касаційну скаргу
Комунального підприємства "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради"

на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
24.04.2014 р.,

у справі №904/7073/13 Господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом Комунального підприємства
"Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради"

до Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго" в особі
П'ятихатського району електричних
мереж

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради"
звернулось до Господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго" в особі
П'ятихатського району електричних
мереж про зобов'язання останнього
виконати умови договору №13793 від 01.01.2008
р. про постачання електричної енергії,
а саме: здійснити розрахунок втрат
електричної енергії у
внутрішньобудинкових мережах в період
з лютого по листопад 2011 року та зняти
втрати з нарахування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем виставлялись рахунки на
оплату обсягів електроенергії, з яких
не було виключено втрати на
внутрішньобудинкових мережах, в
результаті чого за 2011 рік пред'явлено
до оплати обсяги електроенергії, які
вдвічі перевищують фактичні річні
обсяги споживання.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 20.02.2014 р.
(суддя Євстигнеєва Н.М.), залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
24.04.2014 р. (судді: Коваль Л.А., Пархоменко
Н.В., Чередко А.Є.), в задоволенні позову
відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що за
умовами укладеного між сторонами
договору вищевказаний розрахунок
втрат має виконувати споживач
(позивач), тому відсутні підстави для
зобов'язання відповідача здійснювати
такий розрахунок.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішенням та постановою, Комунальне
підприємство "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради"
звернулось до Вищого господарського
суду України, в якій, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, зокрема, ст.ст. 20, 180, 188
Господарського кодексу України, 626
Цивільного кодексу України, просить їх
скасувати та постановити нове рішення
про задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" просить судові
рішення у справі залишити без змін, як
законні та обґрунтовані, а касаційну
скаргу - без задоволення як
безпідставну.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами встановлено:

01.01.2008 року Відкрите акціонерне
товариство "Енергопостачальна
компанія "Дніпрообленерго"
(постачальник), яке змінило
найменування на Публічне акціонерне
товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" та
Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання (споживач), найменування
якого змінено на Комунальне
підприємство "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської
ради", уклали договір про постачання
електричної енергії №13793 (далі -
Договір), за умовами якого (розділ І)
постачальник продає електричну
енергію споживачу на забезпечення
роботи електроустановок споживача,
розташованих в житлових будинках, при
наданні послуг на загальнобудинкові
потреби для населення (освітлення
місць загального користування, роботи
ліфтів та інше), величини якої по
площадках вимірювання та точках
продажу визначені додатком "Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживач
оплачує постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами Договору. Точка (точки)
продажу електричної енергії - межа
балансової належності, на якій
відбувається перехід права власності
на електричну енергію, визначена
додатками "Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" між постачальником та
споживачем, та "Загальна схема
електропостачання", які є невід'ємною
частиною цього Договору або інша межа,
обумовлена окремим додатком до
Договору.

Під час виконання умов цього Договору,
а також вирішення всіх питань, що не
обумовлені цим Договором, сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України та Правилами
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ) (п. 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 1 додатку №3
"Порядок розрахунків", який є
невід'ємною частиною Договору,
розрахунки споживача за використану
електричну енергію з постачальником
здійснюються за тарифами,
недиференційованими за зонами доби,
які встановлюються відповідно до
положень нормативно-правових
документів НКРЕ і діють протягом
розрахункового періоду.

Обсяги використаної електричної
енергії, які підлягають оплаті,
визначаються на підставі показів
засобів розрахункового обліку
електричної енергії за винятком
випадків, передбачених ПКЕЕ (пункт 2
додатку №3 до Договору).

Згідно з п. 3.2. додатку №3 до Договору
обсяг відпущеної електроенергії
споживачу на внутрішньобудинкові
потреби (освітлення місць загального
користування, ліфти, антенні
підсилювачі, тощо) Wвб визначається по
кожному будинку, як різниця між обсягом
електроенергії, врахованої
лічильником загального обсягу на
будинок, та обсягом врахованої
електроенергії електролічильниками
побутових споживачів та субспоживачів
з урахуванням обсягу нормативних втрат
електроенергії за розрахунковий
період в мережах споживача по формулі:
Wвб = Wзаг.ліч. - Wпоб.спож. - Wсуб.спож. -
?Wнорм.втрати.

Відповідно до підпункту 2.1.4. пункту 2
додатку № 3 до Договору технологічні
втрати електричної енергії в
технологічних електричних мережах
споживача, що пов'язані з передачею
електричної енергії в електричні
мережі інших суб'єктів господарювання,
розподіляються між суб'єктами
господарювання пропорційно обсягу
переданої цими мережами належної
електричної енергії відповідним
суб'єктам господарювання, включаючи
споживача-власника цих мереж.
Розподілені таким чином технологічні
втрати електричної енергії
включаються до обсягів використання
електроенергії інших суб'єктів
господарювання, визначених за показами
засобів обліку на межі балансового
розподілу цих суб'єктів з наступним
зменшенням обсягу електроенергії, що
надійшла до електромережі
споживача-власника цих мереж.

