ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.06.14 Справа № 904/3103/14

За позовом Прокурора
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області,
м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства
"Дніпроважпапірмаш ім. Артема", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 166 283,25 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

Прокурор: Масенко А.О., службове
посвідчення №024234

від позивача: Годько І.О., довіреність
№2 від 13.01.2014

від відповідача: Олейнік О.М.,
довіреність №694 від 20.12.2013

від відповідача: Нікітін О.В.,
довіреність №555 від 03.03.2014

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
(надалі - Позивач) звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
публічного акціонерного товариства
«Дніпроважпапірмаш ім. Артема» (надалі
- Відповідач) про відшкодування збитків
в сумі 166 283,25 грн., заподіяних державі в
результаті порушення
природоохоронного законодавства
України внаслідок засмічення
земельних ресурсів.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.05.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 27.05.2014, 11.06.2014
оголошувалась перерва до 11.06.2014, 24.06.2014
відповідно, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 24.06.2014 на підставі
клопотання Відповідача, відповідно до
ч.6 ст.81-1 Господарського процесуального
кодексу України, здійснювалось
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на порушення
Відповідачем Закону України «Про
охорону земель», Земельного кодексу
України, Закону України «Про відходи»,
а саме - засмічення земельних ресурсів,
в результаті чого державі була
заподіяна шкода, розмір якої складає 166
283,25 грн. У підтвердження своїх позовних
вимог Прокурор надав суду наказ №1396-П
від 25.09.2012 «Про проведення цільової
позапланової перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
України в частині поводження з
відходами ПАТ «Дніпроважпапірмаш» ім.
Артема, що знаходиться за адресою: вул.
Білостоцького, 98, м. Дніпропетровськ,
49000», направлення вих. №4-8542-11-3 від 25.09.2012
на проведення позапланової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України в частині
поводження з відходами ПАТ
«Дніпроважпапірмаш» ім. Артема, що
знаходиться за адресою: вул.
Білостоцького, 98, м. Дніпропетровськ,
49000, Акт перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України, припис вих. №4-9396-11-3 від 05.10.2012,
протоколи про адміністративне
правопорушення №00119 від 06.11.2012, №00118 від
06.11.2012, №00117 від 06.11.2012, №00116 від 06.11.2012,
постанову про накладення
адміністративного стягнення №00116-00119
від 13.11.2012, претензію вих. №4-10412-11-3 від
13.11.2012, розрахунок розміру шкоди,
зумовленої засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
України ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім.
Артема» від 12.11.2012.

Прокурор та Позивач підтримали позовні
вимоги в повному обсязі. 11.06.2014
Позивачем надані письмові пояснення з
урахуванням відзиву на позов;
Прокурором - пояснення на відзив
Відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
надав відзив вих. №270 від 22.05.2014 на
позовну заяву та заперечення вих. №305
від 18.06.2014 на пояснення прокурора та
Позивача. В обґрунтування своїх
заперечень Відповідач посилається на
той факт, що по-перше, в акті перевірки
за період з 25.09.2012 по 08.10.2012 відсутній
той факт, що на відкритій земельній
ділянці загальною площею 42 м.кв.,
прилеглої до будівлі котельні,
розташовані невідомі відходи, які
являють собою порошок чорного кольору
четвертого класу небезпеки; по-друге,
до акту перевірки не додана схема
розташування земельних ділянок, на
яких виявлено засмічення; по-третє, в
доданих до позовної заяви протоколах
про адміністративне правопорушення не
зазначений конкертний розмір збитків.

