ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.2014
Справа № 905/2205/14

Господарський суд Донецької області у
складі: головуючого судді Кротінової
О.В., суддів Уханьової О.О., Риженко Т.М.,

при секретарі судового засідання
Захаровій В.Б.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області, ,

до відповідача, Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії, м.Донецьк, ,

про стягнення 65 354,91 грн.,-

за участю уповноважених представників:

від позивача: Позняр С.В. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився,-

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошувалась
перерва з 29.04.2014р. по 27.05.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії, м.Донецьк, про стягнення 65
354,91 грн., у тому числі 59 326,25 грн. суми
боргу за спожиту активну
електроенергію, за період листопад 2013р.
- січень 2014р., 5 394,29 грн. суми боргу за
спожиту реактивну електроенергію, за
період листопад 2013р. - січень 2014р., 290,02
грн. інфляційних витрат нарахованих у
період з 01.12.2013р. по 31.01.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті електричної
енергії за період листопад 2013р. - січень
2014р., 344,35грн. 3% річних, нарахованих у
період з 01.12.2013р. по 31.01.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті електричної
енергії за період листопад 2013р. - січень
2014р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладання договору на
користування електричною енергією №618
від 14.11.2000р. із відповідачем, неналежне
виконання останнім за ним своїх
зобов'язань з оплати вартості активної
та реактивної електроенергії по
рахункам за листопад 2013р. - січень 2014р.,
внаслідок чого утворилась
заборгованість та виникли підстави для
нарахування 3% річних, інфляційних
витрат.

На підтвердження викладених обставин
позивачем надано розрахунок заявлених
позовних вимог, у копіях: договір на
користування електричною енергією №618
від 14.11.2000р. із додатками №5, №10,
додаткові угоди №1 від 13.12.2007р., №2 від
13.12.2007р. до правочину з довіреністю
відповідача №102 від 23.05.2013р. та
додатками №8 до договору на 2013р.-2014р.,
протокол розбіжностей до договору №618
від 14.11.2011р. з додатковими угодами №1 та
№2 (від 13.12.2007р.), акти
прийняття-передавання товарної
продукції (електроенергії) за листопад
2013р. - січень 2014р., рахунки за активну та
реактивну електроенергію №618 за
листопад 2013р. - січень 2014р., свідоцтво
про державну реєстрацію юридичної
особи відповідача, а також копії
документів, що підтверджують правовий
статус підприємства.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує посиланням на ст.ст.1, 3, 11, 16,
258, 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу
України, ст.ст.20, 174, 193, 231-232
Господарського кодексу України, ст.ст.1,
2, 12 Господарського процесуального
кодексу України, ст.ст.26, 27 Закону
України «Про електроенергетику» та
положення Правил користування
електричною енергією.

23.04.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
представником позивача подано
клопотання №51юр/14 від 22.04.2014р., за
змістом якого повідомлено, що в
проваджені господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує господарський
спір, немає справи між тими ж сторонами,
про той же предмет та з тих же підстав, а
також зазначено про відсутність
рішення цих органів з означеного спору,
а також до матеріалів справи долучено
копії: постанови Національної комісії,
що здійснює Державне регулювання у
сфері енергетики «Щодо встановлення на
грудень 2013 року роздрібних тарифів на
електроенергію з урахуванням
граничних рівнів тарифів при
поступовому переході до формування
єдиних роздрібних тарифів для
споживачів на території України» №1487
від 22.11.2013р., постанови Національної
комісії, що здійснює Державне
регулювання у сфері енергетики «Щодо
встановлення на листопад 2013 року
роздрібних тарифів на електроенергію з
урахуванням граничних рівнів тарифів
при поступовому переході до формування
єдиних роздрібних тарифів для
споживачів на території України» №1365
від 24.10.2013р., постанови Національної
комісії, що здійснює Державне
регулювання у сфері енергетики «Щодо
встановлення на січень 2014 року
роздрібних тарифів на електроенергію з
урахуванням граничних рівнів тарифів
при поступовому переході до формування
єдиних роздрібних тарифів для
споживачів на території України» №1740
від 26.12.2013р., протокол розбіжностей за
договором №618 від 14.11.2000р. з додатковими
угодами №1 та №2 (від 13.12.2007р.), лист
№105.1/5147 від 10.04.2014р. разом з актом звірки
розрахунків та доказом його надіслання
на адресу відповідача, ухвали
господарського суду Донецької області
від 10.12.2013р. по справі №42/74Б.

