ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 року
Справа № Б15/365-08

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чередка А.Є.
(доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання:
Сусла Я.Б.

за участі представників:

від скаржника: Саричева Н.В.,
арбітражний керуючий, посвідчення
НОМЕР_1 від 01.02.13р.;

від ліквідатора: Набоков А.М.,
представник, довіреність №440 від
27.02.13р.;

від кредитора ОСОБА_3: ОСОБА_4,
представник, довіреність №1438 від
06.05.14р.;

від кредитора ТОВ «КТБ-Плюс»: Кнір К.В.,
представник, довіреність б/н від
01.09.13р.;

від кредитора ТОВ «Оптіма-Кабель»:
Михайлець І.В., представник,
довіреність б/н від 01.01.13р.

представники інших учасників
провадження у справі в судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Елста"

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014
року у справі № Б 15/365-08

за заявою Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес", м.
Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес", м. Дніпропетровськ,
вул. Героїв Сталінграда, 139,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014р.
у справі № Б 15/365-08 (суддя Камша Н.М.)
зобов'язано ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Завод
"Дніпропрес" Барановського О.М.
виконати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
у справі № 22ц-12151/11, поновити ОСОБА_3 на
роботі та звільнити її з роботи у
порядку, передбаченому чинним
законодавством; визнано грошові вимоги
ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес" на суму 16
540, 20 грн. з віднесенням їх до 2-ої черги
задоволення.

Не погодившись із вказаною ухвалою
суду, Закрите акціонерне товариство
"Елста" звернулось до апеляційного суду
з апеляційною скаргою, згідно якої
просить змінити ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
14.05.2014 року у справі № Б 15/365-08 в частині
визнання грошових вимог, виклавши її в
наступній редакції: «визнати грошові
вимоги ОСОБА_3 до Відкритого
акціонерного товариства "Завод
"Дніпропрес" на суму 16 450, 20 грн. з
віднесенням їх до 6-ої черги
задоволення». Також, скаржник просить
апеляційний суд скасувати ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.05.2014 року у справі № Б
15/365-08 в частині зобов'язання
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес"
Барановського О.М. виконати рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. у справі № 22ц-12151/11,
поновити ОСОБА_3 на роботі та звільнити
її з роботи у порядку, передбаченому
чинним законодавством та відмовити в
задоволенні вимог ОСОБА_3 про
зобов'язання ліквідатора негайно
виконати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14
листопада 2011 року по справі № 22ц-12151/11 в
частині поновлення ОСОБА_3 на роботі
слюсарем-електромонтажником
виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31.08.2010р., визнавши
незаконним наказ від 30.08.2010р. про
звільнення з роботи ОСОБА_3 та
зобов'язати ліквідатора внести запис
до трудової книжки про поновлення її на
роботі відповідно до рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. по справі № 22ц-12151/11.

Апеляційна скарга обґрунтована
посиланням на порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
під час прийняття оскаржуваної ухвали,
зокрема судом безпідставно було
визнано грошові вимоги ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" у сумі 16 540,20 грн. та
віднесено їх до 2-ої черги задоволення,
оскільки розмір вимог кредитора згідно
судового рішення становить 16 450,20 грн.,
які є економічною санкцією в силу ст. 236
КЗпП України, тому підлягають
включенню до 6-ої черги задоволення.

Скаржник, також вказує, що
господарським судом не враховані
вимоги ст.ст. 40, 240-1 КЗпП України, ст.ст. 1,
23, 25, 33 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", відповідно до
яких поновлення працівника на роботі
під час ліквідаційної процедури не
може бути здійснено, а дії з поновлення
не відносяться до обов'язків
ліквідатора.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
12.06.2014 року у складі колегії суддів:
головуючий суддя Чередко А.Є., судді
Коваль Л.А., Кощеєв І.М. відновлено строк
подання апеляційної скарги,
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд скарги призначено
у судовому засіданні на 24.06.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.06.2014 року, на підставі розпорядження
в.о. голови апеляційного суду від
23.06.2014р. про склад колегії суддів у
зв'язку з відпусткою судді Коваль Л.А.,
апеляційну скаргу прийнято до
провадження колегією суддів у складі:
головуючий суддя - Чередко А.Є., судді
Пархоменко Н.В., Кощеєв І.М.

