Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" червня 2014 р.
Справа № 906/507/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванов П.О., довіреність
№47/10 від 30.12.2013 р.,

від відповідача: Грищенко О.М.,
довіреність від 23.12.2013 р.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Комунального підприємства
теплозабезпечення (м.Коростень)

про стягнення 528594,77 грн.

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (м. Київ) звернулась
до господарського суду Житомирської
області з позовною заявою до
Комунального підприємства
теплозабезпечення (м.Коростень) про
стягнення 528594,77 грн. 3% річних,
нарахованих за період з 31.12.2011 р. по
11.04.2014 р. за невиконання умов договору
№06/10-2319ТЕ-10 від 20.12.2010р. та рішення
господарського суду Житомирської
області від 14.02.2012 р.

Ухвалою суду 24.04.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №906/507/14 та
призначено її розгляд на 03.06.2014 р.

Проте, враховуючи неявку сторін в
судове засідання та заявлені обома
сторонами клопотання про відкладення
розгляду справи, ухвалою суду від 09.06.2014
р. розгляд справи було відкладено на
17.06.2014 р.

16.06.2014р. від відповідача факсом
надійшов відзив на позовну заяву
(вх.№8035), в якому, посилаючись на
скрутне фінансове становище
підприємства, відповідач просить
відмовити у задоволенні позову.
Оригінал даного відзиву за вих.№1184 від
16.06.2014р. (вх.№8141/14) подано представником
відповідача в засіданні суду. До
відзиву додано також копії звітів про
фінансові результати за 2012, 2013, 2014 р.р.
та балансу за 2012, 2013, 2014 р.р.
Комунального підприємства
теплозабезпечення, довідку про розмір
загального боргу різниці в тарифах та
копію наказу Міністерства енергетики
та вугільної промисловості України від
05.09.2013р. №648 "Про внесення Комунального
підприємства теплозабезпечення до
Переліку підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
прийняли рішення про участь у
процедурі погашення заборгованості".

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача просила у
позові відмовити, з огляду на
підтверджене документально скрутне
фінансове становище підприємства
відповідача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 14.02.2012р. у
справі №16/5007/1/12 за позовом Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" до Комунального підприємства
теплозабезпечення про стягнення 10799158,74
грн. позов задоволено частково, до
стягнення з відповідача на користь
позивача присуджено 9396768,06 грн. боргу за
поставлений природний газ згідно
договору від 20.12.2010 р. №06/10-2319ТЕ-10 про
закупівлю природного газу за державні
кошти, 377661,89 грн. пені, 239374,68 грн. 3%
річних, 407692,22 грн. інфляційних та 56460,00
грн. судового збору. Відстрочено
виконання даного рішення суду на три
місяці, тобто, до 14.05.2012 р.

Вказане рішення суду у справі №16/5007/1/12
набрало законної сили 25.02.2012р.; 28.02.2012 р.
на виконання даного рішення видано
наказ.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість врахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Згідно з ч.2 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Рішення господарського суду
Житомирської області у справі №16/5007/1/12
набрало законної сили, тому факти,
встановлені в ньому, зокрема, факт
наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем за
договором №06/10-2319ТЕ-10 від 20.12.2010р. та
прострочення відповідача у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору
№06/10-2319ТЕ-10 від 20.12.2010 р., не потребують
доведення.

Частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено рішенням у справі
№16/5007/1/12 на час прийняття даного
рішення відповідач мав заборгованість
в сумі 9396768,06 грн. за поставлений
природний газ згідно договору від
20.12.2010 р. №06/10-2319ТЕ-10 про закупівлю
природного газу за державні кошти; у
зв'язку з допущеним відповідачем
простроченням виконання зобов'язань за
даним договором рішенням також
стягнуто з відповідача пеню (377661,89 грн.),
інфляційні (407692,22 грн.) та 239374,68 грн. 3%
річних, нарахованих за період з 21.02.2011 р.
по 30.12.2011 р.

З наведених позивачем у розрахунку
(а.с.4-5) відомостей щодо проведених
відповідачем платежів в рахунок
погашення заборгованості, які не
заперечуються відповідачем,
вбачається, що в повному обсязі
відповідач визначену судовим рішенням
у справі №16/5007/1/12 заборгованість не
погасив, здійснюючи в період з 01.01.2012 р.
по 11.04.2014 р. платежі для часткового
погашення боргу.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства;
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

За правилами ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк (ч.
1). Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ч.2).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання,
настають наслідки, передбачені
договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Оскільки чинне законодавство не
пов'язує припинення зобов'язання з
постановленням судового рішення чи
відкриттям виконавчого провадження з
його примусового виконання, а
наявність судових актів про стягнення
заборгованості не припиняє грошових
зобов'язань боржника та не виключає
його відповідальності за порушення
строків розрахунків, суд дійшов
висновку про наявність правових
підстав для застосування до спірних
правовідносин положень статті 625
Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується факт несвоєчасного та
не у повному обсязі виконання
зобов'язання відповідачем за договором
№06/10-2319ТЕ-10 від 20.12.2010р. та рішенням
господарського суду Житомирської
області від 14.02.2012р. у справі №16/5007/1/12,
позивач відповідно до приписів ст.625
Цивільного кодексу України має право
нарахувати на суму несвоєчасно
виконаних грошових зобов'язань,
зокрема, 3% річних.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач нараховує 3% річних за період з
31.12.2011р. по 11.04.2014р., враховуючи при
розрахунку зменшення суми
заборгованості по мірі часткового його
погашення відповідачем.

З огляду на викладене, перевіривши
правильність здійсненого позивачем
розрахунку, суд встановив його
правомірність та, відповідно,
обґрунтованість позовних вимог про
стягнення з відповідача 3% річних в сумі
528594,77 грн.

Доводи відповідача щодо скрутного
фінансового становища підприємства не
спростовують правомірності позовних
вимог, заявлених у даній справі та не
можуть бути підставою для відмови у
задоволенні позову.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню повністю.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст.49 ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства
теплозабезпечення (11500, Житомирська
область, м.Коростень, вул.Кірова,8А,
ідентифікаційний код 31871157) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (04116, м.Київ,
вул.Шолуденка,1, ідентифікаційний код
31301827):

- 528594,77 грн. 3% річних,

- 10571,90 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 20.06.14

Суддя
Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (реком.)

3 - відповідачу (реком.)