В судовому засіданні 24.06.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора,
представників Позивача, Відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 25.09.2012 по 08.10.2012 Державною
екологічною інспекцією в
Дніпропетровській області (Позивачем)
на підставі статті 20 Закону України
„Про охорону навколишнього природного
середовища", Положення про Державну
екологічну інспекцію в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, яке затверджене
наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України №429 від
04.11.2011, наказу Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
№1396-П від 25.09.2012, направлення Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області вих. №4-8542-11-3
від 25.09.2012, проведено позапланову
цільову перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України в частині поводження з
відходами Відповідачем - публічним
акціонерним товариством
«Дніпроважпапірмаш ім. Артема», що
знаходиться за адресою: вул.
Білостоцького, 98, м. Дніпропетровськ,
49000, в присутності в.о. голови правління
ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема»
Нестерекно І.М., під час якої було
встановлено, що інвентаризація
відходів, реєстрові картки об'єктів
утворення, оброблення та утилізації
відходів та паспорти відходів на
момент перевірки на розгляд не надано
(порушення ст.ст. 20, 68 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища»); первинний поточний облік
кількості відходів, які утворюються на
підприємстві (за формою 1-ВТ) не
ведеться (порушення ст.17 Закону України
«Про відходи»); статистична звітність у
сфері поводження з відходами не
складається, ліміти на утворення та
розміщення відходів та дозвіл на
розміщення відходів на підприємстві
відсутні (порушення ст.ст.17, 27, 32, 33
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»);
встановлено факт спалювання відходів
полімерів, ТПВ деревини (порушення
ст.ст.17, 33 Закону України «Про відходи»,
ст.20 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря», ст.ст.96, 164
Земельного кодексу України); на
території підприємства на відкритій
земельній ділянці без твердого
суцільного покриття та обваловки
здійснюється тимчасове зберігання
відходів (порушення ст.17 Закону України
«Про відходи», ст.ст.96, 164 Земельного
кодексу України, ст.35 Закону України
«Про охорону земель»).

З метою визначення класу небезпечності
виявлених відходів на території
Відповідача був здійснений відбір проб
відходів (тип відходу - порошок),
розташованих на земельній ділянці,
прелеглої до будівлі котельної, про що
складений Акт відбору відходів №10-10-12
від 05.10.2012, додатком до якого є Схема
розташування невідомого відходу, з
якої вбачається, що площа земельної
ділянки, на якій розміщені відходи,
складає 42 м.кв.

За результатами перевірки був
складений Акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
України за період 25.09.2012-08.10.2012. З актом
ознайомлений в.о. голови правління
Відповідача Нестеренко І.Н., про що
здійснений відповідний напис, без
будь-яких зауважень.

Згідно з розрахунку класу небезпеки
невідомих відходів з території ПАТ
«Дніпроважпапірмаш ім. Артема» (Акт
відбору проб №10-10-12), невідомі відходи
№1, відібрані на території ПАТ
«Дніпроважпапірмаш ім. Артема»
відносяться до четвертого класу
небезпечності і являються мало
небезпечними.

12.11.2012 Державною екологічною
інспекцією в Дніпропетровській
області був здійснений розрахунок
розміру шкоди, зумовленої засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства ПАТ
«Дніпроважпапірмаш ім. Артема»,
відповідно до якого розмір шкоди склав
166 283,25 грн.

13.11.2012 Позивачем була направлена
Відповідачу претензія №14-11/12 про
відшкодування збитків, заподіяних
державі в результаті порушення
природоохоронного законодавства
України внаслідок засмічення
земельних ресурсів на загальну суму 166
283,25 грн.

Проте Відповідач відповіді на
претензію на надав, збитки, заподіяні
державі, в результаті порушення
природоохоронного законодавства
України внаслідок засмічення
земельних ресурсів в сумі 166 283,25 грн.
не відшкодував, що і стало причиною
спору.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення Прокурора,
представників Позивача та Відповідача,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 Земельного
кодексу України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави ( частина 1 статті 14
Конституції України).

Частиною 1 статті 153 Господарського
кодексу України закріплено, що суб'єкт
господарювання, здійснюючи
господарську діяльність, зобов'язаний:
використовувати природні ресурси
відповідно до цільового призначення,
визначеного при їх наданні (придбанні)
для використання у господарській
діяльності; ефективно і економно
використовувати природні ресурси на
основі застосування новітніх
технологій у виробничій діяльності;
здійснювати заходи щодо своєчасного
відтворення і запобігання псуванню,
забрудненню, засміченню та виснаженню
природних ресурсів, не допускати
зниження їх якості у процесі
господарювання; своєчасно вносити
відповідну плату за використання
природних ресурсів; здійснювати
господарську діяльність без порушення
прав інших власників та користувачів
природних ресурсів; відшкодовувати
збитки, завдані ним власникам або
первинним користувачам природних
ресурсів.

