ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Справа № 915/654/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Атаманюк
В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Фермерського господарства
"Лісове", с. Тарасівка, Первомайський
район, Миколаївська область, 55244

до відповідача Приватного
сільськогосподарського підприємства
імені Т.Г. Шевченка, вул. Городня, 2А, с.
Синюхин Брід, Первомайський район,
Миколаївська область, 55234

про стягнення заборгованості за
Договором про надання послуг № 30/05-13
від 30.05.2013 року в сумі 164 972, 44 грн., в тому
числі 150 450, 00 грн. - заборгованості; 14 522,
44 грн. - пені

за участю представників сторін:

від позивача Зятковський Тимур
Володимирович, довіреність б/н від
26.05.2014 року;

від відповідача представник не
з'явився.

Фермерське господарство "Лісове"
звернулось до господарського суду
Миколаївської області з позовними
вимогами до відповідача Приватного
сільськогосподарського підприємства
імені Т.Г. Шевченка про стягнення
заборгованості за Договором про
надання послуг № 30/05-13 від 30.05.2013 року в
сумі 164 972, 44 грн., в тому числі 150 450, 00 грн.
- заборгованості; 14 522, 44 грн. - пені за
прострочення виконання зобов'язань за
договором.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 14.05.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 29.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 29.05.2014 року
розгляд справи відкладено на 17.06.2014
року у зв'язку з неявкою представника
відповідача.

17.06.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від позивача надійшла заява
про зменшення розміру позовних вимог, в
якій позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
Договором про надання послуг № 30/05-13
від 30.05.2013 року в сумі 150 450, 00 грн. та пеню
в сумі 6 698, 04 грн. (арк. справи 56-58).

Розглянувши подану заяву, суд
встановив наступне.

Частиною четвертою ст. 22 ГПК
України передбачено, що позивач вправі
до прийняття рішення по справі
зменшити розмір позовних вимог.

Пунктом 3.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року з останніми змінами від
17.12.2013 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено наступне.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише
розмір вимог майнового характеру. Якщо
в заяві позивача йдеться про
збільшення розміру немайнових вимог
(наприклад, про визнання недійсним ще
одного акта крім того, стосовно якого
відповідну вимогу вже заявлено), то
фактично також йдеться про подання
іншого позову.

Пунктом 4.6 вищевказаної постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України визначено, що зменшення
позивачем суми позову, в тому числі й з
підстав необґрунтованості первісного
розрахунку ціни позову, не є відмовою
від позову. В такому випадку припинення
провадження в частині зменшення
відповідної суми не здійснюється, - про
таке зменшення зазначається в описовій
частині судового рішення, а предметом
спору стає вимога про стягнення суми в
зменшеному розмірі.

Згідно ч. 6 ст. 22 ГПК України
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Вказана заява є заявою про зменшення
розміру позовних вимог, оскільки
позивачем здійснено перерахунок пені.
Оскільки зазначена заява про зменшення
розміру позовних вимог не суперечить
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
вона прийнята судом до розгляду.

Отже, судом розглядаються позовні
вимоги з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 17.06.2014 року
представник позивача зменшені позовні
вимоги підтримав та просив суд позов
задовольнити. В обґрунтування
заявлених позовних вимог позивачем
зазначено наступне.

30 травня 2013 року між Фермерським
господарством "Лісове", як Виконавцем,
та Приватним сільськогосподарським
підприємством імені Т.Г. Шевченка, як
Замовником, укладено Договір № 30/05-13
про надання послуг (далі - Договір),
відповідно до умов якого Виконавець
зобов'язався провести збирання
зернових, технічних та масляних
культур на площах Замовника, а Замовник
зобов'язався оплатити послуги
Виконавця у відповідності до умов
Договору.

Позивачем умови Договору виконані в
повному обсязі, надано послуги по
збиранню врожаю, що підтверджується
Актами прийому-передачі виконаних
робіт (надання послуг) на загальну суму
150 450, 00 грн.

На підставі вказаних вище актів
прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг) позивачем були
виставлені відповідачу відповідні
рахунки на оплату на загальну суму 150 450,
00 грн.

Відповідачем умови Договору в частині
оплати послуг по збиранню врожаю не
виконані, заборгованість в сумі 150 450, 00
грн. не сплачена.

Із посиланням на норми ст. 525, 526, 530, 549,
610-612, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України та
на умови Договору, з урахуванням заяви
про зменшення розміру позовних вимог,
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість за
Договором про надання послуг № 30/05-13
від 30.05.2013 року в сумі 150 450, 00 грн. та пеню
за період з 16.01.2014 року по 08.05.2014 року в
сумі 6 698, 04 грн.

