РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.
Справа № 902/816/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Миханюк М.В. ,

суддя
Савченко Г.І.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Ляхович О.С. - представник
за довіреністю від 05.02.2014р. №43

від відповідача: Черепаха В.О. -
представник за довіреністю від 20.06.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ", м.Київ

на рішення господарського суду
Вінницької області

від 15.05.14 р. у справі № 902/816/13 (суддя
Нешик О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ",
м.Київ

до Фермерського господарства "Фавор
ВГВ", смт.Літин, Літинського району
Вінницької област

про стягнення 476 665,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 15.05.2014р. у справі
№902/816/13 у позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
до Фермерського господарства "Фавор
ВГВ" про стягнення 476665,92грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими рішенням
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржене
рішення скасувати та прийняти нове,
яким позовні вимоги задоволити та
покласти на Фермерське господарство
"Фавор ВГВ" відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого
господарського суду незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права та
процесуального права;

- мотивуючи своє рішення, господарський
суд Вінницької області не заперечує
факту понесених позивачем збитків
внаслідок поставки неякісного товару,
а лише ставить відсутність, на думку
суду, вини продавця (відповідача) та
його несвоєчасне повідомлення про
неякісний товар, незважаючи на те, що
вина відповідача повністю встановлена
матеріалами справи;

- відмовляючи у позові, місцевий
господарський суд керувався тим, що
претензія позивача була направлена
відповідачу лише 25.03.2013р., що дає
підстави для висновку, що належна
поведінка покупця щодо своєчасного
повідомлення про неналежну якість
товару дозволила б уникнути додаткових
витрат покупця зерна кукурудзи або
зменшити їх розмір;

- ст.688 ЦК України не встановлює
конкретного строку повідомлення
продавця про недоліки проданого
товару, лише вказує, що він має бути
розумним. Стаття 680 ЦК України
встановлює, що покупець має право
пред'явити вимогу у зв'язку з
недоліками товару в межах двох років
від дня одержання товару в місці
призначення (елеватор);

- відповідно до наявних у справі
документів вбачається, що поставка
товару припинилась 23.01.2013р., а претензія
була направлена позивачем 25.03.2013р.,
тобто у двомісячний строк, а відтак ТОВ
"КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ" вважає зазначений
строк повідомлення продавця про
неякісний товар достатньо розумним;

- як свідчать матеріали справи,
відповідачем не надано жодного доказу
щодо доведення вказаних обставин, а
отже повідомлення останнього про
неякісний товар взагалі не має
принципового значення для вирішення
справи і не несе юридично значимих
наслідків, а тому висновок про те, що
несвоєчасне, на думку суду,
повідомлення продавця про неякісний
товар є підставою для відмови у позові
є неправомірним та незаконним, а отже і
рішення місцевого суду підлягає
скасуванню;

- також, приймаючи оскаржуване рішення
господарський суд Вінницької області
зазначає, що відповідно до ч.2 ст.678 ЦК
України покупець (позивач) мав обрати
варіанти правової поведінки, а саме: 1)
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми; 2) вимагати заміни товару. Однак,
ч.2 ст.678 ЦК України повинна
застосовуватись лише при виявлені
недоліків товару, які неможливо
усунути. В даному випадку виявлені
недоліки товару були усунені повністю
(зерно було висушене та очищене до
встановлених у договорі показників
якості), за що покупець сплатив кошти
елеватору, а тому необхідно
застосовувати саме ч.1 ст.678 ЦК України,
яка дозволяє, за вибором покупця, такий
варіант правової поведінки як
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару, який і був обраний та
заявлений позивачем.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.06.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 24.06.2014р..

