ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Справа № 925/828/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого - судді Швидкого
В.А., при секретарі судового засідання
Хелис Н.М., за участю представників:

від позивача: Мамчур О.В. - за
довіреністю,

від відповідача: Пилипенко Р.Б. - за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом
Державного навчального закладу
"Уманський професійний аграрний ліцей"
до приватного підприємства
"Енергоплазма" про стягнення 196 178,10 грн.
-

ВСТАНОВИВ:

Державним навчальним закладом
"Уманський професійний аграрний ліцей"
(далі за текстом позивач) заявлено
позов до приватного підприємства
"Енергоплазма" (далі за текстом
відповідач) про стягнення 196 178,10 грн., що
становить вартість 171 т. вугілля,
переданого на зберігання відповідачу
за договором зберігання від 01.10.2010, що
свідчить про неналежне виконання
відповідачем умов договорів поставки
(продажу) № 445-ВЕ від 20.01.2010, № 469-ВЕ від
09.08.2010 вугілля енергетичного та
попередніх аналогічних договорів.

Ухвалою суду від 19.05.2014 порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 03.06.2014.

В судовому засіданні 03.06.2014 відповідач
надав відзив на позов, яким заперечив
проти заявлених позовних вимог,
оскільки умови договорів № 445-ВЕ від
20.01.2010, № 469-ВЕ від 09.08.2010 на постачання
вугілля енергетичного виконано,
замовлене вугілля поставлено.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи відкладено на 17.06.2014.

12.06.2014 до суду від представника
позивача надійшло клопотання про
зупинення провадження у справі до
закінчення досудового слідства.
Клопотання мотивовано тим, що на даний
час в СВ Придніпровського РВ УМВС
України в Черкаській області на
досудовому розслідуванні перебуває
кримінальне провадження №0000008 за
ст. 191 ч.4 КК України відносно службових
осіб приватного підприємства
"Енергоплазма" стосовно привласнення у
2010-2011 роках вугілля Державного
навчального закладу "Уманський
професійний аграрний ліцей" у
кількості 171 т. Аналогічне клопотання
представником позивача подано до суду
17.06.2014.

В судовому засіданні представник
позивача клопотання про зупинення
провадження у справі підтримала,
просила суд його задовольнити, позовні
вимоги також підтримала в повному
обсязі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
наступним.

З 2002 року між сторонами існують
договірні відносини на поставку
вугілля енергетичного.

20.01.2010 сторони уклали договір №445-ВЕ про
постачання у 2010 році вугілля
енергетичного марки ДГР 13-200 в
кількості 35,651 т. На суму 40 000,00 грн. по
підсумковій ціні 1122,00 грн. за одну тону.

09.08.2010 сторони уклали аналогічний
договір №469-ВЕ на поставку у 2010 році
вугілля енергетичного марки ДГР 13-200 в
кількості 147,15 т. На суму 165100,00 грн. по
підсумковій ціні 1122,00 грн. за одну тону.

Для гарантування виконання умов
договорів на поставку вугілля між
сторонами укладались договори
зберігання, такий договір було
укладено 01.10.2010 відносно переданих на
зберігання відповідачу 171 т. вугілля.

У 2010 році позивач отримав від
відповідача 162.4 т. вугілля. Станом на
01.01.2011 відповідач недопоставив
позивачу 197, 1 т. вугілля, що
підтверджується актом зберігання
01.10.2010.

За чотири місці 2011 року відповідачем
поставлено 90,7 т. вугілля.

Платіжним дорученням №88 від 28.02.2011
позивач здійснив оплату вугілля у сумі
98 356,80 грн., що відповідає 64, 6 т. вугілля,
яке позивачем отримано не було.

Виходячи з наведеного, враховуючи
недопоставки вугілля в минулі роки,
залишок недопоставленого вугілля
станом на 01.05.2011 складає 191 т., що у
грошовому еквіваленті становить 196 178, 10
грн., що підтверджується актом звірки
між сторонами від 05.05.2011 відповідно до
якого відповідач підтверджує факт
зберігання у себе на складі 171 т.
вугілля.

