РІШЕННЯ

"24" червня 2014 р.Справа № 921/505/14-г/17

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магістр-Д", м.
Тернопіль

до відповідача: Державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство", м.Тернопіль

про стягнення 35 642,74грн.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, адвокат, довіреність
№8 від 15.05.2014р.;

відповідача: Голуб М.Г., уповноважений,
довіреність №б/н від 01.06.2014р.

В судовому засіданні представникам
сторін роз'яснено їх процесуальні
права та обов'язки, передбачені
статтями 20, 22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Судом в порядку ст. 811 ГПК України
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася у зв'язку з
відсутністю клопотань.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Магістр-Д",
м.Тернопіль звернулося 21.05.2014р. до
господарського суду Тернопільської
області з позовом до Державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство", м. Тернопіль, про
стягнення заборгованості в сумі 35 642,74
грн. посилаючись на неналежне
виконання відповідачем грошового
зобов'язання за договором про
закупівлю товарів за державні кошти №02
від 01.03.2012р., в тому числі 27182,69 грн.
основного боргу, 5792,59 грн. - 3% річних та
2667,46 грн. інфляційних нарахувань.

Позов обґрунтовується копією договору
про закупівлю товарів за державні
кошти №02 від 01.03.2012р.; копіями
видаткових накладних №РН-0000209 від
05.03.2012р., №РН-0000249 від 22.03.2012р., №РН-0000276
від 29.03.2012р., №РН-0000339 від 12.04.2012р.,
№РН-0000382 від 26.04.2012р., №РН-0000424 від
07.05.2012р., №РН-0000504 від 25.05.2012р., №РН-0000516
від 29.05.2012р., №РН-0000547 від 06.06.2012р..
№РН-0000559 від 08.06.2012., №РН-0000593 від
19.06.2012р., №РН-0000594 від 19.06.2012р., №РН-0000707
від 11.07.2012р., №РН-0000713 від 13.07.2012р.,
№РН-0000714 від 13.07.2012р., №РН-0000755 від
25.07.2012р., №РН-0000756 від 25.07.2012р., №РН-0000869
від 14.08.2012р., №РН-0000914 від 29.08.2012р.,
№РН-0000916 від 29.08.2012р., №РН-0000994 від
18.09.2012р., №РН-0001034 від 25.09.2012р., №РН-0001047
від 27.09.2012р., №РН-0001049 від 27.09.2012р.,
№РН-0001121 від 08.10.2012р., №РН-0001208 від
29.10.2012р., №РН-0001212 від 29.10.2012р., №РН-0001246
від 01.11.2012р., №РН-0001334 від 27.11.2012р.,
№РН-0001454 від 27.12.2012р., №РН-0000053 від
22.01.2013р., №РН-0000147 від 22.02.2013р., №РН-0000387
від 30.04.2013р., №РН-0000518 від 30.05.2013р.,
№РН-0000608 від 25.06.2013р., №РН-0000820 від
31.07.2013р., №РН-0000945 від 20.08.2013р., №РН-0001149
від 27.09.2013р., №РН-0001319 від 28.10.2013р.,
№РН-0001531 від 05.12.2013р., №РН-0000352 від
28.04.2014р.; копіями довіреностей №001135 від
05.03.2012р., №158 від 22.03.2012р., №001149 від
29.03.2012р., №001157 від 12.04.2012р., №001178 від
26.04.2012р., №001207 від 07.05.2012р., №001128 від
29.05.2012р., №001248 від 06.06.2012р., №001245 від
19.06.2012р., №001204 від 11.07.2012р., №001290 від
25.07.2012р., №001331 від 13.08.2012р., №001329 від
29.08.2012р., №001356 від 18.09.2012р., №001351 від
27.09.2012р., №001378 від 08.10.2012р., №001398 від
29.10.2012р., №001433 від 01.11.2012р., №001411 від
27.11.2012р., №001468 від 27.12.2012р., від 22.01.2013р.,
від 22.02.2013р., №001594 від 30.04.2013р., №001037 від
30.05.2013р., №001644 від 28.06.2013р., №001686 від
31.07.2013р., №001705 від 20.08.2013р., №001736 від
27.09.2013р., від 28.10.2013р., від 05.12.2013р., від
28.04.2014р.; копіями банківських виписок по
рахунку; копією акту звірки
взаєморозрахунків за період з 01.01.2013р.
по 31.12.2013р.; розрахунками позовних
вимог; актом приймання - передачі
послуг 20.05.2014р.; копією квитанції №20 від
20.05.2014р.; іншими матеріалами.

