м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10008/14 16.06.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Елеваторна компанія
"Кусто Агро"доТовариство з обмеженою
відповідальністю
"Лотуре-Агро"простягнення 127453 грн 02
коп.Представники: від позивача:Винник
Т.М. - представник за довіреністю б/н від
10.06.2014від відповідача:не
з'явивсяОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.05.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елеваторна компанія
"Кусто Агро" з вимогами до Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Лотуре-Агро" про стягнення 127453 грн 02
коп. заборгованості за договором
складського зберігання № 56-К від 04.10.2013.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та укладеного між сторонами
договору складського зберігання № 56-К
від 04.10.2013 не виконав взяті на себе
зобов'язання з оплати наданих послуг, у
зв'язку з чим в останнього виникла
заборгованість у розмірі 127453 грн. 02 коп.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 порушено провадження у
справі № 910/10008/14 та справу призначено
до розгляду на 16.06.2014.

13.06.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи для
долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання 16.06.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, вимоги суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення №
016.

У судове засідання 16.06.2014 з'явився
представник позивача та надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 16.06.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Елеваторна компанія
«Кусто Агро» (зерновий склад за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро»
(поклажодавець за договором) укладено
договір складського зберігання
№ 56-К, відповідно до умов якого
поклажодавець зобов'язується передати,
а зерновий склад зобов'язується
прийняти сільськогосподарську
культуру (надалі - зерно) на зберігання
на визначених цим договором умовах і в
установлений строк повернути його
поклажодавцеві або особі, зазначеній
ним як одержувач, у стані,
передбаченому цим договором та
законодавством.

Згідно з пунктом 2.6. договору
відвантаження та переоформлення зерна
здійснюється за умови повної сплати за
надані послуги, згідно графіку роботи
зернового складу та відповідно до
Інструкції про ведення обліку й
оформлення операцій із зерном і
продуктами його переробки на
хлібоприймальних та зернопереробних
підприємствах, затвердженої наказом
Міністерства аграрної політики
України від 13.10.2008 N 661, у фактичній вазі,
що розраховується на основі залікової
ваги, залікової якості та фактичної
якості зерна, що відвантажується на
підставі письмової вимоги
поклажодавця. При відвантаженні та
переоформленні зерна поклажодавець
зобов'язаний надати зерновому складу
наступні документи: лист-вимогу (заяву)
про відвантаження/переоформлення
зерна, в якому має бути зазначено
найменування зерна, кількість зерна,
номер та дата складського документа,
дата в відвантаження/переоформлення;
довіреність на переоформлення Зерна;
складський документ.

У відповідності до пункту 4.3. договору
поклажедавець сплачує вартість всіх
фактично наданих послуг Зернового
складу на протязі 5-ти днів після
отримання рахунку, в грошовій формі.
Послуги по збереженню, відвантаженню,
роботі по зважуванню вагонів,
оплачуються поклажедавцем по тарифам,
затвердженим зерновим складом шляхом
передоплати до моменту відвантаження
або переоформлення.

Положеннями пункту 4.7. договору
визначено, що акти виконаних робіт, які
складаються відповідно до умов даного
договору, відправляються поклажодавцю
поштою чи передаються представнику
поклажодавця під підпис. При
неодержанні підписаного акта зерновим
складом чи заперечень у письмовому
вигляді на акт протягом семи днів від
моменту відправлення чи передачі
представнику, умови акта вважаються
прийнятими сторонами. Один екземпляр
акту виконаних робіт з підтверджуючими
підписами та печаткою поклажодавець
обов'язково повертає зерновому складу.
Послуги зернового складу вважаються
повністю наданими в момент закінчення
відвантаження зерна або повного
переоформлення, зі складанням акта
розрахунку.

Згідно з пунктом 2 додатку 1 до договору
встановлено тарифи за надання послуг
зерновим складом, а саме: приймання за 1
т. - 15 грн, сушка т/% - 24 грн, визначення
показників безпеки, ГМО - 4 грн,
зберігання т/міс - 25 грн, відвантаження
за 1 т - 55 грн, переоформлення права
власності, 1 опер. - 70 грн.

Відповідно до пункту 6 додатку 1 до
договору зерновий склад має право в
односторонньому порядку змінювати
тарифи (ціни) за надані послуги у
зв'язку з настанням обставин
зазначених в п. 4.6. договору.

Зерновий склад лишає за собою право
змінювати розмір тарифів за надані
послуги у разі зміни цін на
енергетичні, матеріальні ресурси та
інше. У такому разі зерновий склад
попереджає поклажедавця про зміни не
пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів
до підвищення тарифів.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочини
за своєю правовою природою є договором
складського зберігання.

