Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

від "07" липня 2014 р.
№ 906/897/14

Суддя господарського суду
Житомирської області
Терлецька-Байдюк Н.Я.,

розглянувши позовну заяву і додані до
неї матеріали за позовом:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Приватного підприємства "Крістал
Буд Сервіс" (м. Житомир)

про розірвання договору
купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовною
заявою до Приватного підприємства
"Крістал Буд Сервіс" про розірвання
договору купівлі-продажу
корпоративних прав від 13.02.2013 року.

Розглянувши подану позовну заяву,
судом встановлено, що вона не підлягає
розгляду в господарських судах України
в зв'язку з наступним.

З огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12
ГПК України господарські суди
розглядають справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК
України, а правовідносини, з яких виник
спір, мають господарський характер (п.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
24.10.11р.).

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за умови
участі у спорі суб'єкта господарювання
(п.3.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
24.10.11р.).

Згідно ст.21 ГПК України сторонами в
судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 ГПК України право на
звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням, мають право
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Суб'єктами господарювання згідно зі
ст.55 ГК України визнаються учасники
господарських відносин, які здійснюють
господарську діяльність, реалізуючи
господарську компетенцію (сукупність
господарських прав та обов'язків),
мають відокремлене майно і несуть
відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством. Зокрема, суб'єктами
господарювання є громадяни України,
іноземці та особи без громадянства, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Основні положення по фізичну особу
підприємця встановлено главою 5
Цивільного Кодексу України.

Так, згідно ч.2 ст.50 ЦК України, фізична
особа здійснює своє право на
підприємницьку діяльність за умови її
державної реєстрації в порядку,
встановленому законом.

До господарського суду з позовом
звернувся ОСОБА_1, однак, ним не додано
до позовної заяви доказів на
підтвердження статусу позивача як
суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, склад учасників даного
спору не відповідає приписам статті 1
ГПК України, а тому суд приходить до
висновку, що даний спір не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Можливість вирішення інших спорів за
позовами фізичних осіб, що не
виступають у спірних правовідносинах
як суб'єкти підприємницької
діяльності, чинне господарське
процесуальне законодавство України
виключає, за винятком випадків,
встановлених п. 4 ст. 12 ГПК України,
згідно яких господарським судам
підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Господарський суд не вправі виходити
за межі підвідомчості (підсудності)
господарських судів, визначених ст.12
ГПК України, і даний спір, який не є
корпоративним, вирішенню в
господарських судах не підлягає з
огляду на відсутність підстав для
розширеного тлумачення положень ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України.

Вказане вище положення знайшло своє
відображення в п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008р.
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" де зазначено, що
не підлягають розгляду в порядку
господарського судочинства справи,
пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
інших суб'єктів господарювання, які не
є господарськими товариствами
(кооперативи, приватні, колективні
підприємства тощо), якщо стороною у
справі є фізична особа.

Натомість, даний спір підлягає
вирішенню в порядку цивільного
судочинства місцевим судом загальної
юрисдикції.

Відповідно до ч.1 ст.62 ГПК України суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Вказане зумовлює відмову в прийнятті
позовної заяви.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.62 Господарського
процесуального Кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті
позовної заяви до Приватного
підприємства "Крістал Буд Сервіс" про
розірвання договору купівлі-продажу
корпоративних прав від 13.02.2013 року.

2. Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, податковий
номер НОМЕР_1)

- з Державного бюджету України - 1218,00грн.
судового збору, перерахованого згідно
квитанції №14103/з5 від 03.07.2014р.

Додаток на 38 аркушах, в тому числі
квитанція №14103/з5 від 03.07.2014р.

Суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я.

1 - в наряд

2 - позивачу (рек.)