Представник скаржника у судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав у повному обсягу.

Ліквідатор та члени комітету
кредиторів: ТОВ "ОптімаКабель",ТОВ
«КТБ-Плюс» у відзивах на апеляційну
скаргу та їх представники у судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримують та просять її задовольнити
в повному обсягу.

Представник кредитора ОСОБА_3 у відзиві
на апеляційну скаргу та в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
оскаржувану ухвалу залишити без змін,
як таку, що відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки ліквідатором
безпідставно не виконувалось судове
рішення, яке підлягає обов'язковому
виконанню та яким ОСОБА_3 поновлено на
роботі. Також, представник кредитора
вказував, що спірні грошові вимоги
ОСОБА_3 є стягнутою судом сумою
середньомісячної заробітної плати, яка
не може вважатися економічною
санкцією, тому не відноситься до 6-ої
черги задоволення вимог кредиторів.

Інші учасники провадження у справі
наданим їм правом участі у судовому
засіданні не скористалися та не
забезпечили явку в судове засідання
своїх повноважних представників, хоча
про час та місце судового засідання
були повідомлені належним чином, що
підтверджується відповідними
матеріалами справи.

Беручи до уваги, щонеявка
представниківінших учасників
провадження у справі не перешкоджає
перегляду справи по суті, матеріали
справи є достатніми для розгляду
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу по
суті у відсутності представників інших
учасників провадження у справі, за
наявними у справі матеріалами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та повноту з'ясування і доведеність
всіх обставин, що мають значення для
справи, правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті ним ухвали,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
скаржника, ліквідатора та кредиторів,
судова колегія апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
провадження у справі про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" порушено
господарським судом Дніпропетровської
області 30 грудня 2008 року за заявою
боржника на підставі ст.53 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" №2343 від 14
травня 1992 року (далі Закон про
банкрутство).

13 лютого 2009 року введено процедуру
розпорядження майном боржника
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес", розпорядником
майна боржника призначено Дикого І.А.

12 липня 2011 року Відкрите акціонерне
товариство "Завод "Дніпропрес" визнано
банкрутом, у справі відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 1 рік
до 12 липня 2012 року, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Барановського О.М.

26.12.2013р. до господарського суду
Дніпропетровської області надійшла
заява гр. ОСОБА_3про включення її вимог
на суму 16 450,20 грн. до реєстру вимог
кредиторів, зобов'язання ліквідатора
негайно виконати рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 14
листопада 2011 року по справі № 22ц-12151/11 в
частині поновлення ОСОБА_3 на роботі
слюсарем-електромонтажником
виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31.08.2010р., визнавши
незаконним наказ від 30.08.2010р. про
звільнення з роботи ОСОБА_3 та
зобов'язати ліквідатора внести запис
до трудової книжки про поновлення її на
роботі відповідно до рішення
апеляційного господарського суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
по справі № 22ц-12151/11.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014р.
у справі № Б 15/365-08 зобов'язано
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес"
Барановського О.М. виконати рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. у справі № 22ц-12151/11,
поновити ОСОБА_3 на роботі та звільнити
її з роботи у порядку, передбаченому
чинним законодавством; визнано грошові
вимоги ОСОБА_3 до Відкритого
акціонерного товариства "Завод
"Дніпропрес" на суму 16 540, 20 грн. з
віднесенням їх до 2-ої черги
задоволення.

Зазначена ухвала і є предметом
апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість ухвали господарського
суду від 14.05.2014 року, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"(надалі -
Закон), в редакції до набрання чинності
Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI,
норми якого слід застосовувати під час
розгляду даної справи, виходячи з дати
порушення провадження у справі та
прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури, провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
по справі № 22ц-12151/11 поновлено ОСОБА_3 на
роботі слюсарем-електромонтажником 4
розряду виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31 серпня 2010 року,
визнавши незаконним наказ № 1026-к від 30
серпня 2010 року про звільнення з роботи
ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст.40 КЗпП УРСР;
стягнуто з ВАТ "Завод "Дніпропрес" на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 31 серпня 2010
року по 14 листопада 2011 року у розмірі 21
878, 91 грн. та моральну шкоду у розмірі 1
000 грн.

