ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 червня 2014 року Справа № 2/40

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),перевіривши матеріали
касаційної скарги представника
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5,на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду
3 лютого 2014 року,та
постановуГосподарського суду
Кіровоградської області від 4 вересня
2013 року,у справі№ 2/40,за
заявоюТовариства з обмеженою
відповідальністю "Млиновий комплекс
"Олександрія-борошно" (смт. Приютівка,
Олександріївський район,
Кіровоградська область),доПриватного
сільськогосподарського підприємства
"Лан" (с. Олександро-Мар'ївка,
Петровський район, Кіровоградська
область),провизнання банкрутом, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду
Кіровоградської області від 18.06.2010 року
за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Млиновий комплекс
"Олександрія-борошно" (далі за текстом -
ТзОВ "МК "Олександрія-борошно") порушено
провадження у справі № 2/40 про
банкрутство Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Лан" (далі за текстом - ПСГП "Лан"), інше.

Постановою Господарського суду
Кіровоградської області від 04.09.2013 року
у справі № 2/4 (суддя - Болгар Н.В.) ПСГП
"Лан" визнано банкрутом; відкрито
ліквідаційну процедуру; припинено
повноваження арбітражного керуючого
(керуючого санацією) Ніколаєнко Яни
Андріївни; призначено ліквідатором
ПСГП "Лан" арбітражного керуючого
Кундас Вікторію Андріївну.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
03.02.2014 року у справі № 2/40 (головуючий
суддя - Кузнецов В.О., судді: Павловський
П.П., Науменко І.М.) апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8
залишено без задоволення, постанову
Господарського суду Кіровоградської
області від 04.09.2013 року у справі № 2/40
залишено без змін. При цьому,
апеляційний господарський суд вказав,
що спірна ухвала прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому відсутні
підстави для її зміни або скасування.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій постановами,
усунувши недоліки, на які було вказано
в ухвалі Вищого господарського суду
України від 05.03.2014 року (касаційну
скаргу було повернуто на підставі п.п.
1), 2), 3) ч. 1 ст. 1113 ГПК України,
представник Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 (далі за текстом
- представник ФОП ОСОБА_4) звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 03.02.2014 року та
постанову Господарського суду
Кіровоградської області від 04.09.2013 року
у справі № 2/40, справу направити для
продовження розгляду до місцевого
господарського суду. При цьому,
скаржник посилається на порушення
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права.

Розглянувши матеріали касаційної
скарги представника ФОП ОСОБА_4,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не може бути прийнята до
розгляду судом касаційної інстанції,
оскільки вона не відповідає вимогам
розділу ХІІ1 ГПК України з таких
підстав.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 1113 ГПК України,
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо
касаційна скарга підписана особою, яка
не має права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України,
касаційна скарга підписується особою,
яка подала скаргу або її уповноваженим
представником.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року, з метою забезпечення
однакового і правильного застосування
ГПК України роз'яснено, що, відповідно
до ч.ч. 5, 6 ст. 28 ГПК України, громадяни
можуть вести свої справи в
господарському суді особисто або через
представників, повноваження яких
підтверджуються нотаріально
посвідченою довіреністю, або, якщо
представником є адвокат, - ордером з
доданим до нього договором чи
засвідченим сторонами цього договору
витягом з нього, в якому зазначено
повноваження адвоката, або дорученням
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
допомоги. Статус громадянина як
суб'єкта підприємницької діяльності
підтверджується відповідною випискою
з Єдиного державного реєстру
підприємств, організацій та установ
України, а його особа - паспортом або
іншим відповідним документом. При
цьому довіреність, видана громадянином
- суб'єктом підприємницької діяльності,
також має бути нотаріально
посвідченою.

