м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10600/14 20.06.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна»доПублічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія
«Гарант-Авто»простягнення 9176 грн 02
коп.Представники: від позивача:
Амєліна О. О. - представник за
довіреністю № 12 від 02.01.2014від
відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.05.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» з вимогами до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» про
стягнення 9176 грн 22 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів не виконав
зобов'язання щодо відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди майну
власника автотранспортного засобу
засобу Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1,
водієм транспортного засобу ГАЗ 330202,
державний номер НОМЕР_2, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована відповідачем відповідно
до Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4694741, та
право вимоги за якою перейшло до
позивача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/10600/14 та справу призначено
до розгляду на 20.06.2014.

Представник відповідача у судове
засідання 20.06.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, вимоги суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином за
адресою, зазначеною у Спеціальному
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18763154 від 30.05.2014, про
що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 017, наявне у
матеріалах справи.

У судове засідання 20.06.2014 з'явився
представник позивача та надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 20.06.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про
дорожньо-транспортну пригоду № 9247225 та
постанови Шевченківського районного
суду міста Києва від 02.09.2013 у справі №
761/21606/13-п встановлено, що 13.08.2013 о 13
годині 05 хвилин ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки ГАЗ 330202, державний
номер НОМЕР_2, по вул.
Трьохсвятительскій на перехресті з
вул. Хрещатик у м. Києві, порушив п. 10.9
Правил дорожнього руху, здійснюючи рух
заднім ходом не переконався, що це буде
безпечно, в результаті чого здійснив
зіткнення з автомобілем марки Hyundai Accent,
державний номер НОМЕР_1, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 340 грн 00 грн.

Згідно з договором добровільного
страхування наземного трпнспорту №
530561376.13 від 15.04.2013, укладеним між
Приватним акціонерним товариством
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» (страховик) та ОСОБА_3
(страхувальник), вигодонабувачем за
яким є ПАТ «ВТБ Банк», застраховано
майнові інтереси страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству
України, пов'язані з володінням,
користуванням або розпорядженням
транспортним засобом марки Hyundai Accent,
державний номер НОМЕР_1.

У відповідності до умов договору
страхування строк дії договору
визначено з 22.04.2013 по 21.04.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України «Про страхування»
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до Звіту № 830 від 20.08.2013 про
оцінку автомобіля Hyundai Accent, держномер
НОМЕР_1, наданого оцінювачем ФОП ОСОБА_4
(свідоцтво про реєстрацію в Державному
реєстрі оцінювачів НОМЕР_3 від 02.02.2006),
вартість матеріального збитку
визначається як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу транспортного засобу Hyundai Accent,
державний номер НОМЕР_1, та складає 9194
грн 32 коп.

З урахуванням рахунку-фактури № БА-0046878
від 16.08.2013, виставленого Товариством з
обмеженою відповідальністю «Богдан»,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля Hyundai Accent, державний номер
НОМЕР_1, склала 9176 грн 02 коп., з ПДВ.

Згідно зі страховим актом, складеним
позивачем, № 102113 від 19.08.2013 розмір
страхового відшкодування склав 9176 грн
02 коп.

На підставі заяви страхувальника
позивачем було виплачено страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування в розмірі 9176
грн 02 коп. на рахунок Товариства з
обмеженою відповідальністю «Богдан»,
що підтверджується платіжним
дорученням № 11638 від 30.09.2013, належним
чином засвідчена копія якого наявна в
матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент скоєння
ДТП, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу ГАЗ 330202,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Публічним акціонерним
товариством «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» відповідно до
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4694741 з встановленим
розміром страхової суми за шкоду
заподіяну майну - 50000 грн, франшизи - 0
грн.

21.11.2013 позивач звернувся до відповідача
із заявою на виплату страхового
відшкодування в порядку регресу № 05336
від 20.11.2013, яка була отримання останнім
21.11.2013, що підтверджується відповідною
відміткою про отримання.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

У відповідності до пункту 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
512 Цивільного кодексу України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок виконання
обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до особи
відповідальної за заподіяний збиток,
оскільки відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування перейшло право вимоги,
яке страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки ГАЗ 330202,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Публічним акціонерним
товариством «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» за Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4694741, відповідно до
положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу ГАЗ 330202,
державний номер НОМЕР_2, власнику
автотранспортного засобу Hyundai Accent,
державний номер НОМЕР_1, покладається
на відповідача.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки Hyundai Accent, державний
номер НОМЕР_1, становить 9176 грн 02 коп.

Отже, документами, які підтверджують
дійсний розмір витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом
автотранспортного засобу Hyundai Accent,
державний номер НОМЕР_1, є
рахунок-фактура № БА-0046878 від 16.08.2013 та
платіжне доручення № 11638 від 30.09.2013.

Як встановлено судом, у відповідності
до рахунку-фактури № БА-0046878 від 16.08.2013,
виставленого Товариством з обмеженою
відповідальністю «Богдан», до переліку
ремонтних робіт включено роботи з
мийки безконтактної легкового авто
(кузова та двигуна), загальною вартістю
176 грн 16 коп. (з ПДВ), які не входять до
суми страхового відшкодування за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, оскільки це суперечить
положенням Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
та Фонду державного майна України від
24.11.2003 № 142/5/2092,
відповідно до пункту 1.6. якої
відновлювальний ремонт (або ремонт) - це
комплекс операцій щодо відновлення
справності або роботоздатності КТЗ чи
його складника(ів) та відновлення їхніх
ресурсів. Ремонт здійснюється методами
відновлення чи заміни складових
частин, тому проведення операцій, що не
впливають на поновлення справності та
роботоздатності автомобіля та не
можуть здійснюватися шляхом
відновлення чи заміни частин таких як
мийка, полірування тощо, не повинне
відшкодовуватись за обов'язковим
страхуванням цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/4694741 розмір
франшизи складає 0 грн., розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну - 50000 грн.

З огляду на вищевикладене, вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 8999 грн 86 коп. (9176 грн 02 коп.
вартість фактичних витрат позивача
згідно з рахунком-фактурою № БА-0046878
від 16.08.2013 - «мінус» 176 грн 16 коп.
(вартість мийки з ПДВ).

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ,
провулок Новопечерський, буд. 19/3,
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського,
буд. 33, ідентифікаційний код 16285602)
грошові кошти у розмірі 8999 грн (вісім
тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) 86
коп. та 1791 (одна тисяча сімсот
дев'яносто один) грн 93 коп. судового
збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 25.06.2014

Суддя
І.М.
Отрош