ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 р.
Справа № 923/692/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства
"БІЗОН-ТЕХ 2006" м. Запоріжжя

до приватного підприємства
"Фаворит-ІІІ" с. Роздольне Каховського
району Херсонської області

про стягнення 768306грн. 82коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Васильєв Ю.Л.

від відповідача - заступник директора
Лаврінок Р.М., уповноважена особа
Старушок О.М.

Приватне підприємство "БІЗОН-ТЕХ
2006" (позивач по справі) звернулося з
позовом про стягнення з приватного
підприємства "Фаворит-ІІІ" (відповідач)
383193грн. 87 коп. основного боргу, 187306грн. 19
коп. індексації ціни товару, 114958грн. 16
коп. штрафу, 82848грн.60 коп. пені,
посилаючись на невиконання
відповідачем обов'язків по
розрахунках за отримані пестициди та
мікродобрива згідно з договором
поставки №КХ-П-118 від 11.06.2012року.

Відповідач позовні вимоги не
визнає, обґрунтовуючи свої
заперечення тим, що в рахунок боргу
відповідачу приватним підприємством
«Дари Каховщини» передано трактор
колісний KUBOTA М8540 N, але у зв'язку з тим,
що на час укладення договору трактор
перебував у заставі за кредитним
договором, між сторонами досягнута
домовленість про передачу трактора на
відповідальне зберігання, про що
укладено договір відповідального
зберігання від 18.12.2012року. Відповідач
вважає, що оскільки трактор позивач не
повернув, надавши гарантійного листа
про готовність придбати в рахунок
боргу трактор, а засновником
відповідача та ПП «Дари Каховщини» є
одна і та ж особа, то заборгованість
перед позивачем відповідач погасив
повністю шляхом передачі трактора.

Крім того, на початку засідання
відповідачем заявлено усне клопотання
про залучення до участі у справі в
якості відповідача ПП «Дари
Каховщини». Своє клопотання
відповідач обґрунтовує тим, що між
позивачем та ПП «Дари Каховщини»
28.12.2012року укладено договір №18/2012
купівлі-продажу права вимоги
відповідно до якого право вимоги на
суму 318874грн.96коп. за договором поставки
пестицидів від 11.06.2012року від позивача
переходить до нового кредитора - ПП
«Дари Каховщини».

Зазначене клопотання задоволенню не
підлягає з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 24 ГПК України
господарський суд, встановивши до
прийняття рішення, що позов подано не
до тієї особи, яка повинна відповідати
за позовом, може за згодою позивача, не
припиняючи провадження у справі,
допустити заміну первісного
відповідача належним відповідачем.

Позивач в засіданні такої згоди не
надав та наполягав на задоволені
позовних вимог саме до відповідача,
посилаючись на те, що за договором від
28.12.2012 року право вимоги щодо сплати
318474грн.96коп. переходить до ПП «Дари
Каховщини» після оплати пропорційно
викупленої ним частини (пункти 2.2, 4
договору). Оскільки ПП «Дари Каховщини»
не здійснило оплати зазначених в
договорі сум, то і право вимоги до
нього не перейшло. До того ж, трактор
колісний не є предметом договору
купівлі-продажу.

З урахуванням того, що надані
відповідачем договір купівлі-продажу
від 28.12.2012року та договір
відповідального зберігання від
18.12.2012року укладені позивачем не з
відповідачем, а з ПП «Дари Каховщини»,
як з самостійною юридичною особою, то
і правовідносини за цими договорами
виникли у позивача саме з ПП «Дари
Каховщини». Вони не є аналогічними
предмету спору за договором поставки
пестицидів № КХ-П-118 від 11.06.2012року в
межах предмету доказування, тому
повинні вирішуватися самостійно між
позивачем та ПП «Дари Каховщини»
шляхом звернення з окремими позовами.

До того ж, посилання відповідача на
відсутність боргу перед позивачем за
договором поставки пестицидів та
зарахування вартості трактора
колісного в рахунок заборгованості,
спростовується також наданим до
матеріалів справи актом звірки
розрахунків від 24.04.2014року, підписаного
без будь-яких зауважень керівниками та
головними бухгалтерами позивача і
відповідача, відповідно до якого за
даними первинного бухгалтерського
обліку відповідача за договором
поставки пестицидів №КХ-П-118 від
11.06.2012року обліковується
заборгованість перед позивачем в сумі
383193грн.87коп.

