ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2014
Справа №905/2476/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Подколзіної Л.Д., при
секретарі судового засідання Татькові
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія «Урожай», м.Київ

до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хлібторг», м. Донецьк

до відповідача 2: Фізичної
особи-підриємця ОСОБА_1, с. Заозерне
Херсонська область

про стягнення 53609,30грн.

за участю уповноважених сторін:

від позивача - Дочева О.А.- за
довіреністю №30/09/2013-1 від 30.09.2013р.

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія «Урожай», м.Київ звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібторг», м.
Донецьк суми боргу у розмірі 100,00грн. за
договором поруки №02/10/2013-1 від 02.10.2013р.
та про стягнення з Фізичної
особи-підриємця ОСОБА_1, с. Заозерне
Херсонська область заборгованості у
розмірі 43638,77грн., пені у розмірі
2775,20грн., 30% річних у розмірі 6394,22грн. та
інфляційних у розмірі 701,11грн. (Усього
53609,30грн.) за дистриб'юторською угодою
№22/2013 від 07.06.2013р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем 2 умов дистриб'юторської
угоди №22/2013 від 07.06.2013р. в частині
розрахунків за поставлений товар,
внаслідок чого утворилась
заборгованість.

На підтвердження своїх вимог позивачем
представлено копію вказаного договору,
копію договору поруки №02/10/2013-1 від
02.10.2013р., копії додатків №2 від 07.06.2013р.
№3 від 07.06.2013р., №4 від 07.06.2014р., №5 від
07.06.2014р., №5/1 від 07.06.2013р., №5/2 від 07.06.2014р.,
№6 від 07.06.2013р., №7 від 07.06.2013р., №8 від
07.06.2013р., №9 від 07.06.2013р. до
дистриб'юторської угоди, копії
видаткових накладних №6240 від 27.06.2013р.,
№6241 від 27.06.2013р., №7999 від 12.08.2013р., №8016
від 12.08.2013р., №8716 від 31.08.2013р., №8717 від
31.08.2013р., №9356 від 16.09.2013р., копію акту
прийняття продукції на склад
дистриб'ютора, копію акту звірки
заборгованості за період з 01.08.2013р. по
27.08.2013р.

Розпорядженням голови
господарського суду Донецької області
від 07.05.2014р., у зв'язку із перебуванням
судді Подколзіної Л.Д. у відпустці,
справу №905/2476/14 було передано на
розгляд судді Риженко Т.М.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 11.06.2014р. у зв'язку із виходом судді
Подколзіної Л.Д. з відпустки, справу
№905/2476/14 було передано на розгляд судді
Подколзіній Л.Д.

12.06.2014р. через канцелярію суду від
позивача надійшла заява про зменшення
позовних вимог у відповідності до ст. 22
ГПК України, у зв'язку із частковим
погашенням відповідачем 2 існуючої
заборгованості та просить суд стягнути
з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібторг», м.
Донецьк заборгованості у розмірі
100,00грн. та з Фізичної особи-підриємця
ОСОБА_1, с. Заозерне Херсонська область
заборгованості у розмірі 29593,09грн., пені
у розмірі 1870,38грн., 30% річних у розмірі
4316,23грн. та інфляційних у розмірі
563,44грн.

Суд розглядає позовні вимоги з
урахуванням поданої заяви.

Позивач у судове засідання з'явився,
підтримав вимоги які викладені у заяві
та через канцелярію суду надав
супровідний лист в якому долучає до
матеріалів справи наступні документи,
а саме докази направлення відповідачу 2
повідомлення про укладення договору
поруки, письмові пояснення та копію
довіреності №31 від 31.08.2013р.

Відповідач 1 та відповідач 2 у судове
засідання без пояснення причин не
з'явились, своєї позиції по суті
заявлених вимог до відома суду не
довіли, відзиву та доказів сплати
стягуваних сум або припинення
відповідних грошових зобов'язань у
інший спосіб не надали, хоча
повідомлялись про судовий розгляд
належним чином шляхом своєчасного
надсилання ухвали за адресою
місцезнаходження.

Суд вважає за можливе розглянути
спір за наявними в справі матеріалами в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки їх цілком достатньо для
правильної юридичної кваліфікації
спірних правовідносин, а неявка без
пояснення причин представника
належним чином повідомленого
відповідача та ненадання ним певних
доказів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33
та 77 цього Кодексу не перешкоджає
вирішенню спору та не може вважатися
підставою для відкладання розгляду
справи.

