РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
Справа № 5/314-09

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Тимошенко О.М.

судді
Коломис В.В. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від кредиторів - Бедикайло В.В. (ПАТ
"Західінкомбанк"), ОСОБА_2 (від кредитора
ОСОБА_3), Головенько В.П. (ТзОВ "Торговий
дім "Фінпром")

від боржника - Радіщев В.О.

арбітражний керуючий - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги ПАТ "Західінкомбанк"
та СТзОВ "Комаргородське" на ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 07.05.14 р. у справі № 5/314-09

за заявою Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Комаргородське"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 07.05.2014 року зі
справи № 5/314-09 (суддя Банасько О.О.)
заяву публічного акціонерного
товариства "Західінкомбанк" про
визнання кредитором
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комаргородське" з грошовими вимогами в
розмірі 6917950,30 грн. задоволено частково.
Визнано грошові вимоги ПАТ
"Західінкомбанк" на суму 902735,41 грн.
(800000,00 грн. - основна сума боргу, 102735,41
грн. прострочених процентів), які
забезпечені заставою майна боржника
СТзОВ "Коморгородське" у справі № 5/314-09
як такі, що підлягають включенню до
реєстру вимог кредиторів окремо з
черговістю задоволення - перша черга.
Визнано грошові вимоги ПАТ
"Західінкомбанк" на суму 270820,62 грн.
(240000,00 грн. - 30% штрафу від основної суми
боргу, 30820,62 грн. штрафу від
прострочених процентів) до боржника
СТзОВ "Коморгородське" у справі № 5/314-09
як такі, що підлягають включенню до
реєстру вимог кредиторів окремо з
черговістю задоволення - шоста черга.
Відхилено грошові вимоги ПАТ
"Західінкомбанк" до боржника СТзОВ
"Комаргородське" на суму 5740394,27 грн.
(5206500,00 грн. - основна сума боргу та 30%
штрафу від основної суми боргу, 410687,90
грн. прострочених процентів та 123206,37
грн. - 30% штрафу від прострочених
процентів). Зобов'язано арбітражного
керуючого (розпорядника майна)
включити визнані вимоги кредитора - ПАТ
"Західінкомбанк" до реєстру вимог
кредиторів боржника.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, кредитор - ПАТ
"Західінкомбанк" та боржник - СТзОВ
"Комаргородське" подали апеляційні
скарги.

ПАТ "Західінкомбанк" у своїй скарзі
зазначає, що судом першої інстанції
було вірно встановлено наявність
заборгованості в сумі 5740394,27 грн. за
кредитним договором № 0703/08-3 від 07.03.2008
р., укладеним між ПАТ "Західінкомбанк"
та ТзОВ "Амід Альянс", а також наявність
забезпечення вимог за вказаним
договором відповідно до договору
іпотеки № 918 від 11.03.2008 р., укладеним із
СТзОВ "Комаргородське", як
іпотекодавцем. Таким чином, у
відповідності до вимог ст. 14 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" розпорядник
майна зобов'язаний окремо внести до
реєстру вимоги кредиторів, які
забезпечені заставою майна боржника,
згідно з їх заявами, а за їх
відсутності, - згідно з даними обліку
боржника, а також внести окремо до
реєстру відомості про майно боржника,
яке є предметом застави згідно з
державним реєстром застав. З огляду на
вказане вважає неправомірним висновок
суду про відмову у визнанні вимог банку
на суму 5740394,27 грн. та просить ухвалу в
цій частині скасувати і прийняти нове
рішення про задоволення вимог в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
кредитора підтримав доводи
апеляційної скарги.

