ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.06.14 № 910/12113/14. Суддя Мандриченко О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
дистрибуційна компанія"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Масіс Сар"

про стягнення 77 135,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Пункт 1, 4 статті 63 ГПК України - позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано та
не подано доказів сплати судового
збору у встановлениx порядку та
розмірі.

Відповідно до ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно з вимогами ст. 28 ГПК України
справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Позовна заява від імені позивача
підписана представником ОСОБА_1 за
довіреністю б/н від 06.03.2014 р. Вказана
довіреність видана за підписом
директора ТОВ "Українська
дистрибуційна компанія" ОСОБА_2, однак
серед документів, доданих до позовної
заяви, а саме в довідці ЄДРПОУ, в графі -
особи що мають право вчиняти юридичні
дії від імені юридичної особи без
довіреності та ін. зазначено ОСОБА_3, а
не ОСОБА_2 А щодо п. Марченко відсутні
докази, які б підтверджували його
посадове становище як директора ТОВ
"Українська дистрибуційна компанія",
як-то: довідка з ЄДРПОУ, виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника позивача, протокол
про обрання вказаної особи директором
позивача, наказ про призначення тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати.

Згідно додатку 2, 8 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті затвердженої
постановою НБУ № 22 від 21.01.2004 року для
заповнення реквізиту № 40 платіжного
доручення (М.П.) ставиться відбиток
печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка
печатки, для - реквізиту № 41 (підписи
платника) ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком
і зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки, для - реквізиту № 51
(дата виконання) зазначаються число,
місяць та рік списання коштів з
рахунку платника цифрами у форматі
ДД/ММ/РРРР або число зазначається
цифрами ДД, місяць - словами, рік -
цифрами РРРР, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця
та відбитком штампа банку.

Проте, у наданому разом з заявою
платіжному дорученні №816026 від 11.06.2014
року відсутні підписи відповідальних
осіб платника, печатка позивача, тобто
вказані реквізити не заповнені як того
вимагає вищезазначена Інструкція.

Таким чином, платіжне доручення №816026
від 11.06.2014 року не є належним доказом
сплати судового збору за подання заяви.

За таких обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню. Повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись п. 1, 4 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачеві без розгляду.

Суддя
О.В. Мандриченко