Ухвалою суду від 22.05.2014р. порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 10.06.2014р., з
відкладенням судового засідання на
24.06.2014р. в порядку ст. 77 ГПК України у
зв'язку з неявкою відповідача та через
неподання ним витребуваних судом
документів.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлений позов.
На вимогу суду, викладену в ухвалах
господарського суду від 22.05.2014р. про
порушення провадження по справі та від
10.06.2014р. про відкладення розгляду
справи, надав підписаний сторонами акт
звірки взаємних розрахунків за період
з 01.03.2012р. по 01.06.2014р., складений згідно
договору №2 від 01.03.2012р.; виписки по
банківському рахунку позивача; власне
письмове підтвердження того, що у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує господарський
спір, немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет, з тих же
підстав, а також немає рішення цих
органів з такого спору; договір про
надання юридичних (адвокатських)
послуг від 15.05.2014р. за №15/05/14; вимогу від
08 березня 2014р. про погашення 27182,69грн.
заборгованості із доказами її вручення
відповідачу (рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення долучено до матеріалів
справи).

Крім того, позивач просив стягнути з
відповідача 2500,00грн. вартості послуг
адвоката ОСОБА_1, понесених за надання
правової допомоги у відповідності до
договору про надання юридичних послуг
від 15.05.2014р. за №15/05/14.

Відповідач проти позову заперечень не
заявив. Втім, його представник в
судовому засіданні 24.06.2014р. заявив усне
клопотання про надання розстрочки
виконання рішення господарського суду
на один рік, з огляду на скрутне
фінансове становище лісгоспу.

Суд заявлене клопотання відхиляє,
оскільки за правилами ст.ст.32, 34 ГПК
України господарське судочинство
здійснюється на підставі письмових
доказів. Таким чином, беручи до уваги
недотримання відповідачем відповідних
вимог процесуального закону щодо
письмової форми заяви унеможливлює її
розгляд в даному судовому засіданні,
тобто до прийняття рішення у справі
згідно п.6 ст.83 ГПК України, та зважаючи
на відсутність доказів на
підтвердження скрутного фінансового
становища державного підприємства.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
додатково представлені докази в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, господарський
суд встановив наступне.

01 березня 2012р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Магістр-Д",
як Продавцем та Державним
підприємством "Тернопільське лісове
господарство", як Покупцем, укладено
договір про закупівлю товарів за
державні кошти №02 (далі - Договір),
згідно умов якого Продавець
зобов'язався на протязі лютого - грудня
2012р. поставити Покупцю товари згідно п.
1.2. Договору (дизельне паливо в
кількості 100000 літрів), а Покупець, в
свою чергу, зобов'язався прийняти і
оплатити товар (п. 1.1. Договору).

Згідно п.п. 5.1., 5.2. Договору термін
поставки товарів визначено сторонами:
протягом трьох днів згідно заявки.
Доставка товару здійснюється окремими
партіями та за заявками Покупця його
транспортом або транспортом Продавця.