Вислухавши у судовому засіданні
представника позивача та дослідивши
матеріали справи і оцінивши надані
суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВСТАНОВИВ :

07.06.2013р. між Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія «Урожай» (продавець) та
Фізичною особию-підриємцем ОСОБА_1
(дистриб'ютор) була укладена
дистриб'юторська угода №22/2013, згідно
умов якої продавець зобов'язався
представляти та постачати для
подальшого розповсюдження товар
(продукція), згідно переліку у додатку
№9, а дистриб'ютор зобов'язався
розповсюджувати продукцію, а також
останній отримує статус офіційного
дистриб'ютора продукції.

Відповідно статті 15 ГПК України
справи у спорах за участю кількох
відповідачів розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача. Отже,
позивач за власним вибором звернувся
до господарського суду Донецької
області за захистом своїх порушених
прав, у зв'язку з чим господарський суд
Донецької області зобов'язаний
розглянути справу по суті.

Особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання
визначаються Господарським кодексом
України. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до п. 2.2 угоди дистриб'ютор
купує продукцію у продавця та
організовує прямі (безпосередньо у
роздрібну торгову точку) та не прямі
(через посередників) поставки
продукції відповідно до вимог
зазначених у додатку №2, а також
виконує всі інші зобов'язання
визначені цією угодою.

Пунктом 5.1 угоди передбачено, що
продавець продає та поставляє
дистриб'ютору продукцію (на основі
прийняття замовлень дистриб'ютора до
виконання, що надаються продавцеві) на
умовах базису поставки DDU - відповідно
до міжнародних правил тлумачення
торгових термінів «Інкотермс»
затверджених Міжнародною торговою
палатою в 2000р.

Відповідно до п. 8.3 угоди дистриб'ютор
повинен оплачувати вартість продукції,
що постачається на умовах вказаних у
додатку №4 до даної угоди.

Як вбачається із додатку №4 від
07.06.2013р. до угоди, умови оплати -
відстрочка на тридцять календарних
днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 67
Господарського кодексу України
відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності, виконуються
на підставі договорів.

За умовами статті 193 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону і
укладеного договору.

За своїм змістом та правовою
природою угода №22/2013 від 06.07.2013р., на яку
позивач посилається як на підставу
своїх вимог, є договором поставки та
підпадає під правове регулювання норм
статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК
України. В частині, що не суперечить
Договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми ЦК України, які
регулюють правила купівлі-продажу
(статті 655-697 ЦК України).

На виконання умов угоду, відповідно
до додатку №9 за видатковими
накладними №6240 від 27.06.2013р., №6241 від
27.06.2013р., №7999 від 12.08.2013р., №8016 від
12.08.2013р., №8716 від 31.08.2013р., №8717 від
31.08.2013р., №9356 від 16.09.2013р. позивач
поставив відповідачеві товар на
загальну суму 149487,81грн.

Поставлений товар згідно
вищевказаних накладних отримала
особисто Фізична особа-підриємець
ОСОБА_1.

З представлених накладних вбачається,
що вони підписані обома сторонами без
жодних зауважень, містять всі
необхідні відомості про товар, а також
містять відомості про фактичне
отримання товару. Тобто, за своїми
ознаками такі накладні є
підтвердженням передачі позивачем та
приймання відповідачем спірного
товару.

Таким чином, на підставі укладеної
між сторонами угоди у позивача виник
обов'язок поставити товар, а у
відповідача 2 прийняти та оплатити
його.

Як вбачається із матеріалів справи
відповідачем 2 було здійснено часткову
оплату товару на суму 119794,72грн.

Таким чином на момент розгляду
справи за відповідачем 2 наявна
заборгованість у сумі 29593,09грн.
відповідно до дистриб'юторської угоди
№22/2013 від 07.06.2013р., що підтверджується
матеріалами справи.

У зв'язку із вищенаведеним,
господарський суд задовольняє вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача 2
суми заборгованості у розмірі 29593,09грн.
в повному обсягу.

Виконання відповідачем 2 зобов'язань
за вищевказаними видатковими
накладними в порядку ст.ст. 553-559 ЦК
України забезпечені порукою, шляхом
укладання між позивачем (Кредитор) та
відповідачем 1 (Поручитель) договору
поруки №02/10/2013-1 від 02.10.2013р.

У відповідності з п. 1.1. договору
поруки поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язків
Фізичною особою-підриємцем ОСОБА_1
(боржник) за угодою передбаченою ст. 2
цього договору (основний договір), щодо
оплати частково. Передбачений цим
договором обов'язок поручителя перед
кредитором обмежується сплатою суми
100,00грн. (п.1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору сторони
передбачили, що під основним договором
в цьому договорі сторони розуміють
дистриб'юторську угоду №22/2013 від
07.06.2013р., укладену між кредитором (в
основному договорі іменується
продавець) та боржником (в основному
договорі іменується дистриб'ютор).