У відповідності до частини 3 та 4 статті
297 Господарського кодексу України
зберігання у товарному складі
здійснюється за договором складського
зберігання. До регулювання відносин, що
випливають із зберігання товарів за
договором складського зберігання,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статтею 957
Цивільного кодексу України за
договором складського зберігання
товарний склад зобов'язується за плату
зберігати товар, переданий йому
поклажодавцем, і повернути цей товар у
схоронності.

Як встановлено судом, позивачем було
прийнято від відповідача зерно на
зберігання, що підтверджується
складськими квитанціями на зерно № 142
(АФ № 479464) від 08.10.2013, № 181 (АФ № 479483) від
17.10.2013, № 232 (АФ № 479554) від 04.11.2013,
№ 234 (АФ № 479556) від 04.0.11.2013, № 266 (АФ №
479588) від 11.11.2013, № 270 (АФ № 479592)
від 12.11.2013, № 269 (АФ № 479591) від 12.11.2013,

Судом встановлено, що позивачем було
виставлено рахунки на оплату наданих
послуг № 607 від 14.10.2013, № 640 від 21.10.2013, №
763 від 31.10.2013, № 779 від 04.11.2013, №
827 від 11.11.2013, № 869 від 18.11.2013, № 945 від
30.11.2013, № 1029 від 27.12.2013, № 24 від
18.02.2014, № 77 від 28.02.2014, які були
направлені відповідачу засобами
електронного зв'язку, що є звичаєм
ділового обороту у відносинах сторін
за договором складського зберігання №
56-К від 04.10.2013 (відповідно до пояснень
представника позивача, наданих у
судовому засіданні 16.06.2014).

Факт, обсяги та вартість наданих послуг
підтверджується доданими до позовної
заяви копіями актів виконання робіт
(надання послуг) № 63 від 28.02.2014, № 17 від
18.02.2014, № 609 від 14.10.2014, № 642 від
21.10.2013, № 709 від 31.10.2013, № 748 від 04.11.2013,
№ 790 від 11.11.2013, № 845 від 18.11.2013, № 931
від 30.11.2013 та № 1033 від 31.12.2013.

Судом встановлено, що акти № 63 від
28.02.2014 та № 17 від 18.02.2014 не містять
підпису уповноваженої особи та
відтиску печатки відповідача. Проте з
урахуванням положень пункту 4.7.
договору, реєстрів на відправлену
кореспонденцію № 14 від 13.03.2014 та № 15 від
2014, наданих позивачем, та відсутністю
заперечень відповідача щодо отримання
послуг умови вказаних актів вважаються
прийнятими сторонами.

11.12.2013 та 23.01.2014 позивачем було
направлено відповідачу претензії № 452
та № 19 з вимогами про погашення
існуючої заборгованості за договором
складського зберігання № 56-К від 04.10.2013.
Проте зазначені вимоги залишені без
відповіді та задоволення.

У відповідності до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що відповідач в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства не виконав взяті
на себе зобов'язання по оплаті
отриманих послуг за період з 14.10.2013 по
28.02.2014 за рахунками № 607 від 14.10.2013, № 640
від 21.10.2013, № 763 від 31.10.2013, № 779 від 04.11.2013,
№ 827 від 11.11.2013, № 869 від 18.11.2013, № 945 від
30.11.2013, № 1029 від 27.12.2013, № 24 від 18.02.2014, № 77
від 28.02.2014, у зв'язку з чим в останнього
виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 125247 грн 24 коп., що
також не було спростовано
відповідачем, зокрема, відповідачем не
надано суду доказів оплати отриманих
послуг за період з 21.10.2013 по 28.02.2014 у
розмірі 125247 грн 24 коп.

Відповідно до норм статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача такими, що підлягають
частковому задоволенню у розмірі 125247
грн 24 коп.

Вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача 2205 грн 78 коп. визнаються
судом необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки,
відповідно до зазначених у позовній
заяві рахунків на оплату № 607 від 14.10.2013,
№ 640 від 21.10.2013, № 763 від 31.10.2013, № 779 від
04.11.2013, № 827 від 11.11.2013, № 869 від 18.11.2013, №
945 від 30.11.2013, № 1029 від 27.12.2013, № 24 від
18.02.2014, № 77 від 28.02.2014, відповідачу
фактично надано послуг на загальну
суму 125247 грн 24 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст. 82, ст.ст. 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лотуре-Агро" (03022,
м. Київ, пров. Василя Жуковського,
буд. 13/16, ідентифікаційний код 34287465) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Елеваторна компанія
"Кусто Агро" (23100, Вінницька обл., м.
Жмеринка, вул. Барляєва, буд. 28А,
ідентифікаційний код 37084484) 125247 (сто
двадцять п'ять тисяч двісті сорок сім)
грн 24 коп. та 1795 (одна тисяча сімсот
дев'яносто п'ять) грн. 38 коп. витрати по
сплаті судового збору у розмірі

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 23.06.2014

Суддя
І.М. Отрош