Боржник - СТзОВ "Комаргородське" у своїй
апеляційній скарзі вважає
неправомірним висновок суду першої
інстанції щодо часткового визнання
вимог ПАТ "Західінкомбанк" в сумах 902735,41
грн. (800000,00 грн. - основна сума боргу,
102735,41 грн. прострочених процентів) та
270820,62 грн. (240000,00 грн. - 30% штрафу від
основної суми боргу, 30820,62 грн. штрафу
від прострочених процентів). Вказує, що
зазначені вимоги є конкурсними,
оскільки виникли до порушення
провадження у справі. Поряд з цим,
банком подано заяву про визнання
грошових вимог до боржника за межами
30-ти денного строку, встановленого ст. 14
Закону про банкрутство. Відповідно до
ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає. Таким чином, вимоги банку в
цій частині вважаються погашеними.
Відтак, просить ухвалу в цій частині
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні вимог ПАТ
"Західінкомбанк" в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
боржника підтримав викладені в
апеляційній скарзі доводи.

Письмові відзиви на вищевказані
апеляційні скарги від учасників
провадження у справі не надійшли.

Всі учасники провадження належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
наявними в матеріалах справи поштовими
повідомленнями про вручення
рекомендованої кореспонденції
адресатам.

Розглянувши матеріали справи та
апеляційні скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційних
скарг слід відмовити, а ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 07.05.2014 р. у справі № 5/314-09
залишити без змін виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
відповідно до заяви про визнання
майнових вимог кредитора від 11.06.2012
року № 1421-19 з урахуванням заяви про
уточнення майнових вимог до кредитора
від 01.08.2012 року, додаткових пояснень від
22.04.2014 року № 691-19, ПАТ "Західінкомбанк"
обгрунтовує свої вимоги наступними
обставини (а.с.135-138, 193, т.10).

07.03.2008 року між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ
(кредитор) та СТОВ "Комаргородське"
(позичальник) укладено кредитний
договір № 0703/08-1, який передбачає
надання кредиту у вигляді відкриття
відкличної поновлювальної кредитної
лінії для оплати за насіння, мінеральні
добрива, засоби захисту рослин, запасні
частини до с/г техніки та
паливно-мастильні матеріали у розмірі 2
500 000,00 грн., на умовах, визначених даним
кредитним договором, зі сплатою 17 %
річних терміном до 06.03.2011 року.
Невід'ємною частиною договору є
додаткова угода від 24.10.2008 року згідно з
якою змінювалася процентна ставка за
користування кредитними коштами до 23%
річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вищевказаним кредитним договором
між Кредитором та Позичальником було
укладено договір іпотеки № 912 від 11.03.2008
року.

Станом на 01.10.2009 (провадження у справі
про банкрутство порушено 12.10.2009 року)
заборгованість по зазначеному
кредитному договору № 0703/08-1 становила:
800 000,00 грн. основна сума боргу; 102 735,41
грн. прострочених процентів з березня
2009 року; - 30 % штрафу від основної суми
боргу в розмірі 240 000,00 грн. (згідно з
п.3.2.17 кредитного договору); 30 % штрафу
від прострочених процентів в розмірі 30
820,62 грн. (згідно з п.3.2.17 кредитного
договору).

Крім того, 07.03.2008 року між КБ
"Західінкомбанк" ТзОВ (кредитор) та ТОВ
"Амід Альянс" (позичальник) укладено
кредитного договору № 0703/08-3 про
надання кредиту передбачено у вигляді
відкриття відкличної поновлювальної
кредитної лінії для оплати за насіння,
мінеральні добрива, засоби захисту
рослин, запасні частини до с/г техніки
та паливно-мастильні матеріали та
здійснення іншої господарської
діяльності у розмірі 2 500 000,00 грн. на
умовах, визначених даним кредитним
договором, зі сплатою 17% річних
терміном до 06 березня 2011 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вищевказаним кредитним договором
між ПАТ "Західінкомбанк" та СТВО
"Комаргородське" укладено договір
іпотеки № 918 від 11.03.2008 року, відповідно
до умов якого іпотекодежатель (банк) за
рахунок предмету іпотеки задовольняє
свої вимоги в повному обсязі, що
визначаються на момент фактичного
виконання зобов'язання за кредитним
договором та додатковими до нього
договорами, включаючи суму основного
боргу із врахуванням коефіцієнту
інфляції, проценти за користування
кредитом, неустойку та інше.