Як стверджує позивач і це випливає з
матеріалів справи, на виконання умов
укладеного договору, Товариством на
підставі видаткових накладних №РН-0000209
від 05.03.2012р., №РН-0000249 від 22.03.2012р.,
№РН-0000276 від 29.03.2012р., №РН-0000339 від
12.04.2012р., №РН-0000382 від 26.04.2012р., №РН-0000424
від 07.05.2012р., №РН-0000504 від 25.05.2012р.,
№РН-0000516 від 29.05.2012р., №РН-0000547 від
06.06.2012р.. №РН-0000559 від 08.06.2012., №РН-0000593
від 19.06.2012р., №РН-0000594 від 19.06.2012р.,
№РН-0000707 від 11.07.2012р., №РН-0000713 від
13.07.2012р., №РН-0000714 від 13.07.2012р., №РН-0000755
від 25.07.2012р., №РН-0000756 від 25.07.2012р.,
№РН-0000869 від 14.08.2012р., №РН-0000914 від
29.08.2012р., №РН-0000916 від 29.08.2012р., №РН-0000994
від 18.09.2012р., №РН-0001034 від 25.09.2012р.,
№РН-0001047 від 27.09.2012р., №РН-0001049 від
27.09.2012р., №РН-0001121 від 08.10.2012р., №РН-0001208
від 29.10.2012р., №РН-0001212 від 29.10.2012р.,
№РН-0001246 від 01.11.2012р., №РН-0001334 від
27.11.2012р., №РН-0001454 від 27.12.2012р., №РН-0000053
від 22.01.2013р., №РН-0000147 від 22.02.2013р.,
№РН-0000387 від 30.04.2013р., №РН-0000518 від
30.05.2013р., №РН-0000608 від 25.06.2013р., №РН-0000820
від 31.07.2013р., №РН-0000945 від 20.08.2013р.,
№РН-0001149 від 27.09.2013р., №РН-0001319 від
28.10.2013р., №РН-0001531 від 05.12.2013р., №РН-0000352
від 28.04.2014р. передано, а відповідачем
через своїх представників, які діяли на
підставі довіреностей на отримання ТМЦ
№001135 від 05.03.2012р., №158 від 22.03.2012р., №001149
від 29.03.2012р., №001157 від 12.04.2012р., №001178 від
26.04.2012р., №001207 від 07.05.2012р., №001128 від
29.05.2012р., №001248 від 06.06.2012р., №001245 від
19.06.2012р., №001204 від 11.07.2012р., №001290 від
25.07.2012р., №001331 від 13.08.2012р., №001329 від
29.08.2012р., №001356 від 18.09.2012р., №001351 від
27.09.2012р., №001378 від 08.10.2012р., №001398 від
29.10.2012р., №001433 від 01.11.2012р., №001411 від
27.11.2012р., №001468 від 27.12.2012р., від 22.01.2013р.,
від 22.02.2013р., №001594 від 30.04.2013р., №001037 від
30.05.2013р., №001644 від 28.06.2013р., №001686 від
31.07.2013р., №001705 від 20.08.2013р., №001736 від
27.09.2013р., від 28.10.2013р., від 05.12.2013р., від
28.04.2014р., отримано зазначений в
накладних товар (дизельне паливо) на
загальну суму 610213,30 грн. Факт отримання
товару відповідачем підтверджується
підписами відповідальних осіб на
видаткових накладних, котрі скріплено
печаткою юридичної особи відповідача,
зазначеними вище довіреностями на
отримання ТМЦ, а також не заперечено
відповідачем у справі.

Розділами 3, 4 Договору сторонами
визначено ціну договору та порядок
здійснення оплати за отриманий товар.
Згідно п.3.1 Договору його ціна
становить 1010000,00 грн. (з ПДВ) розрахунки
проводяться Покупцем після
пред'явлення Продавцем накладної на
оплату товару за кожну партію окремо у
безготівковій формі із застосуванням
платіжного доручення (п.п.4.1, 4.2.
Договору).

Як свідчать матеріали справи, між
сторонами виникли правовідносини з
купівлі - продажу товару, що
регулюються § 1 глави 54 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до статті 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу, продавець
зобов'язується передати товар у
власність другій стороні, а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
товар і сплатити за нього певну
грошову суму.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст.526 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару, а згідно ч. 2 цієї
статті передбачено, що покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Матеріали справи свідчать, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Магістр-Д" свої
зобов'язання по договору №02 виконувало
належним чином, відпустивши ДП
"Тернопільське лісове господарство"
дизельне паливо впродовж березня -
грудня 2012р., 2013р. та квітні 2014р. на
загальну суму 610213,30 грн., однак
відповідачем у строк, вказаний у п. 4.1.
договору та згідно приписів ст. 692 ЦК
України, не проведено в повній мірі
розрахунків за отриманий товар,
внаслідок чого станом на 01.06.2014р.
заборгованість Підприємства по
Договору №02 від 01.03.2012р. становить 27182,69
грн. (з урахуванням часткової оплати
товару в загальній сумі 583030,61 грн., що
підтверджується копіями банківських
виписок по рахунку позивача за 08.05.2012р.,
30.05.2012р., 05.06.2012р., 21.06.2012р., 09.07.2012р.,
17.07.2012р., 18.07.2012р., 01.08.2012р., 30.08.2012р.,
06.09.2012р., 10.09.2012р., 28.09.2012р., 31.10.2012р.,
01.11.2012р., 13.11.2012р., 27.11.2012р., 27.12.2012р.,
29.12.2012р., 01.03.2013р., 05.03.2013р., 10.04.2013р.,
12.04.2013р., 31.05.2013р., 15.07.2013р., 19.07.2013р.,
15.08.2013р., 27.09.2013р., 30.09.2013р., 04.10.2013р.,
31.10.2013р., 05.12.2013р. та не заперечується
сторонами у справі).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений термін його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України та ст.ст.
1, 2 ГПК України кредитору належить
право у судовому порядку вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Доказів, що підтверджують виконання
відповідачем зобов'язання щодо оплати
відпущеного йому товару в повній мірі
та відновлення тим самим порушених
майнових прав кредитора на момент
розгляду спору судом, у матеріалах
немає.