Відповідач явку повноважного
представника в судові засідання 29.05.14
року та 17.06.2014 року не забезпечив, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення, які
наявні в матеріалах справи (арк. справи
39; 51). Причини неявки повноважного
представника відповідача суду не
відомі. Явка представника відповідача
не визнавалась судом обов'язковою.

На виконання вимог ухвали суду
відповідачем подано суду письмовий
відзив на позовну заяву (арк. справи
53-54), в якому відповідач зазначив
наступне.

Відповідач частково визнає позовні
вимоги в частині стягнення основної
заборгованості за Договором про
надання послуг № 30/05-13 від 30.05.2013 року в
сумі 150 450, 00 грн., проте, заперечує проти
стягнення пені з наступних підстав.

Із посиланням на норми ст. 638, 651, 652, 837 ЦК
України відповідач зазначає, що
позивачем істотно порушені умови
Договору щодо об'єму виконаних робіт,
зокрема, позивач не вніс до договору
зміни в частині зменшення виконаних
робіт.

Так, із обумовлених 400 га загальної
площі, збирання врожаю озимого ріпаку
було проведено лише на 122,4 га. Зазначене
підтверджується актом
прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг) № 2 від 22 липня 2013 року.
Із обумовлених 500 га загальної площі,
збирання врожаю озимої пшениці було
проведено лише на 286,7 га. Зазначене
підтверджується актами
прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг) від 30 червня 2013 року та
22 липня 2013 року.

Із посиланням на приписи ст. 33 ГПК
України та п. 3.5 Договору відповідач
зазначає, що позивачем не подано суду
доказів на підтвердження факту
вручення відповідачу рахунків на
оплату, а, отже, у позивача відсутні
підстави для нарахування пені.
Підписані представниками обох сторін
акти прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг) підтверджують факт
виконання робіт, проте, не можуть
розглядатись як документи, що
встановлюють вартість послуг.

Із посиланням на вищевикладене
відповідач просить відмовити у
задоволенні позову в частині стягнення
пені та судового збору.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

30 травня 2013 року між Фермерським
господарством "Лісове" (далі -
Виконавець, позивач) та Приватним
сільськогосподарським підприємством
імені Т.Г. Шевченка (далі - Замовник,
відповідач) укладено Договір № 30/05-13
про надання послуг (далі - Договір) (арк.
справи 10-11).

Предметом Договору є надання послуг по
збиранню врожаю 2013 року зернових,
технічних та масляних культур 2
комбайнами виконавця марки Case-5088 (2011
року випуску); John Deere W 550 (2011 року
випуску), на площах Замовника, що
розташовані на території
Первомайського району Миколаївської
області (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1, п. 2.2.4 Договору
Виконавець зобов'язався провести
збирання зернових, технічних та
масляних культур на площах Замовника, а
Замовник зобов'язався оплатити послуги
Виконавця у відповідності до п. 3.1
Договору.

Відповідно до п. 8.1, 8.2 Договору договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та його скріплення
печатками сторін і діє до моменту
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за Договором. Закінчення
строку Договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
Договору.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Умовами договору сторони передбачили
наступне.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору Замовник
розраховується за фактично виконаний
обсяг робіт.

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість
послуг за умовами Договору проводиться
із розрахунку на 1 га площі збирання та
встановлюється згідно Додаткової
угоди, яка укладається сторонами не
пізніше 25 червня 2013 року та є
невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору загальна
(остаточна) вартість Договору
складається з вартості усіх послуг,
наданих за Договором.

Відповідно до п. 3.3 Договору надання
послуг згідно умов Договору щотижнево
фіксується в Актах про надані послуги,
в яких обов'язково вказується
загальний об'єм наданих послуг,
вартість послуг із розрахунку за 1 га та
загальну вартість наданих послуг, які
підписують уповноважені представники
сторін і завіряють печаткою. Вони є
підставою для надання Виконавцем
рахунку на оплату відповідно до умов
Договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору Замовник
проводить оплату по факту виконання
послуг відповідно до рахунку Виконавця
протягом тридцяти банківських днів з
дня його отримання.

Відповідно до п. 3.6 Договору оплата
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок виконавця.

Судом встановлено наступне.

Позивачем умови Договору виконані та
надано відповідачу послуги по збиранню
врожаю, що підтверджується Актами
прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг) на загальну суму 150 450, 00
грн. (арк. справи 12-15), а саме:

- від 30.06.2013 року на суму 21 600, 00 грн. з ПДВ;

- від 30.06.2013 року на суму 40 950, 00 грн. з ПДВ;

- від 22.07.2013 року на суму 45 060, 00 грн. з ПДВ;

- від 22.07.2013 року на суму 42 840, 00 грн. з ПДВ.