Також, за умовами Договору (п. 7.2.) у разі
встановлення розрахункових засобів не
на межі балансової належності
електричних мереж постачальника
(електропередавальної організації) та
споживача обсяг спожитої
електроенергії визначається шляхом
збільшення (зменшення) обсягів
електричної енергії за показами
розрахункових засобів обліку на
величину обсягу розрахункових втрат
електроенергії на ділянці електричної
мережі (з урахуванням трансформаторів)
від межі балансової належності до
місця встановлення розрахункових
засобів обліку. Розрахунки втрат
виконуються власником зазначеної
ділянки електромережі відповідно до
Методики по визначенню втрат
електроенергії, яка затверджується
Мінпаливенерго України та
оформлюються додатком "Розрахунок
втрат електричної енергії в мережах
споживача". Постачальник здійснює
перевірку розрахунку втрат, виконаного
споживачем, та у разі їх
необґрунтованої відсутності або
виявлення помилок в розрахунках
здійснює коригування обсягу
використаної споживачем
електроенергії з відображенням цієї
дії в Акті про використану електричну
енергію шляхом зазначення остаточного
обсягу використаної електричної
енергії на підставі своїх розрахунків.
По закінченню розрахункового періоду
постачальник і основний споживач
складають двосторонній Акт про
використану електричну енергію
побудинково на загальнобудинкові
потреби (освітлення місць загального
користування, роботу ліфтів та інше) за
виключенням: сумарних показників
засобів обліку мешканців квартирного
житлового будинку, нормативних втрат,
що виникають при передачі електричної
енергії мешканцям багатоквартирного
житлового будинку та субспоживачів,
які мають прямі договори про
постачання електричної енергії з
постачальником електричної енергії.

У разі якщо до технологічних
електричних мереж основного споживача
приєднані електроустановки інших
суб'єктів господарювання, власників
мереж тощо, розрахунковий облік має
бути організований основним
споживачем таким чином, щоб
забезпечити складення балансу
електричної енергії у власних
технологічних електричних мережах для
проведення комерційних розрахунків (п.
7.3. Договору).

Підпунктом 2.1.4. пункту 2 додатку №3 до
Договору передбачено, що підтвердження
фактично використаного обсягу
електричної енергії на розрахунковий
період здійснюється сторонами за
формою Акту про передачу
електроенергії, який споживач надає
постачальнику протягом двох діб після
завершення розрахункового періоду.

Відповідно до п. 2.2. додатку №3
постачальник на підставі Акту виконує
розрахунок фактично використаного
обсягу електричної енергії за звітний
період на внутрішньобудинкові потреби
(освітлення місць загального
користування, ліфти, антенні
підсилювачі, тощо), згідно з п. 3.2. До
сплати належить рахунок, виданий
постачальником з урахуванням
донарахованих обсягів, визначених
пунктами 2.-2.1.4, розрахованих
постачальником. Постачальник разом з
рахунком надає протокол обсягу
використаної електроенергії.

Споживач здійснює повну оплату
вартості обсягу використаної в
розрахунковому періоді електричної
енергії протягом п'яти операційних
банківських днів з дня отримання
рахунку (п. 4 додатку № 3 до Договору).

Оскільки йдеться про втрати
електричної енергії у
внутрішньобудинкових мережах, то з
урахуванням умов п. 7.2 Договору,
господарські суди встановили, що
розрахунок названих втрат повинен
зробити позивач, а відповідач має лише
перевірити правильність такого
розрахунку і у разу необхідності
провести його коригування.

Господарськими судами також
встановлено, що оскільки у
вищезазначений період ( з лютого по
листопад 2011 року) позивач в порушення
умов договору не надавав
відповідачеві відомості про
внутрішньобудинкові мережі
електропостачання багатоквартирних
будинків, а також акти про передачу
електроенергії та іншу необхідну
документацію, то при розрахунках
обсягів спожитої позивачем
електроенергії відповідач -
енергопостачальник використав наявну
у нього інформацію.

Таким чином, господарськими судами
встановлено, що спір між сторонами
виник щодо виконання ними (дотримання)
умов договору в частині порядку
здійснення розрахунку обсягу
відпущеної позивачеві електроенергії.

Правила щодо захисту прав суб'єктів
господарювання встановлені ст. 20
Господарського кодексу України, згідно
якої держава забезпечує захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів. Кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається цим Кодексом,
іншими законами. Перелік способів
захисту наведено також у ч. 2 ст. 16
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується. Як
вбачається з приписів цієї норми,
обов'язком енергопостачальника за
договором електропостачання є відпуск
електричної енергії, а обов'язком
споживача є оплата отриманої
електроенергії. Із встановлених
судовими інстанціями обставин не
вбачається, що відповідач відмовився
постачати позивачеві електроенергію. А
відтак, судова колегія касаційної
інстанції дійшла висновку про те, що
обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права не відповідає
способам захисту, визначеним ст. 20
Господарського кодексу України та ч.2
ст. 16 Цивільного кодексу України, що є
підставою для відмови у позові. Проте,
вказаний висновок не вплинув на
правильність вирішення спору судами
попередніх інстанцій, тому підстави
для скасування оскаржених судових
рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Виробниче
житлово-ремонтно-експлуатаційне
об'єднання" Жовтоводської міської ради"
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р. у
справі №904/7073/13 - без змін.

Головуючий суддя Коробенко Г.П.
Судді Поляк О.І. Шаргало В.І.