ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р.
Справа № 911/586/13-г

за позовом ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача 1 Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ»,
Житомирська обл., смт Черняхів

відповідача 2 ОСОБА_2, м. Київ

та відповідача 3 Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД», Київська
обл., Бориспільський р-н, с. Вишеньки

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_3, м. Київ

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі ТОВ «НОВОБУД»

Головуючий суддя Наріжний С.Ю.

Суддя Бацуца В.М.

Суддя Заєць Д.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 - довіреність № 836
від 24.04.2014 р.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: Скорик О.О. -
довіреність № Д-02/07-12 від 02.07.2012 р.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у лютому 2013 року до господарського суду
звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ»
(далі - відповідач 1), ОСОБА_2 (далі -
відповідач 2) та Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД» (далі -
відповідач 3) про визнання недійсним
договору купівлі-продажу частки в
статутному капіталі ТОВ «НОВОБУД» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ОСОБА_3

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує
тим, що Відповідачем 1 в порушення вимог
ст. 147 ЦК України, ст. 53 Закону України
«Про господарські товариства» та п. 8.3.
статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД», без
отримання дозволу від учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД» - ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, відчужено належну йому частку в
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВОБУД»
шляхом укладення з Відповідачем 2
договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВОБУД»
від 26.05.2011 р.

Рішенням господарського суду
Київської області від 02.09.2013 р. у справі
№ 911/586/13-г (головуючий суддя Скутельник
П.Ф., судді: Лилак Т.Д., Ярема В.А.) позов
задоволено повністю; визнано укладений
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ» та
громадянкою України ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД» від 26.05.2011
р. недійсним з моменту укладення;
здійснено розподіл господарських
витрат.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013 р. у
справі № 911/586/13-г апеляційну скаргу
Відповідача 3 залишено без задоволення,
рішення господарського суду Київської
області від 02.09.2013 р. у справі № 911/586/13-г
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.04.2014 р. касаційну скаргу
Відповідача 3 задоволено частково;
рішення господарського суду Київської
області від 02.09.2013 р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013 р. у
справі № 911/586/13-г скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції в іншому складі суду.

Вищий господарський суд України,
скасовуючи рішення господарського
суду Київської області від 02.09.2013 р. та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013 р.
зазначив, що судами попередніх
інстанцій не враховано того, що захист
переважного права купівлі частки у
праві спільної часткової власності
здійснюється у інший спосіб, ніж захист
права сторони недійсного правочину.

За наслідками автоматизованого
розподілу справ, для нового розгляду
справу № 911/586/13-г передано судді
Наріжному С.Ю. Розпорядженням В.о.
голови суду було сформовано колегію
для розгляду справи у складі:
головуючий суддя Наріжний С.Ю., судді:
Бацуца В.М., Заєць Д.Г.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.05.2014 р. справу № 911/586/13-г
прийнято до провадження в складі
зазначеної колегії, призначено розгляд
справи на 23.06.2014 р.

23.06.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшли письмові пояснення
Відповідача 3 від 23.06.2014 р. № ГС-23/06-14/ГС
(вх. № 11952/14) по суті позову.

23.06.2014 р. у судове засідання з'явились
представники Позивача та Відповідача 3,
які надали пояснення у справі.
Представник Позивача позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
повністю. Представник Відповідача 3
проти задоволення позовних вимог
заперечував. Відповідачі 1, 2 та третя
особа у судове засідання не з'явились,
про причини неявки суд не повідомили,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
Позивача та Відповідача 3, з'ясувавши
фактичні обставини, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ»
(Відповідач 1) та громадянкою України
ОСОБА_2 (Відповідач 2) було укладено
договір купівлі-продажу частки у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВОБУД»
(далі - Договір), відповідно до умов
якого продавець в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, передає у
власність покупця свою частку розміром
50% у статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВОБУД»,
а покупець в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, приймає та
зобов'язується оплатити вказану
частку.

Згідно п.п. 2.1., 3.1. Договору, ціна
договору (вартість частки, яку
продавець відступає продавцю шляхом
купівлі-продажу) становить 5000000,00 грн.
Право власності на частку переходить
від продавця до покупця з моменту
підписання цього договору обома
сторонами та його нотаріального
посвідчення.