На підставі вказаних вище Актів
прийому-передачі виконаних робіт
(надання послуг) позивачем були
виставлені відповідачу відповідні
рахунки на оплату на загальну суму 150 450,
00 грн. (арк. справи 16-19), а саме:

- № 1 від 30.06.2013 року на суму 21 600, 00 грн. з
ПДВ;

- № 2 від 30.06.2013 року на суму 40 950, 00 грн. з
ПДВ;

- № 3 від 22.07.2013 року на суму 45 060, 00 грн. з
ПДВ;

- № 2 від 22.07.2013 року на суму 42 840, 00 грн. з
ПДВ.

20.11.2013 року позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія
№ 29 про оплату вартості наданих послуг
по збиранню врожаю в сумі 150 450, 00 грн.
Додатком до претензії позивачем було
долучено рахунки на оплату № 1 від
30.06.2013 року на суму 21 600, 00 грн. з ПДВ; № 2
від 30.06.2013 року на суму 40 950, 00 грн. з ПДВ;
№ 3 від 22.07.2013 року на суму 45 060, 00 грн. з
ПДВ; № 2 від 22.07.2013 року на суму 42 840, 00
грн. з ПДВ. (арк. справи 20).

Вказана претензія з додатками
(рахунками) була надіслана позивачем на
адресу відповідача 20.11.2013 року, що
підтверджується фіскальним чеком та
описом вкладення до цінного листа (арк.
справи 42, 43).

28.11.2013 року відповідачем була
надана відповідь на претензію позивача
(вих. № 242), у якій зазначено, що Приватне
сільськогосподарське підприємство
імені Т.Г. Шевченка знаходиться у дуже
скрутному матеріальному становищі, а
тому не може погасити наявну
заборгованість. Крім того, відповідач
запевнив позивача про проведення
оплати заборгованості (арк. справи 21).

Таким чином, станом на 28.11.2013 року
відповідачем була отримана претензія з
доданими рахунками на оплату.

Отже, 28.11.13 року є датою, коли
відповідач отримав рахунки на оплату
за виконані роботи, а відтак, в силу
приписів п. 3.5 Договору у відповідача
виник обов'язок з погашення
заборгованості протягом 30 банківських
днів з дня отримання рахунків.

Тобто, в силу п. 3.5 Договору
останній день для оплати
заборгованості за виконані роботи було
15.01.14 року (з урахуванням банківських
днів, а також відповідних вихідних та
святкових днів).

В порушення п. 3.5 Договору послуги
по збиранню врожаю в сумі 150 450, 00 грн.
на підставі рахунків на оплату
протягом тридцяти банківських днів з
дня їх отримання (28.11.2013 року)
відповідачем оплачені не були. Судом
також враховано, що факт отримання
послуг по збиранню врожаю відповідачем
не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, станом на час
розгляду справи заборгованість
відповідача за надані послуги складає
150 450, 00 грн.

Відповідачем не спростовано та не
подано жодних документальних доказів,
які б спростовували доводи позивача
щодо неналежного виконання зобов'язань
по Договору, як і не подано суду доказів
оплати суми заборгованості.

Отже, позовні вимоги щодо
стягнення основної заборгованості в
сумі 150 450, 00 грн. є обґрунтованими,
підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про
стягнення з відповідача пені за період
з 16.01.2014 року по 08.05.2014 року в сумі 6 698, 04
грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом та якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він
може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування
збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України
якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 5.4 Договору
сторона, що прострочила виконання
зобов'язання за Договором, сплачує
іншій стороні пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
такого прострочення від вартості
невиконаного зобов'язання.

Позивачем здійснено нарахування
пені за період з 16.01.2014 року по 08.05.2014
року (113 днів) в сумі 6 698, 04 грн.

Судом враховано, що позивачем
правильно зазначено період
нарахування пені, а саме: відповідно до
п. 3.5 Договору після спливу 30
банківських днів з дня отримання
відповідачем рахунків, які, як було
вказано вище, направлені відповідачу
разом із претензією. Відтак, з 16.01.2014
року у позивача виникло право на
нарахування пені відповідно до п. 3, 5, п.
5.4 Договору.