Станом на 01.10.2009 року (провадження у
справі про банкрутство порушено 12.10.2009
року) заборгованість по зазначеному
кредитному договору № 0703/08-3 становила:
500 000,00 доларів США основна сума боргу; 410
687,90 грн. прострочених процентів з
лютого 2009 року; 30 % штрафу від основної
суми боргу в розмірі 150 000,00 доларів США
(згідно з п.3.2.17 кредитного договору); 30 %
штрафу від прострочених процентів в
розмірі 123 206,37 грн. (згідно з п.3.2.17
кредитного договору).

Звертаючись із заявою про визнання
майнових вимог кредитора ПАТ
"Західінкомбанк" посилається на
наявність заборгованості
Позичальників за кредитними
договорами (СТОВ "Комаргородське" та
ТОВ "Амід Альянс") на момент порушення
провадження у справі про визнання
банкрутом СТОВ "Комаргородське".

В поясненні від 23.04.2014 року арбітражний
керуючий Василюк І.М. вказує на
визнання заявлених вимог ПАТ
"Західінкомбанк" в сумі 5 318 423,31 грн., які
забезпечені заставою майна боржника,
як такі, що підлягають включенню до
реєстру вимог кредиторів окремо з
черговістю задоволення - перша черга та
вимоги в сумі штрафних санкцій 1 595 526,99
грн., що підлягають включенню до
реєстру вимог кредиторів окремо до
шостої черги.

Боржник у відзиві від 22.04.2014 року
стосовно вимог ПАТ "Західінкомбанк" не
визнає останні мотивуючи вказане
наступним:

- вимоги заявника за договором іпотеки
№ 918 від 11.03.2008 року не є грошовими,
оскільки не стосуються боржника по
справі так як у СТОВ "Комаргородське"
відсутні будь-які зобов'язання по
даному кредитному договору, який
укладений між ТОВ "Амід-Альянс" та ПАТ
"Західінкомбанк";

- вимоги заявника про визнання його
кредитором боржника по зобов'язаннях,
які виникли по договору іпотеки № 912
від 11.03.2008 року є погашеними в силу
статті 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом";

- банк використовує суму вартості
іпотечного майна згідно оцінки, яка
застаріла та була проведена
односторонньо.

Розглядаючи заявлені вимоги суд
апеляційної інстанції враховує
наступне.

Відповідно до п.15 ст.11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
після опублікування оголошення про
порушення справи про банкрутство в
офіційному друкованому органі всі
кредитори, незалежно від настання
строку виконання зобов'язань, мають
право подавати заяви з грошовими
вимогами до боржника згідно зі статтею
14 цього Закону.

Згідно з частинами 1, 3 ст.14 Закону
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Боржник
разом з розпорядником майна за
наслідками розгляду зазначених вимог
повністю або частково визнає їх або
відхиляє, з обґрунтуванням підстав
відхилення, про що розпорядник майна
повідомляє письмово заявників і
господарський суд.

Відповідно до абз. 2, 3 ч 6 даної статті
розпорядник майна зобов'язаний окремо
внести до реєстру вимоги кредиторів,
які забезпечені заставою майна
боржника, згідно з їх заявами, а за їх
відсутності, - згідно з даними обліку
боржника, а також внести окремо до
реєстру відомості про майно боржника,
яке є предметом застави згідно з
державним реєстром застав. Відповідно
до ст.31 Закону вимоги кредиторів,
забезпечені заставою, задовольняються
в першу чергу.

Матеріалами справи стверджується, що
оголошення про порушення справи про
банкрутство СТОВ "Комаргородське"
опубліковане в газеті "Голос України"
від 21.11.2009 року № 221.