Апеляційним судом Дніпропетровської
області видано виконавчий лист від
14.11.2011р. в частині негайного поновлення
на роботі ОСОБА_3 та виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
сумі 21 878, 91 грн. та моральної шкоди - 1 000
грн.

Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського
МУЮ відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчих листів від 14
листопада 2011 року, однак постановою від
22.11.2011р. виконавчі документи надіслані
ліквідатору банкрута Барановському
О.М. в порядку, передбаченому ч.2 ст. 67
Закону України "Про виконавче
провадження", для вирішення питання
про подальший порядок виконання
рішення у встановленому законом
порядку.

Ліквідатор включив вимоги ОСОБА_3 на
суму 21 878,91 грн. до другої черги
задоволення, вимоги на суму 1 000 грн. - до
четвертої черги задоволення.

Питання поновлення на роботі ОСОБА_3
ліквідатором вирішено не було.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 16.11.2012р.
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково, стягнуто з ВАТ "Завод
"Дніпропрес" на користь ОСОБА_3 середній
заробіток у сумі 16 450,20грн., зобов'язано
ВАТ "Завод "Дніпропрес" виконати
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
про поновлення ОСОБА_3 на роботі,
вчинивши відповідний запис в її
трудовій книжці.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.03.2013р.
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 16.11.2012р. -
скасовано, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 07.08.2013р.
касаційну скаргу задоволено частково,
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.03.2013р.
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення
середньої заробітної плати в розмірі 16
450, 20 грн. - скасовано, справу в цій
частині передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30.09.2013р.
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 16.11.2012р. в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 про стягнення середньої
заробітної плати за час затримки в
розмірі 16 450,20 грн. залишено без змін, в
решті вимог апеляційна скарга ОСОБА_3 -
відхилена.

Таким чином, рішенням суду на користь
ОСОБА_3 з банкрута стягнуто середню
заробітну плату в розмірі 16 450,20 грн. та
саме ця сума була заявлена ОСОБА_3 до
включення до реєстру вимог кредиторів.
Натомість, місцевим господарським
судом оскаржуваною ухвалою
безпідставно визнано грошові вимоги
ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес" на суму 16
540,20 грн., що є підставою для зміни
оскаржуваної ухвали саме в частині
розміру грошових вимог.

Решта ж доводів апеляційної скарги
щодо необхідності зміни оскаржуваної
ухвали в частині визнання грошових
вимог з підстав незаконного віднесення
судом першої інстанції грошових вимог
ОСОБА_3 у сумі 16 450,20 грн. до 2-ої черги
задоволення вимог кредиторів, колегією
суддів відхиляються, оскільки як
вбачається зі змісту ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 30.09.2013р. та рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16.11.2012р. з
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" на користь ОСОБА_3
був стягнутий саме середній заробіток
за час вимушеного прогулу у сумі 16 450,20
грн. у зв'язку із затримкою виконання
попереднього судового рішення про
поновлення на роботі. Отже, за своєю
правовою природою та відповідно
дост.ст. 2, 21, 94, 235, 236 КЗпП України,
вищезазначена стягнута сума,
незважаючи на правові підстави її
стягнення, є видом заробітної плати, на
одержання якої має право працівник,
внаслідок неправомірних дій власника,
або уповноваженого ним органу щодо
звільнення працівника, тобто має
ознаки не виконаного грошового
зобов'язання (боргу) та має
компенсаторний характер, а не характер
економічної санкції, як вказують
скаржник та ліквідатор. Не наведено
скаржником та ліквідатором і
конкретних норм права, які регулюють
спірні трудові правовідносини, які-б
визначали середній заробіток за час
вимушеного прогулу, як міру
відповідальності у вигляді
економічної санкції.

З огляду на вищенаведене, виплата
власником, або уповноваженим ним
органом незаконно звільненому
працівнику середнього заробітку за час
вимушеного прогулу є обов'язком
власника, або уповноваженого ним
органу, встановленим чинним
законодавством про працю.