Згідно пунктів „а" та „б" частини 1
статті 96 Земельного кодексу України
землекористувачі зобов'язані
забезпечувати використання землі за
цільовим призначенням та за свій
рахунок приводити її у попередній стан
у разі незаконної зміни її рельєфу, за
винятком випадків незаконної зміни
рельєфу не власником такої земельної
ділянки; додержуватися вимог
законодавства про охорону довкілля.

Відповідно до статті 40 Закону України
„Про охорону навколишнього природного
середовища" використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог, у тому
числі здійсненя заходів щодо
запобігання псуванню, забрудненню,
виснаженню природних ресурсів,
негативному впливу на стан
навколишнього природного середовища.

За змістом статті 35 Закону України
„Про охорону земель" власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані, в тому числі дотримуватися
вимог земельного та природоохоронного
законодавства України; забезпечувати
використання земельних ділянок за
цільовим призначенням; забезпечувати
захист земель від ерозії, виснаження,
забруднення, засмічення, засолення,
осолонцювання, підкислення,
перезволоження, підтоплення,
заростання бур'янами, чагарниками і
дрібноліссям; вживати заходів
запобігання негативному і
екологонебезпечному впливу на
земельні ділянки та ліквідації
наслідків цього впливу.

Порядок розрахунку розмірів
відшкодування шкоди суб'єктами
господарювання та фізичними особами в
процесі їх діяльності через
забруднення земель хімічними
речовинами, їх засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і поширюється на всі землі
України незалежно від форм їх
власності встановлено Методикою
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Мінекобезпеки
від 27.10.1997 № 171, в редакції від 04.04.2007
(надалі - Методика).

Пунктом 3.1 Методики закріплено, що вона
застосовується під час встановлення
розмірів шкоди від забруднення
(засмічення) земель будь-якого
цільового призначення, що сталося
внаслідок несанкціонованих
(непередбачених проектами, дозволами)
скидів (викидів) речовин, сполук і
матеріалів, внаслідок порушення норм
екологічної безпеки у разі зберігання,
транспортування та проведення
вантажно-розвантажувальних робіт,
використання пестицидів і
агрохімікатів, токсичних речовин,
виробничих і побутових відходів;
самовільного розміщення промислових,
побутових та інших відходів.

Відповідно до п.2 Методики, засмічення
земель - це наявність на території
земельних ділянок сторонніх предметів
і матеріалів.

Землі вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища
(пункт 3.2. Методики).

Відповідно до статті 1 Закону України
„Про відходи" відходами є будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення.

У розумінні вказаної статті відходи не
обов'язково мають бути токсичними,
проте якщо вони утворились в процесі
людської діяльності, то мають бути
утилізовані чи видалені.

Згідно статті 55 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" суб'єкти права власності на
відходи повинні вживати ефективних
заходів для зменшення обсягів
утворення відходів, а також для їх
утилізації, знешкодження або
розміщення; розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людей.