Відповідно до п. 5.1.4. Договору,
продавець стверджує, що він належним
чином повідомив інших учасників ТОВ
«НОВОБУД» про продаж частки. ОСОБА_3, як
учасник товариства і власник 25% від
загального розміру статутного
капіталу ТОВ «НОВОБУД», відмовився від
переважного права купівлі-продажу
частки. ОСОБА_1, як учасник товариства і
власник 25% від загального розміру
статутного капіталу ТОВ «НОВОБУД»,
була належним чином повідомлена про
відчуження частки, проте не
використала свого переважного права
купівлі частки за ціною та на умовах, на
яких частка пропонувалася для продажу
покупцю.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що
договір є укладеним з моменту
підписання його сторонами і його
нотаріального посвідчення та діє до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань за даним договором.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги
посилається на те, що вона скористалась
переважним правом купівлі частини
частки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ» у
розмірі 0,001% від запропонованої для
продажу частки статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД» і
Відповідач 1 був належним чином
повідомлений про такий намір Позивача;
укладенням договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД» від 26.05.2011
р. порушено переважне право Позивача на
купівлю частини частки статутного
капіталу, що є предметом оспорюваного
договору купівлі-продажу; оскільки
Позивач не надавала згоди на
відчуження належної Товариству з
обмеженою відповідальністю «ФАКТОР
КАПІТАЛ» частки третій особі, в той час,
коли надання такої згоди є
обов'язковим, спірний договір на думку
Позивача підлягає визнанню судом
недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД»
(Відповідач 3) зареєстровано 13.11.2002 року,
про що свідчить запис у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

20.02.2008 проведено державну реєстрацію
змін до статуту Відповідача 3, редакцію
якого затверджено протоколом
загальних зборів учасників ТОВ
«НОВОБУД» від 15.02.2008 № 01/01/08.

Згідно п. 1.2. Статуту ТОВ «НОВОБУД»,
учасниками товариства є: Товариство з
обмеженою відповідальністю «ФАКТОР
КАПІТАЛ», ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Як передбачено п.п. 4.4, 4.5. Статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД», статутний
капітал товариства становить 2250000,00
грн. та складається з внесених
учасниками вкладів. У статутному
капіталі частки учасників складають:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ» -
1125000,00 грн., що становить 50,00% розміру
статутного капіталу; ОСОБА_3 - 562500,00 грн.,
що становить 25,00% розміру статутного
капіталу; ОСОБА_1 - 562500,00 грн., що
становить 25,00% розміру статутного
капіталу.

Обмежень щодо відчуження учасниками
Відповідача 3 часток третім особам
статут ТОВ «НОВОБУД» не містить та
пунктом 7.1. статуту товариства
закріплене право учасників товариства
здійснити відчуження часток у
статутному капіталі товариства у
порядку, встановленому законодавством
та статутом.

Згідно із п.п. 8.2., 8.3. Статуту
Відповідача 3, учасник товариства має
право продати чи іншим чином
відступити свою частку (її частину) у
статутному капіталі одному або кільком
учасникам цього товариства. Відчуження
учасником своєї частки (її частини)
третім особам допускається за згодою
учасників.

Відповідно до п. 8.4. Статуту Товариства
учасники товариства користуються
переважним правом купівлі частки (її
частини) учасника пропорційно до
розмірів своїх часток, якщо
домовленістю між учасниками не
встановлений інший порядок здійснення
цього права. Купівля здійснюється за
ціною та на інших умовах, на яких частка
(її частина) пропонувалася для продажу
третім особам. Якщо учасники
товариства не скористаються своїм
переважним правом протягом місяця з
дня повідомлення про намір учасника
продати частку (її частину) або
протягом іншого строку, встановленого
статутом товариства чи домовленістю
між його учасниками, частка (її частина)
учасника може бути відчужена третій
особі.

Відповідно до статті 53 Закону України
«Про господарські товариства», ст. 147 ЦК
України, учасник товариства з
обмеженою відповідальністю має право
продати чи іншим чином відступити свою
частку (її частину) у статутному
капіталі одному або кільком учасникам
цього товариства.

Відчуження учасником товариства з
обмеженою відповідальністю своєї
частки (її частини) третім особам
допускається, якщо інше не встановлено
статутом товариства.

Учасники товариства користуються
переважним правом купівлі частки (її
частини) учасника пропорційно до
розмірів своїх часток, якщо статутом
товариства чи домовленістю між
учасниками не встановлений інший
порядок здійснення цього права.
Купівля здійснюється за ціною та на
інших умовах, на яких частка (її
частина) пропонувалася для продажу
третім особам. Якщо учасники
товариства не скористаються своїм
переважним правом протягом місяця з
дня повідомлення про намір учасника
продати частку (її частину) або
протягом іншого строку, встановленого
статутом товариства чи домовленістю
між його учасниками, частка (її частина)
учасника може бути відчужена третій
особі.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 р.
№13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів», продаж
учасником частки (її частини) з
порушенням переважного права купівлі
інших учасників (частина друга статті
147 Цивільного кодексу України, частина
друга ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства») не зумовлює
недійсність такого правочину. У цьому
разі будь-який учасник товариства має
право пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця за аналогією з нормою частини
четвертої статті 362 Цивільного кодексу
України.

Статтею 362 ЦК України передбачено, що у
разі продажу частки у праві спільної
часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім
випадку продажу з публічних торгів.
Продавець частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний
письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою
частку, вказавши ціну та інші умови, на
яких він її продає.

Якщо бажання придбати частку у праві
спільної часткової власності виявили
кілька співвласників, продавець має
право вибору покупця. У разі продажу
частки у праві спільної часткової
власності з порушенням переважного
права купівлі співвласник може
пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця.