Перевіривши розрахунок розміру
пені, судом встановлено, що позивачем
допущено арифметичну помилку при
розрахунку розміру пені у зв'язку з
заокругленням ставки НБУ. Здійснивши
перерахунок, заявленого до стягнення
розміру пені по кожному окремому
рахунку за надані послуги з
урахуванням вимог ст. 232 ГК України та
ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" судом
встановлено, що розмір пені за період з
16.01.14 року по 14.04.14 року (2 х 6, 5 % - ставка
НБУ на відповідний період) становить 4
769, 06 грн., а за період з 15.04.14 року по 08.05.14
року (2 х 9, 5 % - ставка НБУ на відповідний
період) становить 1 879, 59 грн. Тобто, пеня
за період з 16.01.2014 року по 08.05.2014 року (113
днів) на суму 150 450, 00 грн. складає 6 648, 65
грн. (4 769, 06 грн. + 1 879, 59 грн.). Розрахунок
пені здійснено за допомогою бази даних
"Законодавство України" (арк. справи 63,
64). За таких обставин, пеня в розмірі 6 648,
65 грн. є обгрунтованою та підлягає
задоволенню. В решті нарахованої
позивачем пені в сумі 49, 39 грн. слід
відмовити.

Частина 1 ст. 15 ЦК України
встановлює, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Вказаною
нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Таким чином, вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у
даній справі, то слід зазначити
наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог.

Враховуючи подану представником
позивача заяву про зменшення розміру
позовних вимог від 17.06.14 року, яка
прийнята судом до розгляду, предметом
спору у даній справі є вимога про
стягнення коштів в сумі 157 148, 04 грн. ( 150
450 грн. - основного боргу та 6 698, 04 грн. -
пені). Тобто, судовий збір з даної
позовної вимоги майнового характеру
має становити 3 142, 96 грн.

Відповідно до платіжного
доручення № 1062 від 08.05.14 року позивачем
при зверненні до суду із позовом
сплачено суму судового збору в розмірі
3 299, 45 грн.

За таких обставин, сплачена
позивачем сума судового збору в
розмірі 156, 49 грн. підлягає поверненню
позивачу з Державного бюджету України
у зв'язку зі зменшенням розміру
позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір слід відшкодувати
позивачу з відповідача пропорційно
розміру задоволених вимог.

Отже, судовий збір в сумі 3 142, 02
грн. слід відшкодувати позивачу з
відповідача у зв'язку з частковим
задоволенням позову. В решті судовий
збір в сумі 0, 94 грн. слід покласти на
позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст. 11, 15, 202, 509, 525, 526, 530, 549, 551,
610-612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу
України, ст. 193, 230-232 Господарського
кодексу України, Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
Законом України "Про судовий збір", ст.
22, 33, 49, ст. 82 - 84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

частково задовольнити позов
Фермерського господарства "Лісове" () до відповідача Приватного
сільськогосподарського підприємства
імені Т.Г. Шевченка () про
стягнення заборгованості за Договором
про надання послуг № 30/05-13 від 30.05.2013
року.

Стягнути з відповідача Приватного
сільськогосподарського підприємства
імені Т.Г. Шевченка, вул. Городня, 2А, с.
Синюхин Брід, Первомайський район,
Миколаївська область, 55234 () на користь позивача Фермерського
господарства "Лісове", с. Тарасівка,
Первомайський район, Миколаївська
область, 55244 ():

- 150 450, 00 грн. (сто п'ятдесят тисяч
чотириста п'ятдесят грн. 00 коп.) -
заборгованості за Договором про
надання послуг № 30/05-13 від 30.05.2013 року;

- 6 648, 65 грн. (шість тисяч шістсот сорок
вісім грн. 65 коп.) - пені за неналежне
виконання умов Договору про надання
послуг № 30/05-13 від 30.05.2013 року за період
з 16.01.2014 року по 08.05.2014 року;

- 3 142, 02 грн. (три тисячі сто сорок дві
грн. 02 коп.) - витрат по сплаті судового
збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

В решті позовних вимог в частині
стягнення пені в сумі 49, 39 грн.
відмовити.

Судовий збір в сумі 0, 94 грн. (00 грн. 94
коп.) покласти на позивача.

Повернути позивачу Фермерському
господарству "Лісове", с. Тарасівка,
Первомайський район, Миколаївська
область, 55244 () з
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 156, 49 грн. (сто п'ятдесят
шість грн. 49 коп.), сплачений згідно
платіжного доручення № 1062 від 08.05.2014
року на суму 3 299, 45 грн. у зв'язку зі
зменшенням розміру позовних вимог, про
що видати ухвалу про повернення
судового збору після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.06.2014 року.

Суддя
Е.М. Олейняш