Згідно ст. 28 Закону України «Про оплату
праці», у разі банкрутства
підприємства чи ліквідації його у
судовому порядку зобов'язання перед
працівниками такого підприємства щодо
заробітної плати, яку вони повинні
одержати за працю (роботу, послуги),
виконану у період, що передував
банкрутству чи ліквідації
підприємства, виконуються відповідно
до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Черговість задоволення вимог
кредиторів встановлена ст. 31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", який є
спеціальним Законом, що регулює
процедури банкрутства, тому саме його
нормами слід керуватися при визначені
черговості задоволення вимог
кредиторів. При цьому, погашення вимог,
що виникають з трудових відносин,
передбачено Законом лише у першу та
другу чергу.

Так, згідно ч.1 п.1 п.п."б" ст. 31 вказаного
Закону у першу чергу задовольняються:
вимоги щодо виплати заборгованості із
заробітної плати за три місяці роботи,
що передують порушенню справи про
банкрутство чи припиненню трудових
відносин у разі звільнення працівника
до порушення зазначеної справи;
грошової компенсації за всі
невикористані дні щорічної відпустки
та додаткової відпустки працівникам,
які мають дітей, право на які виникло
протягом двох років, відпрацьованих до
порушення справи про банкрутство чи
припиненні, трудових відносин;
інших коштів, належних працівникам у
зв'язку з оплачуваною відпусткою на
роботі (оплата часу простою не з вини
працівника, гарантії на час виникненні,
державних або громадських обов'язків,
гарантії і компенсації при службових
відрядженнях, гарантії для
працівників, що направляються для
підвищення кваліфікації, гарантії для
донорів, гарантії для працівників, що
направляються на обстеження до
медичного закладу, соціальні виплати у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за рахунок коштів
підприємства), право на які протягом
трьох останніх місяців до порушення
справи про банкрутство чи припинення
трудових відносин; вихідної
допомоги, належної працівникам у
зв'язку з припиненням трудових
відносин.

Відповідно до ч.1 п. 2 ст.31 Закону, у другу
чергу задовольняються вимоги, що
виникли із зобов'язань банкрута перед
працівниками підприємства-банкрута (за
винятком повернення внесків членів
трудового колективу до статутного
капіталу підприємства), крім вимог,
задоволених у першу чергу, зобов'язань,
що виникли внаслідок заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації відповідних платежів, у
тому числі до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за громадян, які
застраховані в цьому Фонді, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, зобов'язань зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з повернення
невикористаних коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, а також вимоги
громадян - довірителів (вкладників)
довірчих товариств або інших суб'єктів
підприємницької діяльності, які
залучали майно (кошти) довірителів
(вкладників).

Виходячи з вищенаведеного, а також
обставин справи щодо характеру
грошових вимог ОСОБА_3 у розмірі 16 450,20
грн. та часу їх виникнення, колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов до вірного
висновку про віднесення спірних
грошових вимог до 2-ої черги
задоволення.

Разом з цим, апеляційний суд не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про достатність правових
підстав для зобов'язання ліквідатора
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" Барановського О.М.
виконати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
у справі № 22ц-12151/11, поновити ОСОБА_3 на
роботі та звільнити її з роботи у
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Так, відповідно до ст. 1 Закону,
ліквідація це припинення діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності,
визнаного господарським судом
банкрутом, з метою здійснення заходів
щодо задоволення визнаних судом вимог
кредиторів шляхом продажу його майна.

В силу ч. 1 ст. 23 Закону, з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
підприємницька діяльність банкрута
завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі неможливості її
продажу.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону, ліквідатор з дня
свого призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Отже, до повноважень ліквідатора
віднесено здійснення звільнення
працівників банкрута, а не прийняття та
поновлення на роботі працівників
банкрута, що також суперечить суті та
змісту процедури ліквідації,
визначеної Законом, який як вже
зазначалось є спеціальним Законом, що
регулює процедури банкрутства та має
пріоритет у застосуванні перед
законодавством про працю.