Отже, доводи позивача про порушення
його майнових прав на суму 27182,69 грн.
основного боргу є правомірними,
документально підтвердженими
первинними документами та не
спростованими відповідачем в
установленому законом порядку, навпаки
визнаними відповідачем шляхом
підписання актів звірки
взаєморозрахунків за період з 01.01.2013р.
по 31.12.2013р. та з 01.03.2012р. по 01.06.2014р., а тому
згідно ст. 15 ЦК України, порушене право
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магістр-Д" підлягає
судовому захисту шляхом примусового
стягнення з відповідача 27182,69 грн.
боргу.

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оцінивши подані позивачем розрахунки
трьох відсотків річних в розмірі 5792,59
грн. та розрахунок інфляційних
нарахувань в розмірі 2667,46грн.,
здійснені по кожній накладній окремо,
нарахованих з моменту виникнення
прострочки за період з 05.03.2012р. по
21.05.2014р. та з урахуванням часткової
оплати товару, суд, здійснивши власний
арифметичний їх розрахунок, вважає
дані вимоги обґрунтованими і такими, що
відповідають вимогам закону та умовам
договору, відтак, вимоги позивача
задовольняються в цій частині в
заявленій сумі.

У зв'язку з наведеним, позовні вимоги як
обґрунтовано заявлені, не заперечені
належними доказами відповідачем у
справі, підлягають до задоволення
повністю в сумі 35642,74грн., з яких
27182,69грн. основного боргу, 5792,59грн. трьох
відсотків річних та 2667,46грн.
інфляційних нарахувань.

Також, правомірними, такими, що
ґрунтуються на положеннях статті 44, ч. 5
ст. 49 ГПК України є вимоги про стягнення
з відповідача судових витрат в розмірі
2500,00 грн., понесених за надання
юридичних послуг адвокатом ОСОБА_1 по
підготовці та веденні справи про
стягнення боргу, виходячи з такого.

Статтею 59 Конституції України
гарантується можливість отримання
правової допомоги, що пов'язується з
вільним вибором "захи сника своїх прав".
Відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуаль ного
кодексу України до складу судових
витрат у господарсь кому судочинстві
можуть включатися витрати на оплату
послуг лише адвоката. Подібний статус
мають виключно особи, визначені у ст. 6
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність".

Стаття 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає відшкодування позивачу сум
в якості судових витрат, які були
сплачені ним за отримання послуг
адвоката.

З матеріалів справи випливає, що
правова допомога по оформленню даного
позову надавалася позивачу адвокатом
ОСОБА_1 (свідоцтво про право заняття
адвокатською діяльністю № 511 від
29.06.2008р.), факт надання послуг та
вартість понесених Товариством витрат
підтверджується наданим суду актом
приймання-передачі наданих послуг від
20.05.2014р. та квитанцією до прибуткового
касового ордера №20 від 20.05.2014р., тому
оцінивши представлені докази в
сукупності, суд вважає, що розмір
понесених витрат є співрозмірним з
заявленою сумою позовних вимог, відтак,
такі витрати слід включити до складу
судових витрат по даній справі, котрі
підлягають відшкодуванню з Державного
підприємства "Тернопільське лісове
господарство", м. Тернопіль.

Судові витрати, в силу ст. 49 ГПК України,
покладаються на відповідача.

В судовому засіданні 24.06.2014р.,
відповідно до ст. 85 ГПК України,
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення суду.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 11,
15, 16, 22, 95, 509, 525-526, 530, 625, 692 ЦК України,
ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, ст.ст. 1, 2, 42-47,
22, 33, 34, 43, 44, 49, 811, 82-85, 116, 117 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Тернопільське лісове господарство",
м.Тернопіль, вул. Багата, 5А,
ідентифікаційний код 00993024, - 27182
(двадцять сім тисяч сто вісімдесят
дві)грн.69коп. основного боргу, 5792 (п'ять
тисяч сімсот дев'яносто дві)грн.59коп.
три відсотки річних, 2667(дві тисячі
шістсот шістдесят сім)грн. 46коп.
інфляційних нарахувань та 4327(чотири
тисячі триста двадцять сім)грн.00коп.
судових витрат на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Магістр-Д",
м. Тернопіль, вул. Острозького, 47,
ідентифікаційний код 21141124.

Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони та прокурор
мають право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення, через місцевий
господарський суд.

Повний текст рішення складено "25"
червня 2014 року.

Суддя
Н.О. Андрусик