ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів,проспектМиру,20
Р І Ш Е Н Н Я

02.07.14.
Справа №927/821/14.

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Адамант - БР», 36021, м.
Полтава, вул. Красіна, 65 кв.58.

До відповідача: Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарсьва», 16600, м.
Ніжин Чернігівської області, вул..
Чернігівська, 128.

Про стягнення 39 998,68 грн.

Суддя
Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Майборода О.С., дов. від
24.06.14;

від відповідача: Коровай Л.В., дов. від
07.04.14.

СУТЬ СПОРУ:

Рішення виноситься після перерви,
оголошеної в судовому засіданні на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Подано позов про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 36 540
грн., 3 458,68 грн. пені, 3% річних та індексу
інфляції.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням
відповідачем умов договору поставки
№78 від 02.09.13.

Відповідач позов визнав частково на
суму боргу та пені.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін суд встановив таке.

02.09.13 між сторонами будо укладено
договір поставки №78 (далі - договір) за
умовами якого постачальник (позивач)
зобов'язався поставити та передати у
власність покупля (відповідача)
світотехнічну продукцію. Покупець
зобов'язався прийняти цей товар та
оплатити його на умовах договору.

У п.5.1 договору сторони встановили, що
оплата товару здійснюється шляхом
перерахування коштів з розрахункового
рахунку покупця на розрахунковий
рахунок продавця по факту отримання
товару згідно Бюджетного кодексу
України, але не пізніше 30 календарних
днів з моменту отримання продукції.

За довіреністю №4122 від 05.09.13,
видатковою накладною №44 від 05.09.13 та
рахунком №125 від 02.09.13 відповідач
отримав у позивача світильники ЖКУ
16-70-001 ШБ зі склом у кількості 58 штук на
загальну суму 36 540 грн.

Доказів про оплату вартості отриманого
товару у встановлені договором строки
відповідач не надав.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги про стягнення 36 540 грн. боргу є
обгрутованими і підлягають
задоволенню.

Як погоджено сторонами у п.8.2 договору у
разі несвоєчасного розрахунку за
отриманий товар покупець сплачує за
кожен день прострочення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період за який стягується пеня
від суми простроченого платежу.

Позивачем розраховано пеню за період
прострочення з 05.10.13 по 04.04.14.

З урахуванням п.5.1 договору щодо строку
проведення розрахунків за товар та
положень ст..253 Цивільного кодексу
України про початок перебігу строку
суд приходить до висновку, що
прострочення у оплаті настало з 06.10.13 р.
і нарахування пені та процентів річних
відповідно до ст..625 ч.2 Цивільного
кодексу України слід проводить з даної
дати.

Отже, за період прострочення з 06.10.13 по
04.04.14 на користь позивача слід стягнути
пеню у розмірі 2 354,49 грн. відмовивши в
іншій частині стягнення пеня за
необґрунтованістю.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.
позивачем нараховано 387,32 грн.
інфляційних витрат які підлягають
стягненню на його користь.

Також за період з 06.10.13 по 27.05.14 на
користь позивача слід стягнути 698,13 грн.
3% річних відмовивши в іншій частині
позову про їх стягнення за
необгрунтованістю.

На підставі викладеного позов
задовольняється частково з
покладенням судових витрат на
відповідача з вини якого виник спір.

Керуючись ст.49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Виробниче управління комунального
господарсьва», 16600, м. Ніжин
Чернігівської області, вул..
Чернігівська, 128, код 31818672 (р/р 0324 в
АТ «Райффайзен Банк Аваль»), на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Адамант - БР», 36021, м.
Полтава, вул. Красіна, 65 кв.58, код 37115847,
(р/р 1552 в ПАТ «Приватбанк»), 36 540
грн. боргу, 2 354,49 грн. пені, 387,32 грн.
витрат від інфляції, 698,13 грн. - 3% річних
та 1 827 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Суддя
Ю.В. Федоренко