Отже, захист переважного права купівлі
частки у праві спільної часткової
власності здійснюється у інший спосіб,
ніж захист права сторони недійсного
правочину з метою припинення
договірних зобов'язань та повернення
всього отриманого за цим правочином.
Власник порушеного права може
скористатись конкретним способом
захисту свого права, визначеного
законом.

Таким чином зазначений позов про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі від 26.05.2011 р. з підстав
порушенням переважного права купівлі
підлягає залишенню без задоволення,
зокрема, у зв'язку з невірно обраним
способом захисту.

Також дослідивши твердження Позивача
про те, що Позивачем не надавалась
згода на відчуження Відповідачем 1
своєї частки третій особі та така згода
є обов'язковою, колегія суддів
встановила їх безпідставністьт з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ»
належним чином і в належній формі
запропонувало учаснику товариства
ОСОБА_1 скористатись переважним правом
купівлі належної йому частки в
товаристві, визначивши предмет продажу
- всю частку у розмірі 50% від статутного
капіталу товариства та ціну продажу -
п'ять мільйонів гривень.

Крім того, на тих самих умовах частка
була запропонована третій особі -
ОСОБА_2, що вбачається з умов Договору.

Слід зазначити, що заява, адресована
ОСОБА_1, є пропозицією укласти договір
купівлі-продажу частки в товаристві.

Відповідно до частини першої статті 641
ЦК України, пропозиція укласти договір
має містити істотні умови договору
виражати намір особи, яка її зробила,
вважати себе зобов'язаною у разі її
прийняття. Предмет та ціна продажу
відповідно до вищевказаної заяви є
істотними умовами договору
відступлення частки в товаристві, а
зобов'язальний характер пропозиції
випливає з імперативних вимог
законодавства та статуту товариства.

Згідно ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь
особи, якій адресована пропозиція
укласти договір, про її прийняття
(акцепт) повинна бути повною і
безумовною.

В свою чергу, Позивач виявив намір
придбати 0,001% від запропонованої для
продажу частки.

З огляду на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «ФАКТОР
КАПІТАЛ» запропонувало до продажу всю
належну йому частку в товаристві за
обумовленою ціною, суд дійшов висновку,
що заяву ОСОБА_1 щодо наміру придбати
0,001% від цієї частки неможливо
кваліфікувати належним способом
реалізації переважного права купівлі
частки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ» в
товаристві відповідно до загальних та
спеціальних вимог, встановлених ст.ст.
147, 361, 362 Цивільного кодексу України та
ст. 53 Закону України «Про господарські
товариства».

Крім того, заява ОСОБА_1 не є акцептом
(прийняттям) пропозиції Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФАКТОР
КАПІТАЛ», оскільки її зміст не
відповідає критерію повноти і
безумовності, як це визначено статтею
642 ЦК України, оскільки, Позивач
фактично змінив істотну умову
пропозиції Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ», а
саме - предмету продажу.

Отже, при визначенні правових
наслідків щодо заяви ОСОБА_1, суд вважає
за необхідне керуватися положеннями ч.
1 ст. 646 ЦК України, за якою відповідь про
згоду укласти договір на інших, ніж
було запропоновано, умовах є відмовою
від одержаної пропозиції і водночас
новою пропозицією особі, яка зробила
попередню пропозицію.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 не
прийняла пропозицію Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФАКТОР
КАПІТАЛ», а навпаки, запропонувала свою
пропозицію, чим у відповідності до норм
чинного законодавства України
відмовилась від запропонованої їй
пропозиції та відмовилась від свого
переважного права на купівлю частки, за
таких підстав суд вважає, що у
відповідності до пункту 8.4 статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВОБУД»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ»
цілком на законних умовах продало
належну йому частку ОСОБА_2, отже
підстави для визнання спірного
договору недійсним відсутні.

Також судом встановлено, що зазначені в
позові підстави порушення переважного
права Позивача на купівлю частки у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВОБУД»
вже були підставою позовних вимог у
справі № К13/191-11/23-12, у якій рішенням
Господарського суду Київської області
від 27.06.2012 р., залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.09.2012 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 11.11.2012 р., було відмовлено
ОСОБА_1 у задоволенні позову про
переведення прав та обов'язків покупця
частини частки статутного капіталу ТОВ
«НОВОБУД» за договором купівлі-продажу
від 26.05.2011 р.

Отже, у відповідності з положеннями ст.
35 ГПК України, обставини, встановлені
рішенням господарського суду
Київської області від 27.06.2012 р. у справі
№ К13/191-11/23-12 не потребують повторного
доказування при розгляді даної справи.

Беручи до уваги викладені вище
обставини, колегія суддів дійшла
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49
ГПК України покладаються на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 27.06.2014 р.

Головуючий суддя
Наріжний С.Ю.

Судді
Бацуца В.М.

Заєць Д.Г.