Представник відповідача заперечив
проти позову з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву. Надав
додаткові письмові пояснення по справі
в обґрунтування яких надав копію акту
від 19.01.2008. Вважає, що позов задоволенню
не підлягає, оскільки умови договорів
№ 445-ВЕ від 20.01.2010, № 469-ВЕ від 09.08.2010 на
постачання вугілля енергетичного
відповідачем виконано, замовлене
вугілля поставлено. що підтверджується
доданими позивачем бухгалтерськими
документами.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, заслухавши представників
позивача та відповідача, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Починаючи з 2002року між сторонами
існують відносини на постачання
вугілля енергетичного.

20.01.2010 сторони уклали договір №445-ВЕ на
постачання вугілля енергетичного (далі
- Договір 1).

За умовами Договору 1 відповідач
постачає (продає) в 2010 році позивачу
вугілля енергетичне марки ДГР 13-200 в
кількості 35,651 т., по підсумковій ціні
1122,00 грн. за одну тону на суму 40000,00 грн.
(п.п. п.1.1.1., 2.1, 2.4).

Згідно п. 2.2. Договору оплата товару
здійснюється на підставі цього
Договору, по рахунках за наявності
товарної накладної, протягом 5-ти
банківських днів з дати реєстрації
накладної в Дерказначействі.

Згідно п. 2.5. Договору приймання товару
здійснюється згідно діючої інструкції
по кількості та якості.

09.08.2010 сторони уклали аналогічний
договір №469-ВЕ на постачання вугілля
енергетичного (далі - Договір 2).

За умовами Договору 2 відповідач
постачає (продає) в 2010 році позивачу
вугілля енергетичне марки ДГР 13-200 в
кількості 147,15 т., по підсумковій ціні
1122,00 грн. за одну тону на суму 165100,00 грн..
(п.п. п.1.1.1., 2.1, 2.4).

Згідно п. 2.2. Договору 2 оплата товару
здійснюється на підставі цього
договору, по рахунках за наявності
товарної накладної, протягом 5-ти
банківських днів з дати реєстрації
накладної в Дерказначействі.

Згідно п. 2.5. Договору 2 приймання товару
здійснюється згідно діючої інструкції
по кількості та якості.

Зазначені Договори зареєстровані в
Уманському управлінні Державного
казначейства Головного управління
Державного казначейства України у
Черкаській області.

В підтвердження позовних вимог позивач
надав суду товарні накладні на
отримання від відповідача вугілля:

- №469 від 15.09.2010 (по договору №469-ВЕ) на
62,389 т. вугілля на суму 70000,00 грн.,

- №476 від 08.11.2010 (по договору №469-ВЕ) на
13,458 т. вугілля на суму 15100,00 грн. ,

-№471 від 08.10.2010 (по договору №469-ВЕ) на
80,125 т. вугілля, на суму 89900,00 грн.;

-№445 від 20.01.2010 (по договору №445-ВЕ) на
35,651 т. вугілля на суму 40000,00 грн.

Відповідно до Договору 1 відповідач
зобов'язаний був поставити у 2010 році
вугілля у кількості 35,651 т. Як
вбачається із накладної №445 від 20.01.2010
на виконання зазначеного договору
відповідачем поставлено 35,651 тон
вугілля. Зазначена накладна
зареєстрована в Уманському управлінні
Державного казначейства Головного
управління Державного казначейства
України у Черкаській області.

Таким чином, умови Договору 1
відповідачем виконано.

Відповідно до Договору 2 відповідач
зобов'язаний був поставити у 2010 році
вугілля у кількості 147,15 т. Як
вбачається із накладних: №469 від 15.09.2010,
№476 від 08.11.2010, -№471 від 08.10.2010 на
виконання умов Договору 2 відповідачем
поставлено 155,972 т. вугілля., що на 8,822 т.
більше, ніж передбачено умовами
Договору 2. Зазначені накладні
зареєстровано в Уманському управлінні
Державного казначейства Головного
управління Державного казначейства
України у Черкаській області.