В силу ст.17 Закону України „Про
відходи" суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані: а) запобігати
утворенню та зменшувати обсяги
утворення відходів; б) забезпечувати
приймання та утилізацію використаних
пакувальних матеріалів і тари, в яких
знаходилася продукція цих підприємств,
установ та організацій - суб'єктів
господарської діяльності, або укладати
угоди з відповідними організаціями на
їх збирання та утилізацію; в) визначати
склад і властивості відходів, що
утворюються, а також за погодженням із
спеціально уповноваженими органами
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини; г) на основі
матеріально-сировинних балансів
виробництва виявляти і вести первинний
поточний облік кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, збираються,
перевозяться, зберігаються,
обробляються, утилізуються,
знешкоджуються та видаляються, і
подавати щодо них статистичну
звітність у встановленому порядку; д)
забезпечувати повне збирання, належне
зберігання та недопущення знищення і
псування відходів, для утилізації яких
в Україні існує відповідна технологія,
що відповідає вимогам екологічної
безпеки; е) брати участь у будівництві
об'єктів поводження з відходами; є)
здійснювати організаційні,
науково-технічні та технологічні
заходи для максимальної утилізації
відходів, реалізації чи передачі їх
іншим споживачам або підприємствам,
установам та організаціям, що
займаються збиранням, обробленням та
утилізацією відходів, а також
забезпечувати за власний рахунок
екологічно обґрунтоване видалення тих
відходів, що не підлягають утилізації;
ж) не допускати змішування відходів,
якщо це не передбачено існуючою
технологією та ускладнює поводження з
відходами або не доведено, що така дія
відповідає вимогам підвищення
екологічної безпеки; з) не допускати
зберігання та видалення відходів у
несанкціонованих місцях чи об'єктах; и)
здійснювати контроль за станом місць
чи об'єктів розміщення власних
відходів; і) своєчасно в установленому
порядку сплачувати екологічний
податок, що справляється за розміщення
відходів; ї) надавати місцевим органам
виконавчої влади та органам місцевого
самоврядування, спеціально
уповноваженим органам виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
інформацію про відходи та пов'язану з
ними діяльність, у тому числі про
випадки несанкціонованого попадання
відходів у навколишнє природне
середовище та вжиті щодо цього заходи;
й) призначати відповідальних осіб у
сфері поводження з відходами; к)
забезпечувати розробку в
установленому порядку та виконання
планів організації роботи у сфері
поводження з відходами; л)
відшкодовувати шкоду, заподіяну
навколишньому природному середовищу,
здоров'ю та майну громадян,
підприємствам, установам та
організаціям внаслідок порушення
встановлених правил поводження з
відходами, відповідно до законодавства
України; м) забезпечувати професійну
підготовку, підвищення кваліфікації та
проведення атестації фахівців у сфері
поводження з відходами; н) мати
ліцензії на здійснення операцій у
сфері поводження з небезпечними
відходами і/або на право провадження
діяльності, пов'язаної із збиранням і
заготівлею окремих видів відходів як
вторинної сировини, і/або дозвіл на
транскордонне перевезення небезпечних
відходів; о) мати погоджений із
спеціально уповноваженими органами
виконавчої влади план дій на випадок
виникнення надзвичайної ситуації,
пов'язаної з поводженням з
небезпечними відходами; п) передбачати
при укладанні угод на поставку в
Україну товарної продукції утилізацію
чи вивезення з України використаних
пакувальних матеріалів і тари; р) при
плануванні будівництва або
реконструкції об'єкта поводження з
відходами мати дозвіл на будівництво
або реконструкцію такого об'єкта
відповідно до законодавства про
містобудування; с) мати дозвіл на
експлуатацію об'єкта поводження з
небезпечними відходами; т) виконувати
інші обов'язки, передбачені
законодавством, щодо запобігання
забрудненню навколишнього природного
середовища відходами; суб'єкти
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами укладають
договори з юридичною особою, яка в
установленому порядку визначена
виконавцем послуг на вивезення
побутових відходів на певній
території, на якій знаходиться об'єкт
утворення відходів.