19.05.2014р. від відповідача надійшов
відзив №01-1/58-юр від 15.05.2014р. на позовну
заяву, який долучено до матеріалів
справи. Проте даний відзив не
приймається до уваги судом, оскільки
його підписано не уповноваженою особою
ОСОБА_2, зважаючи на сплив за станом на
13.05.2014р. строку дії довіреності
№01-1/126-юр від 13.05.2013р., копія якої
міститься в матеріалах справи.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 26.05.2014р. справу №905/2205/14 передано на
розгляд колегії суддів у
вищенаведеному складі.

У судових засіданнях представник
позивача визначив вірним період за
який нараховано 3% річних у розмірі 344,35
грн., у зв'язку із несвоєчасним
виконанням грошових зобов'язань по
оплаті електричної енергії листопад
2013р. по січень 2014р., та вказав його у
наступному: з 22.11.2013р. по 28.02.2014р., про що
також 19.06.2014р. надав письмові пояснення.

Керуючись ст.22 Господарського
процесуального кодексу України дане
прийнято судом та справа розглядається
з урахуванням наведеного.

Одночасно, представником позивача, у
судових засіданнях підтверджено
визначення періоду прострочення,
прийнятого для нарахування
інфляційних витрат з 01.12.2013р. по 31.01.2014р.
за зобов'язаннями листопада 2013р., з
01.01.2014р. по 31.01.2014р. за зобов'язаннями
грудня 2013р.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, витребувані
судом документи не представив. Про час
та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, за
наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Судовими доказами за
визначенням статей 32-38 Господарського
процесуального кодексу України слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства , але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

14.11.2000р. між Донецькими електричними
мережами Відкритого акціонерного
товариства «Донецькобленерго»
(нині-Публічне акціонерне товариство
«ДТЕК Донецькобленерго»)
(далі-Електропостачальна організація)
та Донецьким державним
науково-дослідним інститутом чорної
металургії (далі-Споживач) укладено
договір на користування електричною
енергією №618, згідно з яким
Електропостачальна організація
зобов'язалась постачати електричну
енергію у відповідності з умовами
договору, а Споживач своєчасно
проводити сплату за використану
електричну енергію та виконувати інші
умови, визначені даним договором.

За умовами вказаного договору
Електропостачальна організація,
зокрема, за регульованим тарифом
зобов'язалась відпускати Споживачу
електроенергію, як різновид
промислової продукції в межах 35,0 кВт
приєднаної (дозволеної до
використання) потужності згідно з
визначеними йому цим договором умовами
та величинами постачання
електроенергії та потужності (додаток
№1) (п.2.1 договору), а Споживач -
сплачувати за використану електричну
енергію та потужність, а також вносити
всі інші платежі за розрахунковий
період згідно з діючими в цей період
тарифами, індексом цін та умовами цього
договору (п.4.1 договору).

Договір укладено на строк до 31 грудня
2005р., набирає чинності з дня його
підписання та вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку не буде заявлено
однією із сторін про відмову від цього
договору або його перегляд (п.16
договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у
період, за який виник спір, сторони
перебували у договірних відносинах, що
ними не заперечується.

Відповідно до п.7 додатку №5 «Порядок
розрахунків» до означеного правочину,
остаточний розрахунок Споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
Постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії визначеного на підставі
показів розрахункових засобів обліку
(або розрахунковим шляхом) з
урахуванням сум, що надійшли від
Споживача. За результатами
розрахункового періоду Споживачем та
Постачальником електричної енергії
визначається фактичний обсяг
поставленої споживачу електричної
енергії та оформлюється додатком №22
«Акт прийняття-передавання товарної
продукції».