Цей договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін (п.4.1 договору поруки).

Як вбачається із матеріалів справи
позивач просить суд стягнути з
відповідача 1 борг у розмірі 100,00грн.,
який виник на підставі п. 1.2 договору
поруки та у зв'язку із неналежним
виконанням своїх обов'язків Фізичною
особою-підриємцем ОСОБА_1 за
дистриб'юторською угоду №22/2013 від
07.06.2013р

За приписами ч.1 ст.543 ЦК України, у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

У зв'язку із вищенаведеним суд
задовольняє вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача 1 суму боргу у
розмірі 100,00грн., який виник на підставі
п. 1.2 договору поруки.

Порушення відповідачем 2 строків
оплати отриманого товару виявилось
підставою для нарахування позивачем
пені у розмірі 1870,38грн. У разі
несвоєчасної оплати за продукцію
згідно цієї угоди дистриб'ютор сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення від несвоєчасно
сплаченої суми, згідно з умовами п.9.1
угоди.

У відповідності зі ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватись неустойкою.

Стаття 549 Цивільного кодексу
визначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Судом встановлено, що наданий
позивачем у матеріали справи
розрахунок пені за період з 12.09.2013р. по
17.03.2014р. є арифметично вірним та
обґрунтованим. Таким чином вимоги щодо
стягнення з відповідача 2 пені у
розмірі 1870,38грн. задовольняються судом
у повному обсязі.

Матеріалами справи доведено, що
строки виконання грошового
зобов'язання відповідачем 2 порушені,
так як до пред'явлення позивачем позову
щодо стягнення 30% річних та інфляційних
фактично залишилось невиконаним
грошове зобов'язання відповідача перед
кредитором.

Позивачем заявлена вимога, щодо
стягнення з відповідача 2 30% річних у
відповідності до п. 9.1 угоди у разі
несвоєчасної оплати за продукцію
згідно цієї угоди дистриб'ютор сплачує
продавцю суму заборгованості тридцять
відсотків річних від суми простроченої
заборгованості, що склало суму 4316,23грн.
за період з 12.09.2013р. по 10.03.2014р., яка
задовольняється судом у повному
обсязі.

Стаття 625 Цивільного кодексу України
не звільняє боржника від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, за вимогою
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь період
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Як вбачається із дистриб'юторської
угоди №22/2013 від 07.06.2013р. сторони
самостійно погодили розмір відсотків
річних, які підлягають стягненню, а
саме 30% річних.

Таким чином, відповідно до частини 1
статті 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК
України відсотки річних підлягають
нарахуванню до моменту фактичного
виконання грошового зобов'язання.

Також позивачем заявлена вимоги щодо
стягнення з відповідача 2 інфляційних
нарахувань за період з 12.09.2013р. по
17.03.2014р. у сумі 563,44грн. Розглянувши
представлений у матеріали справи
розрахунок інфляційних судом
встановлено, що він арифметично вірний,
тому вимоги позивача, щодо стягнення з
відповідача 2 інфляційних нарахувань у
сумі 563,44грн. підлягають задоволенню у
повному обсягу.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України підлягають віднесенню на
відповідача 2.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 526, 543, 546, 549, 625 ЦК
України, ст.193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 34, 43,
44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія «Урожай», м. Київ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібторг», м.
Донецьк та до Фізичної особи-підриємця
ОСОБА_1, с. Заозерне Херсонська область
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібторг», м.
Донецьк заборгованості у розмірі
100,00грн. та з Фізичної особи-підриємця
ОСОБА_1, с. Заозерне Херсонська область
заборгованості у розмірі 29593,09грн., пені
у розмірі 1870,38грн., 30% річних у розмірі
4316,23грн. та інфляційних у розмірі
563,44грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібторг» (83086, м.
Донецьк, пр. Лагутенка, б. 13, , МФО 334851) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія «Урожай» (03115, м.
Київ, вул. Федора Кричевського, б. 19, , МФО 380805) заборгованість у
розмірі 100,00грн.

Стягнути з Фізичної особи-підриємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код ІНН НОМЕР_1, МФО 380805)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія «Урожай» (03115, м. Київ, вул.
Федора Кричевського, б. 19, , МФО 380805) заборгованість у розмірі
29593,09грн., пені у розмірі 1870,38грн., 30%
річних у розмірі 4316,23грн., інфляційні у
розмірі 563,44грн. та витрати по сплаті
судового збору у сумі 1827,00грн.

Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 01.07.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 07.07.2014р.

Суддя
Л.Д. Подколзіна