Згідно зі ст.32 Закону України „Про
відходи" з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється: а) вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
спеціально уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів; б)
використовувати результати наукових
досліджень, впроваджувати в практику
винаходи, застосовувати нову техніку,
імпортне устаткування, технології та
системи, якщо вони не передбачають
запобігання чи мінімізацію обсягів
утворення відходів на всіх стадіях
технологічного процесу, їх утилізацію
та безпечне видалення; в) визначати
місця розміщення підприємств,
установок, полігонів, комплексів,
сховищ та інших об'єктів поводження з
відходами, проектувати та будувати
регіональні і міжрегіональні
комплекси оброблення, знешкодження,
утилізації та видалення відходів, якщо
вони не відповідають екологічним та
санітарно-гігієнічним вимогам; г)
приймати рішення про розміщення і
розвиток міст та інших населених
пунктів без визначення технічних та
інших заходів щодо створення умов для
утилізації чи видалення побутових
відходів; д) вводити в дію нові і
реконструйовані підприємства та інші
об'єкти, не забезпечені устаткуванням і
технологіями для безпечного
поводження з відходами, та в разі
відсутності даних, необхідних для
оцінки їх впливу на навколишнє
природне середовище та здоров'я людини,
згідно з установленим порядком; е)
передавати чи продавати небезпечні
відходи громадянам, підприємствам,
установам та організаціям, якщо вони не
забезпечують утилізації чи видалення
цих відходів екологічно безпечним
способом; є) залучати дітей і підлітків
до організованого збирання відходів
(як вторинної сировини), небезпечних
для здоров'я; ж) порушувати строки
переробки відходів, ввезених в Україну
відповідно до встановлених квотами
умов; з) порушувати встановлені квоти
на ввезення в Україну відходів як
вторинної сировини; и) ввезення в
Україну, за винятком транзитного
перевезення, будь-яких відходів з метою
їх зберігання чи видалення;
законодавством України можуть
передбачатися й інші спеціальні заходи
щодо обмеження та запобігання
негативному впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини.

Відповідно до статті 33 Закону України
„Про відходи" зберігання та видалення
відходів здійснюються відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам (за винятком
захоронення); на кожне місце чи об'єкт
зберігання або видалення відходів
складається спеціальний паспорт, в
якому зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів;
видалення відходів здійснюється
відповідно до встановлених
законодавством вимог екологічної
безпеки з обов'язковим забезпеченням
можливості утилізації чи захоронення
залишкових продуктів за погодженням з
державною санітарно-епідеміологічною
службою України; зберігання та
видалення відходів здійснюються в
місцях, визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
види та кількість відходів, загальні
технічні вимоги, заходи безпеки,
відомості щодо утворення, призначення,
методів оброблення відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
зберігання; визначені для зберігання
та видалення відходів місця чи об'єкти
повинні використовуватися лише для
заявлених на одержання дозволу
відходів; забороняється змішування чи
захоронення відходів, для утилізації
яких в Україні існує відповідна
технологія; забороняється
несанкціоноване скидання і розміщення
відходів у тому числі побутових у
підземних горизонтах, на території
міст та інших населених пунктів, на
територіях природно-заповідного фонду,
на землях природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення, в
межах водоохоронних зон та зон
санітарної охорони водних об'єктів, у
інших місцях, що може створювати
небезпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людини; захоронення відходів у надрах
допускається у виняткових випадках за
результатами спеціальних досліджень з
дотриманням стандартів, норм і правил,
передбачених законодавством України.

Таким чином, всупереч твердженням
Відповідача, при засміченні земель не
потрібно встановлювати факт наявність
шкідливих речовин у ґрунтах, вміст яких
перевищує природний фон, що призводить
до кількісних та якісних змін, а
достатньо лише встановлення факту
наявності на земельній ділянці
сторонніх предметів та матеріалів без
відповідних дозволів.

Відповідно до пункту 3.3. Методики факти
забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

Так, Актом перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України за період з 25.09.2012 по 08.10.2012,
актом відбору відходів №10-10-12 від
05.10.2012, Схемою розташування невідомого
відходу зафіксовано, що на території
Відповідача на відкритій земельній
ділянці, загальною площею 42 кв.м. без
твердого суцільного покриття та
обваловки здійснюється тимчасове
зберігання відходів (порошок чорного
кольору), які відносяться до четвертого
класу небезпечності і являються мало
небезпечними.