Для проведення остаточного розрахунку
Споживач у термін до 3 робочих днів з
дня закінчення розрахункового періоду
повинен отримати в розрахунковому
відділі відповідного РЕМ рахунок на
оплату електричної енергії. Цей
рахунок має бути оплачений Споживачем
протягом 5 банківських днів з дня його
отримання, якщо Споживач здійснює
оплату самостійно, та 10 банківських
днів, якщо Споживач здійснює оплату
через свою головну структуру. В разі
неявки Споживача для отримання рахунку
Постачальник направляє рахунок
Споживачу рекомендованим листом. У
такому разі рахунок вважається
отриманим споживачем з дня його
відправлення.

Пунктом 9 вказаного додатку
встановлені тотожні терміни сплати за
надання послуг з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії.

Матеріали справи містять акти
прийняття-передавання товарної
продукції (електроенергії) за листопад
2013р. від 14.11.2013р., грудень 2013р. від
16.12.2013р., січень 2014р. від 14.01.2014р., що
підписані сторонами та скріплені
печатками. Згідно даних актів обсяги
спожитої відповідачем електроенергії
наступні:

- у листопаді 2013 року: активна
електроенергія - 11255 кВт/год на суму 13
943,59 грн., реактивна електроенергія - 30351
кВАр/год на суму 2 908,14 грн.;

- у грудні 2013 року: активна
електроенергія - 18341 кВт/год на суму 22
722,30грн., реактивна електроенергія - 28607
кВАр/год на суму 1494,84 грн.;

- у січні 2014 року: активна
електроенергія - 18291 кВт/год на суму 22
660,36грн., реактивна електроенергія - 22994
кВАр/год на суму 991,31 грн.

З представлених суду доказів
вбачається, що позивачем відповідачу
виставлені рахунки відповідно до
договору на користування електричною
енергією №618 від 14.11.2000р., за спожиту
електроенергію у визначений спірний
період.

Відповідно до ст.275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського
кодексу України розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й
частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ)
договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без
договору не допускається.

За умовами п. 6.1. ПКЕЕ, розрахунки
споживача за використану електричну
енергію здійснюються за розрахунковий
період відповідно до умов договору.
Розрахунковий період становить один
місяць, за винятком випадку,
передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.
Обсяги електричної енергії, які
підлягають оплаті, мають визначатися
відповідно до даних розрахункового
обліку електричної енергії про її
фактичне споживання за винятком
випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено,
що споживач електричної енергії
зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої
електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та рахунків, виставлених
на підставі актів про порушення цих
Правил та умов договору.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, позивач свої зобов'язання
виконав належним чином, поставив
відповідачеві за період з листопада
2013р. по січень 2014р. активної
електричної енергії у обсязі 47 887
кВт/год на загальну суму 59 326,25 грн. та
реактивної електричної енергії у
обсязі 81 952 кВт/год на загальну суму 5
394,29 грн., а відповідач її прийняв без
заперечень, що підтверджується
відповідними актами
прийняття-передавання електроенергії.

Рахунки на оплату спожитої у листопаді
2013р. активної електроенергії на суму 13
943,59 грн. та реактивної електроенергії
на суму 2 908,14 грн. отримано відповідачем
14.11.2013р., рахунок за грудень 2013р. на суму
вартості активної електроенергії у
розмірі 22 722,30 грн. та реактивної
електроенергії у розмірі 1 494,84 грн.
отримано відповідачем 16.12.2013р., рахунок
за січень 2014р. на суму вартості
активної електроенергії у розмірі 22
660,36 грн. та реактивної електроенергії у
розмірі 991,31 грн. отримано відповідачем
14.01.2014р., про що свідчать відповідні
відмітки на цих документах.

Повноваження особи, яка узгодила
обсяги переданої позивачем
електроенергії та здійснила приймання
рахунків до сплати із зазначенням
відсутності заперечень у них,
підтверджуються довіреністю
відповідача №102 від 23.05.2013р. (копія
наявна у матеріалах справи).

Разом з цим, відповідач розрахунки за
спожиту активну та реактивну
електроенергію у визначений спірний
період не здійснив, у зв'язку з чим
порушив строки обумовлені сторонами у
договорі.