З урахуванням вищезазначеного, позовні
вимоги підлягають розгляду по суті, а
клопотання відповідача про заміну
відповідача на ПП «Дари Каховщини»
задоволенню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між приватним підприємством
"БІЗОН-ТЕХ 2006" (позивач) та приватним
підприємством "Фаворит-ІІІ"
(відповідач) 11 червня 2012року було
укладено договір поставки пестицидів
№КХ-П-118 за умовами якого позивач, як
постачальник, зобов'язався поставити
відповідачу, як покупцю, пестициди
(засоби захисту рослин) та
мікродобрива, а відповідач, як
покупець, зобов'язаний здійснити за них
розрахунки відповідно до умов
договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору
найменування (асортимент) товару, його
кількість та ціна вказується в
специфікаціях до договору, які є
невід'ємними його частинами.

За пунктом 5.1 договору покупець
зобов'язався сплатити продавцю товар у
строки, вказані у специфікаціях, а
також сплатити суму індексації ціни
товару. Якщо в специфікації не вказано
строк, термін оплати товару, то такий
товар оплачується покупцем в день його
отримання від постачальника.

Даний договір набирає чинності з дня
його підписання та діє до кінця року в
якому він був укладений. Також
договором передбачено можливість його
пролонгації (п.9.1 договору).

На виконання умов договору сторонами в
період з 11.06.2012року по 25.09.2012року було
укладено 34 специфікації на поставку
товару на загальну суму 1 343 542грн.84коп.
Копії специфікацій надані до
матеріалів справи (арк. справи 19 - 51).

Додатковою угодою №1 від 31.07.2012року
сторони специфікацію №19 від 24.07.2012року
виклали в новій редакції, зазначивши
дійсну ціну товару та загальну його
вартість -125090грн.00коп.

Пунктами 2 кожної специфікації сторони
також визначили місце поставки
(передачі) товару (склад позивача).
Зазначена умова відповідно до пункту 4.1
договору передбачає отримання товару
покупцем зі складу постачальника
автомобільним транспортом за свій
рахунок.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України,
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). При цьому відповідно
до ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
лише належним чином.

Належним виконанням є виконання, що
відповідає умовам договору та вимогам
закону, тобто виконання його належними
суб'єктами, у належному місці, в
належний строк (термін), щодо належного
предмета і належним способом.

Відповідно до статті 629 ЦК України
укладений між сторонами договір від
11.06.2012року №КХ-П-118 з моменту його
укладення набирає силу закону. Він є
обов'язковим для виконання обома
сторонами і сторони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань за договором.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання, або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 664 ЦК України обов'язок
продавця передати товар покупцеві
вважається виконаним у момент:
вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар; надання
товару в розпорядження покупця, якщо
товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару. Договором
купівлі-продажу може бути встановлений
інший момент виконання продавцем
обов'язку передати товар. Товар
вважається наданим у розпорядження
покупця, якщо у строк, встановлений
договором, він готовий до передання
покупцеві у належному місці і покупець
поінформований про це.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що на
виконання обов'язків за договором та
вищезазначених специфікацій позивач в
період з 11.06.2012року по 25.09.2012року
передав відповідачу через його
уповноважених осіб, які діяли на
підставі виданих відповідачем
довіреностей, товар на загальну суму
1343542грн. 84коп., що підтверджується
наданими до матеріалів справи
видатковими накладними (арк. справи 53-
94).

За умовами пунктів 5.1, 5.2, 7.1.1 договору
поставки відповідач зобов'язався
здійснити розрахунки за отриманий
товар в безготівковому порядку в
українських гривнах шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок позивача у строки та в
розмірах, які зазначені в
специфікаціях.

За умовами пунктів 3 специфікацій
кінцевим терміном розрахунків є
15.10.2012року.

Свої обов'язки по розрахунках
відповідач здійснив частково на суму
960348грн.97коп., в тому числі: шляхом
перерахування грошових коштів в сумі
367691грн.31коп.; шляхом передачі позивачу
товару ( транспортного засобу) за
домовленістю сторін на суму
131040грн.00коп. та шляхом передачі у
власність позивача сої на загальну
суму 461617грн.66коп., що підтверджується
наданими до матеріалів справи
договором від 18.10.2012року про передачу
транспортного засобу, видатковою
накладною від 19.10.2012року №ФВ-0000009 та
актом приймання-передачі
транспортного засобу; договором від
19.10.2012року про часткове погашення
заборгованості шляхом передачі сої
урожаю 2012року, видатковими накладними
№ ФВ-0000541 від 19.10.2012року та № ФВ-0000543 від
25.10.2012року на передачу сої та актом про
надання знижки ціни на сою від
28.02.2013року.