Відповідно спростовуються посилання
Відповідача на той факт, що в акті
перевірки за період з 25.09.2012 по 08.10.2012
відсутній той факт, що на відкритій
земельній ділянці загальною площею 42
м.кв., прилеглої до будівлі котельні,
розташовані невідомі відходи, які
являють собою порошок чорного кольору
четвертого класу небезпеки; та
твердження, що до акту перевірки не
додана схема розташування земельних
ділянок, на яких виявлено засмічення

Відповідно до пункту 3.5. Методики при
виявленні засмічення визначаються на
місці обсяги засмічення відходами та
інші показники, які необхідні для
визначення розмірів шкоди: об'єм
відходів (м3), що спричинили засмічення,
встановлюють за об'ємними
характеристиками цього засмічення
через добуток площі засмічення
земельної ділянки та товщини шару цих
відходів; товщину шару відходів
ділянки визначають вимірюванням (пункт
3.5.1. Методики).

Пунктом 5.1 Методики передбачено, що
розміри шкоди обчислюються
уповноваженими особами, що здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного
законодавства, на основі актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт засмічення земель, протягом шести
місяців з дня виявлення порушення;
основою розрахунків розміру шкоди від
засмічення земель є нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, що засмічена
(пункт 5.2 Методики).

З наданого розрахунку розміру шкоди,
зумовленої засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
України ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім.
Артема», вбачається, що площа
засміченої земельної ділянки
становить 42 кв.м.; заміри проводились на
місці повіреною мірною рулеткою;
товщину шару відходів ділянки
визначені вимірюванням.

Згідно з пунктом 5.6. Методики довідку
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, що зазнала
засмічення, надають територіальні
органи спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Відповідно до листа ГУ Держкомзему у
Дніпропетровській області вих. №7338/12-10
від 23.10.2012, нормативно грошова оцінка
земельної ділянки, що зазнала
засмічення складає 316,73 грн. за м.кв.

Згідно з пунктом 5.3. Методики відходи,
що спричинили засмічення земельної
ділянки, класифікуються за 4 класами
небезпеки згідно з ДСанПіН 2.2.7.029-99
"Державні санітарні правила і норми;
гігієнічні вимоги щодо поводження з
промисловими відходами та визначення
класу їх небезпеки для здоров'я
населення", що затверджені постановою
Головного державного санітарного
лікаря України від 01.07.99 №29, чинними
нормативними документами у сфері
поводження з відходами (додаток 5);
віднесення відходів, що спричинили
засмічення земельної ділянки, до
категорії небезпечних (токсичних)
відходів здійснюється у відповідності
до чинних нормативних документів у
сфері поводження з відходами,
затверджених у встановленому порядку,
переліків небезпечних (токсичних)
відходів тощо (пункт 5.4 Методики).

Пунктом 5.5. Методик встановлено, що
розмір шкоди внаслідок засмічення
земель визначається за формулою 6: РШЗ =
А х Б х ГОЗ х ПДЗ х КЗЗ х КНВ х КЕГ, (6), де
РШЗ - розмір шкоди від засмічення
земель, грн.; А - питомі витрати на
ліквідацію наслідків засмічення
земельної ділянки, значення якого
дорівнює 0,5; Б - коефіцієнт перерахунку,
що при засміченні земельної ділянки
побутовими, промисловими та іншими
відходами дорівнює 10, а небезпечними
(токсичними) відходами - 100; ГОЗ -
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, що зазнала засмічення, грн./м2;
ПДЗ - площа засміченої земельної
ділянки, м2; КЗЗ - коефіцієнт засмічення
земельної ділянки, що характеризує
ступінь засмічення її відходами, який
визначається за додатком 6; КНВ -
коефіцієнт небезпеки відходів, який
визначається за додатком 5; КЕГ -
коефіцієнт еколого-господарського
значення земель визначається за
додатком 2.

Відповідноо до пунктів 5.7 та 5.8 Методики
значення коефіцієнта засмічення
земельної ділянки (КЗЗ) приймається за
ступенем її засмічення, визначеного в
залежності від об'єму відходів, згідно
з додатком 6; значення коефіцієнта
еколого-господарського значення
земель (КЕГ) приймається відповідно до
категорії земель, що зазнали
засмічення, або їх статусу як таких, що
підлягають особливій охороні, згідно з
додатком 2.