Таким чином, умови Договору 2
відповідачем також виконано.

Посилання представника позивача на той
факт, що 8,822 т. є поставкою за минулими
договорами, суд на даний час не може
прийняти до уваги, оскільки це не
доведено позивачем належними доказами.

В підтвердження позовних вимог позивач
послався на акт звірки від 05.05.2011 згідно
з яким станом на 01.05.2011 вугілля
енергетичне марки ДГР 13-200 в кількості
171 т. на загальну суму 196178,10 грн.
знаходиться на відповідальному
зберіганні у відповідача.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зазначений акт не може вважатись
належним засобом доказування з
наступних підстав.

Із змісту акту не вбачається внаслідок
яких господарських відносин у
відповідача на зберіганні знаходиться
171 т. вугілля, кому це вугілля належить,
коли і ким вугілля передано на
зберігання. Акт підписано від імені
комерційного директора. Разом з тим,
біля назви посади особи, яка підписала
акт, стоїть прочерк. Зазвичай така
помітка ставиться коли будь-який
документ підписано іншою особою, ніж
та, що вказана у цьому документі. Тому,
невідомо хто підписав акт і посадові
права та обов'язки цієї особи.

Крім того, суд звертає увагу на
наступні обставини.

31.10.2011 до господарського суду надійшла
позовна заява Уманського професійного
аграрного ліцею до приватного
підприємства "Енергоплазма" про
зобов'язання відповідача повернути 92,9
т. вугілля енергетичного ДГР 13-200.

На цей же договір зберігання та акт від
05.05.2011 позивач послався і у справі
№05/5026/2458/2011.

У справі №05/5026/2458/2011 позивач просив суд
зобов'язати відповідача повернути 92,9 т.
вугілля, оскільки 78,1 т. ним отримана. У
справі №925/828/14, яка слухається на даний
час, позивач не підтверджує факт
отримання 78,1 т. вугілля і просить суд
стягнути з відповідача вартість 171 т.
вугілля.

Рішенням від 24.11.2011 у справі №05/5026/2458/2011
у задоволенні позову відмовлено,
оскільки судом встановлено, що договір
зберігання від 01.10.2010 укладено
сторонами без реальної передачі
вугілля. Вугілля відповідачу на
зберігання не передавалось. Зазначене
рішення набрало законної сили.

Виходячи зі змісту ч.3 ст. 35 ГПК України
обставини , встановлені рішенням у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлено ці обставини.

Як у справі №05/5026/2458/2011, так і у справі
№925/828/14, є ті самі особи. Рішенням у
справі №05/5026/2458/2011 встановлено, що
сторони не вчиняли реальних дій на
виконання договору зберігання від
01.10.2010. тобто позивач не передавав
відповідачу на зберігання 171 т. вугілля,
вказаний правочин є неукладений у
розумінні вимог діючого цивільного
законодавства, що є підставою для
відмови у позові про стягнення 196 178,10
грн.

Представник позивача, посилаючись на
зареєстроване кримінальне провадження
за ст. 191 ч.4 КК України відносно
службових осіб приватного
підприємства "Енергоплазма", заявила
клопотання про зупинення провадження у
справі до закінчення досудового
слідства.

Відповідно до ч.2 ст. 79 ГПК України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі в разі надсилання
господарським судом матеріалів
прокурору або органу досудового
розслідування, призначення
господарським судом судової
експертизи, заміни однієї сторони її
правонаступником.

Установлений перелік є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає,
тобто будь-які інші обставини не можуть
бути підставою для зупинення
провадження у справі.

Господарський суд не надсилав
матеріалів прокурору чи органу
розслідування. Тому, факт реєстрації
кримінального провадження відносно
службових осіб приватного
підприємства "Енергоплазма" не є
підставою для зупинення провадження у
справі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України не
підлягають стягненню судові витрати з
відповідача на користь позивача,
понесені останнім при зверненні з
позовом.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

У задоволенні клопотання представника
позивача про зупинення провадження у
справі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та
строки, встановлені ст. ст. 91-93 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 23.06.2014.

Суддя
В.А. Швидкий