Після опублікування оголошення на
адресу суду, боржника та розпорядника
майна надходили заяви про визнання
кредиторських вимог, в т.ч. ПАТ
"Західінкомбанк" з сумою грошових вимог
у розмірі 8 159 703,59 грн.

Вказана заборгованість виникла із
кредитних договорів № 0703/08-1 від 07.03.2008
року та № 0703/08-3 від 07.03.2008 року.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону від 30.06.1999), кредитор
це юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
працівникам боржника, а також органи
державної податкової служби та інші
державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.

Необхідною ознакою набуття статусу
кредитора у справі про банкрутство,
виходячи з вимог п.п.3, 7 ст.1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є наявність у
боржника перед кредитором зобов'язань
саме грошового, тобто фінансового
характеру.

При цьому слід розмежовувати юридичні
поняття "поручитель" та "майновий
поручитель", оскільки вказані особи є
суб'єктами різних за змістом цивільних
правовідносин, а саме - поручитель є
суб'єктом такого виду забезпечення як
порука на підставі ст.ст.546, 553 ЦК
України, а майновий поручитель є
суб'єктом такого виду забезпечення
зобов'язань як застава, правова природа
якого визначена Законом України "Про
заставу", Законом України "Про іпотеку".

Відповідно до вимог ст.1 Закону України
"Про заставу" застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.583 ЦК України
заставодавцем може бути боржник або
третя особа (майновий поручитель).

Згідно з ст.1 Закону України "Про
іпотеку" :

- іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким,
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

- майновий поручитель - особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи-боржника.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до кредитного договору
№ 0703/08-3 від
07.03.2008 року та договору іпотеки № 912 від
11.03.2008 року, майно боржника було
передано в іпотеку для забезпечення
виконання грошового зобов'язання
третьої особи - ТОВ "Амід-Альянс" за
укладеними Банком з нею кредитними
договорами.

Суд погоджується з висновком суду
першої інстанції, що в даному випадку
Банк не може бути кредитором у справі
про банкрутство майнового поручителя,
оскільки зазначений боржник не є
позичальником за основним кредитним
договором, та не є особою, яка
отримувала кредитні кошти.

Вимоги Банку захищені положеннями
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", зокрема, ч.2
ст.26 спеціального Закону, де
встановлено, що майно банкрута, що є
предметом застави, включається до
складу ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя. Проте, договори
застави та іпотеки, виходячи з
вищевказаних вимог ЦК України, Законів
України "Про заставу" та Закону України
"Про іпотеку", не породжують у боржника -
майнового поручителя, який не є
позичальником за кредитним договором,
зобов'язань перед Банком саме
грошового характеру.

З урахування вказаного суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про те, що вимоги ПАТ
"Західінкомбанк" до боржника, які
грунтуються на кредитному договорі №
0703/08-3 від 07.03.2008 року позичальником за
яким являється ТОВ "Амід-Альянс" та
договорі іпотеки № 918 від 11.03.2008 року не
є грошовими, а тому не підлягають
визнанню і відхиляються судом.

Доводи апелянта ПАТ "Західінкомбанк" в
цій частині не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому
відхиляються судом.

Водночас вимоги ПАТ "Західінкомбанк",
що випливають із кредитного договору №
0703/08-1 від 07.03.2008 року позичальником за
яким являється СТОВ "Комаргородське" та
договорі іпотеки № 912 від 11.03.2008 року
безумовно являються грошовими, а тому
підлягають визнанню.

При цьому задоволення вимог кредитора,
що забезпечені заставою майна
боржника, у процедурі банкрутства
останнього, здійснюється у порядку,
передбаченому спеціальними нормами
Закону про банкрутство, а саме - згідно
визначення грошового зобов'язання у
справі про банкрутство та черговості
їх задоволення у процедурі
банкрутства.