При цьому, колегія суддів, також
враховує, що поновлення на роботі
працівника потребує вчинення певних
організаційно-розпорядчих дій,
передбачених законодавством про працю,
вчинення яких з об'єктивних причин є
неможливим у процедурі ліквідації, яка
передбачає припинення підприємницької
діяльності банкрута. Звільнення ж
працівника на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України у процедурі ліквідації, також
потребує дотримання певної процедури,
не виконання, якої призведе до
оскарження дій ліквідатора,
затягування процедури ліквідації та
порушення прав та інтересів кредиторів
банкрута.

В той же час відповідно до приписів
ст.2401 Кодексу Законів про Працю
України, у разі, коли працівника
звільнено без законної підстави або з
порушенням встановленого порядку, але
поновлення його на попередній роботі
неможливе внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації,
орган, який розглядає трудовий спір,
зобов'язує ліквідаційну комісію або
власника (орган, уповноважений
управляти майном ліквідованого
підприємства, установи, організації, а
у відповідних випадках -
правонаступника), виплатити
працівникові заробітну плату за весь
час вимушеного прогулу. Одночасно
орган, який розглядає трудовий спір,
визнає працівника таким, якого було
звільнено за пунктом 1 статті 40 Кодексу
Законів про Працю України.

Таким чином, в силу вимог Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", перебування
банкрута у процедурі ліквідації
унеможливлює виконання рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. у справі № 22ц-12151/11 у
встановлений спосіб щодо поновлення
ОСОБА_3 на роботі
слюсарем-електромонтажником 4 розряду
виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31 серпня 2010 року,
що є підставою для зміни способу та
порядку виконання судового рішення
згідно ст. 373 ЦПК України та ст.2401КЗпП
України, а обумовлена вимогами
спеціального Закону про банкрутство
неможливість виконання цього рішення
не може бути ототожнена з його
протиправним не виконанням.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає за необхідне ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.05.2014 року у справі № Б
15/365-08 скасувати в частині зобов'язання
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Завод "Дніпропрес"
Барановського О.М. виконати рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. у справі № 22ц-12151/11,
поновити ОСОБА_3 на роботі та звільнити
її з роботи у порядку, передбаченому
чинним законодавством, як таку, що не
відповідає вимогам Закону "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
а також прийняти нове рішення в цій
частині, яким відмовити в задоволенні
вимог ОСОБА_3 про зобов'язання
ліквідатора негайно виконати рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 листопада 2011 року по
справі № 22ц-12151/11 в частині поновлення
ОСОБА_3 на роботі
слюсарем-електромонтажником
виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31.08.2010р., визнавши
незаконним наказ від 30.08.2010р. про
звільнення з роботи ОСОБА_3 та
зобов'язання ліквідатора внести запис
до трудової книжки про поновлення її на
роботі відповідно до рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. по справі № 22ц-12151/11.

З підстав наведеного та керуючись
ст.ст.99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Елста" на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014
року у справі № Б 15/365-08 - задовольнити
частково.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014
року у справі № Б 15/365-08 змінити в
частині визнання грошових вимог,
виклавши її в наступній редакції:
«визнати грошові вимоги ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" на суму 16 450,20 грн. з
віднесенням їх до 2-ої черги
задоволення».

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014
року у справі № Б 15/365-08 в частині
зобов'язання ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Завод
"Дніпропрес" Барановського О.М.
виконати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011р.
у справі № 22ц-12151/11, поновити ОСОБА_3 на
роботі та звільнити її з роботи у
порядку, передбаченому чинним
законодавством -скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні вимог ОСОБА_3 про
зобов'язання ліквідатора негайно
виконати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14
листопада 2011 року по справі № 22ц-12151/11 в
частині поновлення ОСОБА_3 на роботі
слюсарем-електромонтажником
виробництва середніх пресів
Відкритого акціонерного товариства
"Завод "Дніпропрес" з 31.08.2010р., визнавши
незаконним наказ від 30.08.2010р. про
звільнення з роботи ОСОБА_3 та
зобов'язати ліквідатора внести запис
до трудової книжки про поновлення її на
роботі відповідно до рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2011р. по справі № 22ц-12151/11.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
А.Є. Чередко

Суддя
І.М. Кощеєв

Суддя
Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 26.06.2014 року.