Таким чином, з урахуванням сплачених
коштів та передачі товару в рахунок
погашення боргу за отриманий товар по
договору поставки пестицидів від
11.06.2012року №КХ-П-118 за відповідачем
залишилась заборгованість в сумі
383193грн.87коп.

Факт заборгованості, крім
вищезазначеного, підтверджується
також актом звірки розрахунків від
24.04.2014року, підписаного без будь-яких
зауважень керівниками та головними
бухгалтерами позивача і відповідача,
відповідно до якого за даними
первинного бухгалтерського обліку
відповідача за договором поставки
пестицидів №КХ-П-118 від 11.06.2012року
обліковується заборгованість перед
позивачем в сумі 383193грн.87коп. При цьому
відповідач, підписуючи акт, засвідчив,
що позивач свої зобов'язання з
поставки товару за договором виконав
повністю та належним чином. Претензій
щодо виконання ним договору по
кількості, асортименту та якості
поставленого товару відповідач не має.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд зауважує, що
відповідачем не надано жодних доказів,
в розумінні ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, на
підтвердження відсутності
заборгованості за спірним договором,
або на підтвердження погашення
відповідної заборгованості, тому
позовні вимоги про стягнення
основного боргу в сумі 383193грн.87коп.
підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про
стягнення пені, штрафу та індексації
ціни товару, господарський суд
зазначає наступне.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст.230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 ГК України
встановлено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не
визначено санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлений договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної
частини зобов'язання, або у певній
визначеній грошовій сумі, або у
відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

При укладенні договору від 11.06.2012року
№КХ-П-118 сторони пунктом 8.1.3 встановили,
що за прострочення виконання
грошового зобов'язання відповідач
сплачує позивачу пеню в розмірі 0,05 %
від простроченої суми за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 20
календарних днів відповідач додатково
сплачує штраф в розмірі 30% від
простроченої суми.

Сторони також узгодили пунктом 8.2
договору поставки, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання грошового зобов'язання за
договором не обмежується 6 місяцями,
передбаченими ч.6 ст.232 ГК України, а
строк позовної давності до вимог про
стягнення неустойки збільшили до 3
років на підставі ст.. 259 ЦК України.

Таким чином, враховуючи доведеність
факту порушення відповідачем умов
договору щодо розрахунків за отриманий
товар та приписів чинного
законодавства, суд вважає, що вимога
про стягнення з відповідача 114958грн. 16
коп. штрафу та 82848грн. 60 коп. пені
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Пунктами 5.1, 5.6, 7.1.1 договору поставки
від 11.06.2012року сторони також узгодили,
що зазначена в специфікаціях ціна
товару визначена на дату складання
специфікацій, тому всі платежі які
зобов'язаний здійснити відповідач
підлягають індексації та визначили
пунктами 5.6, 5.6.1 договору порядок за
яким здійснюється індексація ціни
товару.

Відповідно до пункту 5.6.6 договору
поставки зобов'язання відповідача
щодо оплати проіндексованих сум є
грошовим зобов'язанням з оплати товару.

Оскільки відповідач не виконав
передбачених договором обов'язків по
оплаті товару, вимоги позивача про
стягнення індексації ціни
неоплаченого товару в сумі 187306грн.19
коп. також підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
в повному розмірі.

На підставі вимог закону та договору,
інші заперечення відповідача судом
відхиляються, оскільки вони не
ґрунтуються на вимогах закону та
спростовуються вищезазначеним.

Судові витрати відповідно до ст.. 49 ГПК
України відносяться на відповідача.

В засіданні оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з приватного
підприємства "Фаворит-ІІІ" с. Роздольне
Каховського району Херсонської
області, Комплекс Будівель 6, п/рахунок
1001 в Миколаївській філії ПАТ
«Укрінбанк», МФО 326580, ідентифікаційний
код 33536682 на користь приватного
підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" м.
Запоріжжя, вул. Новицького Якова, 11,
п/рахунок 40 в ПАТ «БМ Банк», МФО
380913, ідентифікаційний код 34216986 - 383193грн.
87 коп. основного боргу, 187306грн. 19 коп.
індексації ціни товару , 114958грн. 16 коп.
штрафу, 82848грн. 60 коп. пені та 15366грн. 14
коп. судового збору.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 25 червня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова