м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10707/14 25.06.14

За позовом Комунального підприємства
«Київжитлоспецексплуатація»

до Київського відділення
міжнародної благодійної організації
«Комітет координації сприяння
правоохоронним органам та військовим
формуванням України»

про стягнення 8 424,11 грн

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін :

від позивача: Цимбаліст В.В. -
представник за довіреністю № 155/1/11-01
від 08.01.14

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 25.06.2014 в порядку
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Комунального
підприємства
«Київжитлоспецексплуатація» до
Київського відділення міжнародної
благодійної організації «Комітет
координації сприяння правоохоронним
органам та військовим формуванням
України» про стягнення 8 424,11 грн,
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, 31.08.2009 р. між Комунальним
підприємством «Дирекція з утримання та
обслуговуванням житлового фонду
Святошинського району м. Києва та
Київським відділенням міжнародної
благодійної організації «Комітет
координації сприяння правоохоронним
органам та військовим формуванням
України» був укладений договір № 144
оренди нежитлового приміщення,
загальною площею 18,30 кв.м. за адресою: м.
Київ, вул.. Гната Юри, 9. На підставі
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 10.12.2010 р. №
1112 «Про питання організації управління
у м. Києві» нежитлове приміщення в
будинку № 9 по вул.. Гната Юри у м. Києві
(згідно з по поверховим планом БТІ)
закріплено за КП
«Київжитлоспецексплуатація» на праві
господарського відання та згідно з
актом ОЗ-1 від 01.02.2012 р. передано
Комунальним підприємством «Дирекція з
утримання та обслуговуванням
житлового фонду Святошинського району
м. Києва на баланс позивача. Таким
чином, з 01.02.2012 р. до позивача перейшло
право господарського віддання
нежитлових приміщень в будинку № 9 по
вул.. Гната Юри.

Згідно з Положенням про оренду майна
територіальної громади м. Києва,
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 22.09.2011 р. № 34/6250,
орендодавцем такого майна виступає
Головне управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) а
відповідно до п. 6.3. Положення
отримувачем орендної плати є
підприємство - балансоутримувач.
Відтак, з моменту передачі нежитлового
приміщення в будинку № 9 по вул.. Гната
Юри на баланс позивача, тобто з 01.02.2012 р.,
відповідач як орендар зобов'язаний
сплачувати орендну плату на р/рахунок
позивача.

За доводами позивача, відповідачем
неналежно виконуються зобов'язання за
договором оренди в частині своєчасної
та повної сплати орендних платежів, у
зв'язку з чим у останнього утворилася
заборгованість за період з 01.12.2012 по
30.04.2014 р. у розмірі 8 220,54 грн, з яких 7068,86
грн - заборгованість з орендної плати,
68,88 грн - заборгованість з компенсації
витрат підприємства, 1 082,80 грн -
заборгованість з компенсації витрат
підприємства за користування
земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 03.06.2014 порушено
провадження у справі № 910/10707/14 та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 25.06.2014.

У судове засідання 25.06.2014 представник
позивача з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про дату та час проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 03.06.2014 р. було надіслано на адресу
відповідача, зазначену в позовній
заяві та у витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - 03148 м. Київ, вул. Гната
Юри, буд. 9, отже відповідач не
реалізував своє процесуальне право на
участь в судовому засіданні
господарського суду.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

31 серпня 2009 року на підставі
розпорядження голови Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 692 від 24.06.2009 р. та
ордеру № 187 від 18.08.2009 р., між
Комунальним підприємством «Дирекція з
утримання та обслуговуванням
житлового фонду Святошинського району
м. Києва (надалі - орендодавець) та
Київським відділенням міжнародної
благодійної організації «Комітет
координації сприяння правоохоронним
органам та військовим формуванням
України» (надалі - орендар, відповідач)
був укладений договір № 144 оренди
нежитлового приміщення, на підставі
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
нежитлове приміщення, загальною площею
18,30 кв.м. за адресою: м. Київ, вул.. Гната
Юри, 9.

Згідно з п. 3.1. договору орендна плата
розраховується відповідно до методики
та базових орендних ставок,
затверджених рішенням Святошинської
районної у м. Києві ради № 41 від 31.10.2006
р., і складає 239,22 грн за перший місяць
оренди відповідно до розрахунку
орендної плати (згідно додатку № 1 до
даного договору).

Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
(п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору орендна
плата сплачується орендарем незалежно
від наслідків господарської
діяльності орендаря, щомісячно, не
пізніше 20 числа поточного місяця з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції на рахунок орендодавця,
зазначений у п. 11. даного договору.

Крім орендної плати орендар
відшкодовує орендодавцю амортизаційні
відрахування за орендоване майно та
плату за землю (п. 3.6. договору).

У п. 3.9 договору сторони передбачили, що
у випадку закінчення терміну дії цього
договору орендна плата та інші,
передбачені цим договором платежі,
сплачуються орендарем по день
фактичної здачі орендованого
приміщення згідно акту
прийому-передачі.

Цей договір і діє з 31 серпня 2009 року до 30
липня 2012 року (п. 9.1. Договору).

31.08.2009 р. на виконання умов договору
орендарем за актом приймання-передачі
було передано, а відповідачем прийнято
в тимчасове платне користування об'єкт
оренди, за адресою: вулиця Юри Гната,
будинок 9, загальною площею 18,30 кв.м.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 10.12.2010 р. №
1112 «Про питання організації управління
у м. Києві» нежитлові приміщення в
будинку № 9 по вул.. Гната Юри у м. Києві
(згідно з по поверховим планом БТІ)
закріплено за КП
«Київжитлоспецексплуатація» на праві
господарського відання.

Матеріалами справи підтверджується
факт передачі на згідно з актом ОЗ-1 від
01.02.2012 р. Комунальним підприємством
«Дирекція з утримання та
обслуговуванням житлового фонду
Святошинського району м. Києва на
баланс позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ГК України основу
правового режиму майна суб'єктів
господарювання, на якій базується їх
господарська діяльність, становлять
право власності та інші речові права -
право господарського відання, право
оперативного управління.

Відповідно до ст. 136 ГК України право
господарського відання є речовим
правом суб'єкта підприємництва, який
володіє, користується і
розпоряджається майном, закріпленим за
ним власником (уповноваженим ним
органом), з обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна
за згодою власника у випадках,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами.

За приписами ста 23 Закону України «Про
оренду державного так комунального
майна» в разі переходу права власності
до інших осіб договір оренди зберігає
чинність для нового власника.

Аналогічна позиція міститься в ст. 770
ЦК України, що у разі зміни власника
речі, переданої у найм, до нового
власника переходять права та обов'язки
наймодавця.

Відтак, з огляду на зазначене вище, з
01.02.2012 р. до позивача перейшло право
господарського віддання нежитлових
приміщень в будинку № 9 по вул.. Гната
Юри, в тому числі і приміщення, що є
об'єктом оренди за договором оренди №
144 від 31.08.2009 р.

Згідно з Положенням про оренду майна
територіальної громади м. Києва,
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 22.09.2011 р. № 34/6250,
орендодавцем такого майна виступає
Головне управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) а
відповідно до п. 6.3. Положення
отримувачем орендної плати є
підприємство - балансоутримувач.

Отже, з моменту передачі нежитлового
приміщення в будинку № 9 по вул.. Гната
Юри на баланс позивача, тобто з 01.02.2012 р.,
відповідач як орендар зобов'язаний
сплачувати орендну плату на р/рахунок
позивача.

Як вбачається з пояснень представника
позивача та матеріалів справи після
закінчення строку дії договору оренди
№ 114 від 31.08.2012 р. відповідач продовжує
використовувати вказане нежиле
приміщення без правових підстав, без
договору оренди, не сплачуючи платежів
за фактичне користування.

Відповідно до п. 3.9 договору у випадку
закінчення терміну дії цього договору
орендна плата та інші, передбачені цим
договором платежі, сплачуються
орендарем по день фактичної здачі
орендованого приміщення згідно акту
прийому-передачі.

У матеріалах справи відсутній акт
повернення майна з оренди.

Проте, як свідчать матеріали справи,
відповідач належним чином не виконав
зобов'язання щодо сплати коштів за
користування орендованим приміщенням,
внаслідок чого у відповідача станом на
момент розгляду справи виникла
заборгованість у розмірі 8 220,54 грн, з
яких 7068,86 грн - заборгованість з
орендної плати за період з 01.12.2012 по
20.04.2014 р., 68,88 грн - заборгованість з
компенсації витрат підприємства за
період з 01.08.2012 по 30.04.2014 р., 1 082,80 грн -
заборгованість з компенсації витрат
підприємства за користування
земельною ділянкою за період з 01.09.2012 по
30.04.2014 р.

Факт наявності заборгованості
підтверджується наявними в матеріалах
справи довідкою про нарахування коштів
та надходження платежів, що надана
позивачем.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" строки внесення
орендної плати визначаються у
договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України з наймача справляється
плата, за користування майном, розмір,
якої встановлюється договором оренди.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу
України визначає, що плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Листом № 155/1/03-580 від 07.02.14 позивач
звернувся до відповідача з вимогою про
сплату заборгованості з орендної
плати, однак ні відповіді, ні сплати
заборгованості позивач не отримав.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

На підставі доказів, що забезпечені
позивачем, суд прийшов до висновку
відповідач порушив зобов'язання щодо
своєчасності та повноти здійснення
орендних платежів за час користування
нежилими приміщеннями.

Факт наявності заборгованості зі
сплати орендних платежів відповідачем
не спростовано, доказів сплати
вказаних платежів відповідачем суду не
надано.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача про стягнення
заборгованості у розмірі 8 220,54 грн
підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд
стягнути з відповідача 3 % річних у
розмірі 203,57 грн. за неналежне виконання
зобов'язання щодо сплати орендних та
інших платежів.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Отже, враховуючи факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання щодо сплати орендних та
інших платежів, суд дійшов висновку про
наявність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача 3 %
річних у розмірі 203,57 грн.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України витрати, пов'язані з розглядом
справи, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75 ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Київського відділення
міжнародної благодійної організації
«Комітет координації сприяння
правоохоронним органам та військовим
формуванням України» (03148 м. Київ, вул.
Гната Юри, буд. 9 ідентифікаційний код
33446002) на користь Комунального
підприємства
«Київжитлоспецексплуатація» (01034 м.
Київ, вул. Володимирська, 51-а;
ідентифікаційний код 03366500) 7 068 (сім
тисяч шістдесят вісім) грн 86 коп. -
заборгованості з орендної плати; 68
(шістдесят вісім) грн 88 коп. -
заборгованості з компенсації витрат
підприємства; 1 082 (одну тисячу
вісімдесят дві) грн 80 коп. -
заборгованості з компенсації витрат
підприємства за користування
земельною ділянкою; 203 (двісті три) грн 57
коп. - 3 % річних та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 01.07.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.