Відповідно до ч.6 ст.14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
вимоги кредиторів, визнані боржником
або господарським судом, включаються
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів, разом з тим, розпорядник
майна зобов'язаний окремо внести до
реєстру вимоги кредиторів, які
забезпечені заставою майна боржника,
згідно їх заявами, а за їх відсутності, -
згідно даними обліку боржника, а також
внести окремо до реєстру відомості про
майно боржника, яке предметом застави
згідно з державним реєстром застав.

Так, згідно з нормами абз.6 ст.1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", грошове
зобов'язання це зобов'язання боржника
заплатити кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та на інших підставах,
передбачених цивільним законодавством
України. До складу грошових зобов'язань
боржника не зараховується недоїмка
(штраф, пеня), визначена на дату подання
заяви до господарського суду.

Відповідно до пункту 3.4.2 Методичних
рекомендацій щодо заповнення реєстру
вимог кредиторів затверджених Наказом
Міністерства економіки України № 788
від 02.07.2010 року у графу 7 "Черговість
задоволення вимог" вносяться записи
про черговість задоволення вимог
кредиторів, яка визначається
відповідно до статті 31 Закону. Слід
ураховувати, що вимоги, забезпечені
заставою, та судові витрати належать до
першої черги задоволення вимог
кредиторів, а неустойка (пеня, штраф)
належать до шостої черги незалежно від
черги задоволення основного боргу.

Таким чином, суми штрафів і пені
відповідно до ч.2 ст.15 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мають бути включені до реєстру вимог
кредиторів окремо та задовольнятися у
шосту чергу відповідно до черговості
задоволення вимог кредиторів,
встановленої ст.31 Закону про
банкрутство.

Посилання апелянта СТзОВ
"Комаргородське" на припинення
зобов'язання за договором іпотеки № 912
від 11.03.2008 року в зв'язку з припиненням
зобов'язання за кредитним договором
від 07.03.2008 року № 0703/08-1 згідно приписів
ст.14 Закону є хибним, оскільки вимоги
Банку в даному випадку не є
конкурсними, а такими, що забезпечені
заставою і як вказувалось вище
підлягали включенню до реєстру вимог
кредиторів навіть без подання
заставним кредитором відповідної
заяви відповідно до ч.6 ст.14 Закону.

При цьому судом першої інстанції
правомірно відхилено посилання
боржника на застарілу та невірну
оцінку заставного майна, як підставу
для відхилення вимог ПАТ
"Західінкомбанк", з огляду на наступне.

Згідно п.1-1 Прикінцевих та Перехідних
положень Закону в редакції від 19.01.2013
року положення цього Закону, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Згідно ст.ст.49, 57 Закону початкова
вартість майна, яке підлягає
реалізації на аукціоні визначається
арбітражним керуючим. У разі наявності
обґрунтованих сумнівів щодо
визначеної арбітражним керуючим
початкової вартості майна комітет
кредиторів або окремий кредитор чи
власник майна боржника можуть
звернутися до господарського суду з
клопотанням про проведення незалежної
оцінки. Господарський суд своєю
ухвалою може призначити незалежну
оцінку майна боржника за рахунок
зацікавлених кредиторів (кредитора), що
здійснюється у порядку, визначеному
Законом України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Відтак, боржник наділений правом на
ініціювання проведення незалежної
оцінки майна під час його продажу в
ході здійснення провадження у справі
про банкрутство.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що ухвала господарського суду
Вінницької області від 07.05.2014 року
відповідає матеріалам справи,
грунтується на чинному законодавстві і
підстав для її скасування немає.
Зазначені в апеляційних скаргах інші
доводи скаржників не обгрунтовані та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому не можуть бути
підставою для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ПАТ
"Західінкомбанк" та СТзОВ
"Комаргородське" залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Вінницької області від 07.05.2014 року у
справі № 5/314-09 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Коломис В.В.

Суддя
Огороднік К.М.