Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" липня 2014 р.
Справа № 906/553/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Мирошніченко О.Ю. - дов.
від 15.04.14р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВС СІТІ МЕДІЯ"
(м.Київ)

до Любарської селищної ради (смт. Любар
Житомирської області)

про стягнення 7265,04 грн.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача на свою
користь 7265,04 грн. заборгованості за
надані послуги згідно договору №7674 від
03.02.11р., з яких 4680,00 грн. - сума основного
боргу, 149,90 грн. - інфляційні, 2069,46 грн. - 15%
річних та 365,68 грн. - пеня.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві. Просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
вчасно і належним чином, про що
свідчить підпис уповноваженої особи
відповідача на повідомленні про
вручення ухвали суду.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні
документи, а саме: договір №7674 від
03.02.11р., додаток до договору,
повідомлення, статті-презентації,
довідки, претензію, розрахунок суми
боргу, статут, довідку і виписку з ЄДР
та інші.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.02.11р. між сторонами був укладений
договір №7674 (а.с.3), відповідно до умов
якого позивач (виконавець) за завданням
відповідача (замовника) зобов'язується
надати послуги з розробки
інформаційних матеріалів
(стаття-презентація), їх графічного
оформлення та редагування, а також з
публікації вказаних інформаційних
матеріалів (стаття-презентація) на
порталі www.meriaonline.com.ua української,
російською, німецької та англійською
мовами (п.1.1 договору).

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 зазначеного договору,
вартість послуг складає 4680,00 грн.; строк
оплати 15.05.11р.

Виконання грошових зобов'язань за цим
договором здійснюється у наступній
черговості: 1) пеня, 2) проценти та
інфляційні витрати відповідно до ст. 625
ЦК України, 3) заборгованість за надані
послуги згідно умов договорів, 4) інші
платежі (п.2.3 договору).

Пунктом 3.6 договору передбачено, що
виконавець зобов'язаний опублікувати
інформаційні матеріали
(стаття-презентація) на порталі
www.meriaonline.com.ua протягом 60 календарних
днів з моменту укладення цього
договору.

Відповідно до п. 3.2 договору замовник
зобов'язався протягом 7 календарних
днів з дня його підписання надіслати
виконавцю письмові матеріали та
фотографії для обробки, узгоджені в
додатку до договору (а.с.4-6), в іншому
випадку інформаційні матеріали
(стаття-презентація) розробляються та
публікуються без фотографій.

На виконання умов даного договору
позивачем було зареєстровано на
порталі www.meriaonline.com.ua 28.03.11р.
презентацію, в якій описана основна
інформація про смт. Любар та його
інвестиційні можливості, про що
письмово повідомлено відповідача
листом №394 від 25.05.11р. (а.с.7).

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо оплати вартості наданих послуг у
визначений договором строк не виконав.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

14.08.12р. позивач направив відповідачеві
письмове повідомлення з вимогою
сплатити суму боргу (а.с.14).

Відповідач відповіді на зазначену
вимогу не надав, суму боргу не сплатив.

Таким чином, внаслідок невиконання
відповідачем свого обов'язку щодо
сплати вартості наданих послуг, станом
на день звернення з позовом до суду та
на день розгляду справи в суді за
відповідачем рахується заборгованість
перед позивачем в сумі 4680,00 грн., яку
останній і просить суд стягнути в
позовній заяві.

Суд приходить до висновку про
задоволення позову в цій частині з
огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі
виникли на підставі договору про
надання послуг №7674 від 03.02.11р.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено,
що зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язань - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК
України.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання.

Як передбачено частиною 1 ст. 901 ЦК
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав передбаченого
договором зобов'язання щодо сплати
вартості наданих послуг в повному
обсязі та у встановлений договором
строк.

Тому, з врахуванням наведеного вище,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 4680,00 грн. основного боргу
суд вважає обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача на свою користь 2069,46 грн.
15% річних, 149,90 грн. інфляційних та 365,68
грн. пені.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 4.2 договору визначено, що у
випадку невиконання або неналежного
(несвоєчасного) виконання грошових
зобов'язань, замовник на вимогу
виконавця зобов'язаний сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 15% річних від
простроченої суми.

У відповідності до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання,
що включає його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки
(штрафу, пені).

Згідно з п.4.1 договору, у випадку
невиконання або неналежного
(несвоєчасного) виконання грошових
зобов'язань, замовник зобов'язаний
сплатити виконавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч.1
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.3
ст. 549 ЦК України).

Перевіривши розрахунки вказаних
зобов'язань, суд вважає, що 15% річних,
інфляційні та пеня нараховані
правильно і відповідно до вимог
чинного законодавства та підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не оспорив, доказів сплати
боргу суду не надав, в судове засідання
не з'явився.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані, заявлені у
відповідності до вимог чинного
законодавства, підтверджуються
належними доказами, які є в матеріалах
справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
він спонукав позивача звернутись з
позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Любарської селищної ради
Житомирської області, 13100, Житомирська
область, смт. Любар, вул. Леніна, 38

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВС СІТІ МЕДІЯ", 01054,
м. Київ, вул. Воровського, 32, кв. 2,

- 4680,00 грн. - основного боргу;

- 149,90 грн. - інфляційних;

- 2069,46 грн. - 15% річних;

- 365,68 грн. - пені;

- 1827,00 грн. - витрат, пов'язаних зі
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підпису 03/07/14

Суддя
Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу

Відпр. рек. з пов. про вручення