Розмір шкоди, зумовленої засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
України публічним акціонерним
товариством «Дніпроважпапірмаш ім.
Артема", було вірно визначено за
формулою 6 розділу 5 Методики: 0,5 х 10
(коефіцієнт перерахунку при засміченні
земельної ділянки побутовими,
промисловими та іншими відходами) х 316,73
коп. (нормативна грошова оцінка за 1
м.кв. земельної ділянки, розташованої
за адресою 49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Білостоцького,98 згідно листа ГУ
Держкомзему у Дніпропетровській
області вих. №7338/12-10 від 23.10.2012) х 42
(площа земельної ділянки, зайнята
відходами, згідно акту відбору проб
відходів №10-10-12 від 05.10.2012) х 2,5 (за
додатком №6 ступінь засмічення х 1 (за
додатком №5 малонебезбечні відходи IV
класу) х 1 (за додатком №2 -землі
промисловості) = 166 283,25 грн.

В пункті „в" частини 1 статті 211
Земельного кодексу встановлено, що
громадяни та юридичні особи несуть
цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
псування сільськогосподарських угідь
та інших земель, їх забруднення
хімічними та радіоактивними
речовинами і стічними водами,
засмічення промисловими, побутовими та
іншими відходами.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно статті 43 Закону України „Про
відходи" підприємства, установи,
організації та громадяни України, а
також іноземні юридичні і фізичні
особи та особи без громадянства
зобов'язані відшкодувати шкоду,
заподіяну ними внаслідок порушення
законодавства про відходи, в порядку і
розмірах, встановлених законодавством
України.

Пунктом 7 частини 2 статті 69 Бюджетного
кодексу України передбачено, що до
надходжень спеціального фонду
місцевих бюджетів належать 70 відсотків
грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, в тому числі: до сільських,
селищних, міських бюджетів - 50
відсотків, обласних бюджетів та
бюджету Автономної Республіки Крим - 20
відсотків, бюджетів міст Києва та
Севастополя - 70 відсотків.

Прокурор в позовній заяві просить
стягнути з Відповідача шкоди,
заподіяної порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища, у розмірі 30 відсотків (49
884,98 грн.) до спеціального фонду
Державного бюджету України, у розмірі
20% (33 256,65 грн.) до спеціального фонду
обласного бюджету Дніпропетровської
обласної ради, у розмірі 50% (83 141,62 грн.)
до місцевого бюджету
Дніпропетровської міської ради.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги є обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Дніпроважпапірмаш ім.
Артема» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Білостоцького, буд.98, ) 166
283,25 грн. (сто шістдесят шість тисяч
двісті вісімдесят три гривні 25 копійок)
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, з
яких: 49 884,98 грн. (сорок дев'ять тисяч
вісімсот вісімдесят чотири гривні 98
копійок) до спеціального фонду
Державного бюджету України, що
становить 30%; 33 256,65 грн. (тридцять три
тисячі двісті п'ятдесят шість гривень 65
копійок) до спеціального фонду
обласного бюджету Дніпропетровської
обласної ради, що становить 20%; 83 141,62
грн. (вісімдесят три тисячі сто сорок
одна гривня 62 копійки) до спеціального
фонду місцевого бюджету
Дніпропетровської міської ради, що
становить 50%, із зарахуванням коштів на
аналітичний рахунок, відкритий в
головному управлінні Державного
казначейства України за балансовим
рахунком 3311 «Кошти, які підлягають
розподілу між Державним і місцевими
бюджетами».

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Дніпроважпапірмаш ім.
Артема» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Білостоцького, буд.98, ) в
дохід державного бюджету України
(одержувач - Управління Державної
Казначейської Служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська,
, банк одержувача -
відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 3 325,67 грн. (три тисячі триста
двадцять п'ять гривень 67 копійок)
судового збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.07.2014.

Суддя А.Є. Соловйова