Так, приймаючи до уваги викладені
обставини справи, вбачається, що
позивачем належним чином доведено факт
виконання обов'язку щодо поставки
активної та реактивної електроенергії
за спірним правочином протягом
листопада 2013р.-січня 2014р., вартістю у
вищенаведених розмірах та невиконання
відповідачем в порушення статей 525 та 526
Цивільного кодексу України, які
передбачають, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, причому одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, цього грошового
зобов'язання.

Відповідачем доказів сплати вартості
цієї поставленої активної
електроенергії у загальному розмірі 59
326,25 грн. та реактивної електроенергії у
розмірі 5 394,29 грн. суду не представлено.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення сум
основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового
зобов'язання на підставі статті 625
Цивільного кодексу України тягне за
собою обов'язок сплати суми боргу з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних з простроченої суми за весь час
несвоєчасного виконання обов'язку щодо
сплати відповідних сум, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 8 додатку №5 до договору на
користування електричною енергією
сторони обумовили, що у разі
несвоєчасної оплати встановлених
даним додатком нарахувань
Постачальник проводить Споживачу
нарахування за весь час прострочення, у
тому числі за день оплати, зокрема, 3%
річних з простроченої суми. При цьому
сума грошового зобов'язання повинна
бути оплачена Споживачем з урахуванням
встановленого індексу інфляції.

За розрахунком позивача загальна сума
інфляційних витрат за прострочення
основного зобов'язання становить 290,02
грн. (нарахування здійснено у період з
01.12.2013р. по 31.01.2014р. за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті активної та реактивної
електроенергії за листопад
2013р.-грудень 2013р., щодо кожної із сум);

3% річних - 344,35 грн. (фактично нараховані
за період з 22.11.2013р. по 28.02.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної та
реактивної електроенергії за період
листопад 2013р.-січень 2014р. щодо кожної із
сум, по мірі виникнення зобов'язання з
їх сплати).

Перевіривши арифметичний розрахунок
даних позовних вимог за допомогою
програми інформаційно-пошукової
системи «Законодавство» у
відповідності до методики, що
міститься в п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду №01-06/928/2012
від 17.07.2012р., суд дійшов висновку про
задоволення 3% річних у розмірі
визначеному позивачем, інфляційних
витрат частково - в сумі 166,56 грн.

Судові витрати підлягають розподілу з
урахуванням норм статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, до Донецького
державного науково-дослідного
інституту чорної металургії, м.Донецьк,
про стягнення 65 354,91 грн., у тому числі 59
326,25 грн. суми боргу за спожиту активну
електроенергію, за період листопад 2013р.
- січень 2014р., 5 394,29 грн. суми боргу за
спожиту реактивну електроенергію, за
період листопад 2013р. - січень 2014р., 290,02
грн. інфляційних витрат нарахованих у
період з 01.12.2013р. по 31.01.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті електричної
енергії за період листопад 2013р. - січень
2014р., 344,35грн. 3% річних, нарахованих у
період з 22.11.2013р. по 28.02.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті електричної
енергії за період листопад 2013р. - січень
2014р., задовольнити частково.

2. Стягнути з Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії (83017, м.Донецьк, Калінінський
район, бул.Шевченка, б.26, , банківські реквізити не
зазначено) на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м.Горлівка, пр-т.Леніна, буд.11,
, банківські реквізити
не зазначено) 65 231,45 грн., у тому числі 59
326,25 грн. суми боргу за спожиту активну
електроенергію, за період листопад 2013р.
- січень 2014р., 5 394,29 грн. суми боргу за
спожиту реактивну електроенергію, за
період листопад 2013р. - січень 2014р., 166,56
грн. інфляційних витрат нарахованих у
період з 01.12.2013р. по 31.01.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті електричної
енергії за період листопад 2013р. - січень
2014р., 344,35грн. 3% річних, нарахованих у
період з 01.12.2013р. по 31.01.2014р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті електричної
енергії за період листопад 2013р. - січень
2014р., а також відшкодування сплаченого
судового збору в сумі 1 823,55 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. В судовому засіданні 19.06.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та
підписано 24.06.2014р.

Головуючий суддя
О.В.
Кротінова

Суддя
О.О. Уханьова

Суддя
Т.М. Риженко