Як вбачається з поданої касаційної
скарги, вона підписана представником
ФОП ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 Однак, з
наданих з матеріалами касаційної
скарги документів на підтвердження
повноважень адвоката ОСОБА_5
вбачається, що Договором останньому
надано право представляти інтереси ФОП
ОСОБА_4 в місцевих та апеляційних судах.
Право представляти інтереси ФОП ОСОБА_4
в господарському суді касаційної
інстанції Договором на надано.

Поряд з цим, до наданого у матеріали
касаційної скарги Ордеру на ім'я ОСОБА_5
не додано договору чи засвідченого
сторонами цього договору витягом з
нього, в якому зазначено повноваження
адвоката на представництво інтересів
ФОП ОСОБА_4 в господарському суді
касаційної інстанції. Водночас,
необхідно відзначити, що вказаний
Ордер взагалі не містить відомостей
щодо підстав, на яких ФОП ОСОБА_4 було
уповноважено ОСОБА_5 на представництво
її інтересів у Вищому господарському
суді України (зокрема, номеру та дати
відповідного договору).

За таких підстав, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку
про недотримання ФОП ОСОБА_4, при
поданні касаційної скарги, приписів ч. 4
ст. 111 ГПК України, що, згідно з
положеннями п. 1) ч. 1 ст. 1113 ГПК України,
має наслідком повернення касаційної
скарги.

Відповідно до ст. 110 ГПК України,
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням місцевого господарського
суду чи постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Оскаржувана в касаційному порядку
постанова Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
прийнята 03.02.2014 року, при цьому,
касаційна скарга на вказану постанову
була направлена 19.03.2014 року, про що
свідчить відтиск календарного
штемпелю на адресному боці поштового
конверта, у якому було надіслано
касаційну скаргу, в той час, як останнім
днем процесуального строку на подання
касаційної скарги є 24.02.2014 року.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 1113 ГПК України,
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання або таке клопотання
відхилено про відновлення цього
строку.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної
норми, суд касаційної інстанції
позбавлений права відновити
пропущений строк за власною
ініціативою, відповідно до ст. 53 ГПК
України.

У зв'язку з тим, що клопотання про
відновлення пропущеного строку
скаржником не заявлено, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
скаржнику на підставі п. 5) ч. 1 ст. 1113 ГПК
України. Поряд з цим, колегія суддів
касаційної інстанції зазначає, що
касаційна скарга подана від імені ФОП
ОСОБА_4 ні за текстом, ні у прохальній
частині також не містить клопотання
про поновлення процесуального строку
на подання касаційної скарги.

За приписом п. 4) ч. 1 ст. 111 ГПК України, у
касаційній скарзі має бути зазначена
суть порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Недодержання
цієї вимоги тягне за собою повернення
скарги на підставі п. 6) ч. 1 ст. 1113
названого Кодексу. В зв'язку з цим, якщо
в касаційній скарзі не зазначено
порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом (Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України" № 11 від 24.10.2011 року).

Однак, в порушення п. 4) ч. 1 ст. 111 ГПК
України, в поданій касаційній скарзі
лише констатуються обставини справи та
цитується ст. 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Однак, не вказано, які саме норми
матеріального чи процесуального права
були порушені господарськими судами
попередніх інстанцій.

В силу наведеного, допущені в
касаційній скарзі порушення вимог
Розділу ХІІ1 ГПК України є підставою
для повернення касаційної скарги без
розгляду з підстав п. 6) ч. 1 ст. 1113 ГПК
України.

Разом з тим, судова колегія вважає за
необхідне роз'яснити скаржнику, що за
приписами ч. 3 ст. 1113 ГПК України, після
усунення обставин, зазначених у п. п. 1, 2,
3, 4 і 6 частини першої цієї статті,
сторона має право повторно подати
касаційну скаргу в загальному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 86, 111, п.п. 1), 5), 6) ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу представника
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 03.02.2014 року та
постанову Господарського суду
Кіровоградської області від 04.09.2013 року
у справі № 2/40 повернути заявнику.

Головуючий суддя
О.С. Удовиченко

судді:
П.К. Міщенко

В.Ю. Поліщук