Представник відповідача у письмовому
відзиві від 24.06.2014р. на апеляційну
скаргу, а також у судовому засіданні
24.06.2014р. заперечив проти доводів та
вимог апеляційної скарги. Вважає
рішення господарського суду
Вінницької області від 15.05.2014р. у справі
№902/816/13 законним та обґрунтованим, а
тому просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.09.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Елеваторна компанія
"Кряж" (нова назва - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Елеваторна компанія "КУСТО АГРО")
(зерновий склад) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" (поклажодавець) укладено
договір складського зберігання №20-Ж
(далі - договір складського зберігання),
згідно п.1.1 якого поклажодавець
зобов'язується передати, а зерновий
склад зобов'язується прийняти
сільськогосподарську культуру врожаю
2012р. (зерно) на зберігання на визначених
цим договором умовах і в установлений
строк повернути його поклажодавцеві
або особі, зазначеній ним як одержувач,
у стані, передбаченому цим договором та
законодавством (а.с.29-32,т.1).

Пунктом 5.1 договору складського
зберігання встановлено, що розрахунки
проводяться шляхом банківського
переказу на поточний рахунок зернового
складу або внесення готівки в касу
зернового складу.

Відповідно до п.5.4 договору складського
зберігання, надані зерновим складом
послуги оплачуються у відповідності з
базовими тарифами (цінами) (згідно
додатку №1), враховуючи податок на
додану вартість (ПДВ).

Договір набирає чинності з моменту
його укладення і діє до виконання
сторонами своїх зобов'язань (п.8.2.
договору складського зберігання).

У додатку №1 до договору №20-Ж від
05.09.2012р. наведено вартість послуг
зернового складу.

26.10.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
(покупець) та Фермерським
господарством "Фавор ВГВ"
(постачальник, продавець) укладено
договір купівлі-продажу №П040ВІ (далі
договір купівлі-продажу), згідно п.1.1
якого, постачальник зобов'язується
передати у власність покупця кукурудзу
фуражну врожаю 2012р. (товар), а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар відповідно до умов даного
договору (а.с.20-21,т.1).

Пунктом п. 2.1 договору купівлі-продажу
передбачено, що товар по якості повинен
відповідати вимогам чинного
законодавства та/або зазначеним
показникам в специфікаціях для кожної
партії товару.

Інші показники якості товару -
відповідно до ДСТУ 4525:2006 (п.2.2 договору
купівлі-продажу).

Окремі вимоги до якості товару
відповідно до специфікацій (п.2.3
договору купівлі-продажу).

В п.3.1 договору купівлі-продажу
зазначено, що одиницею виміру товару,
який поставляється на умовах даного
договору, є метрична тонна.

Пунктом п.3.2 договору купівлі-продажу
узгоджено, що товар за даним договором
поставляється партіями протягом
періоду, зазначеного в специфікаціях
до цього договору.

У відповідності до п.3.3 договору
купівлі-продажу, кількість та залікова
вага товару, ціна та загальна вартість
товару для кожної партії, що
поставляється згідно цього договору,
визначаються в специфікаціях до нього,
які підписуються сторонами щодо кожної
партії товару та є невід'ємними
частинами цього договору.

Остаточна кількість товару
визначається на елеваторі згідно
кількості, зазначеної у складському
документі на товар, виданому
елеватором (п.3.4 договору
купівлі-продажу).

Згідно п.4.1 договору купівлі-продажу,
постачальник поставляє товар на умовах
згідно Правил ІНКОТЕРМС в редакції
2010р., за винятком застережень, прямо
передбачених даним договором. Строк та
місце поставки кожної окремої партії
товару зазначається в специфікаціях до
цього договору, які є його невід'ємними
частинами.

Пунктом 4.2 договору купівлі-продажу
сторони встановили, що датою поставки
товару вважається дата переоформлення
товару на ім'я покупця за складським
документом на сертифікованому
елеваторі.

Відповідно до п.4.3 купівлі-продажу,
постачання товару підтверджується
наступними документами: складською
квитанцією зернового складу;
видатковою накладною, виписаною за
довіреністю покупця; податковою
накладною, що заповнена відповідно до
чинного податкового законодавства
України; рахунком-фактурою продавця з
точним зазначенням кількості, ціни
продукції без ПДВ, суми ПДВ, всього до
сплати.

Пунктом 4.4 договору купівлі-продажу
сторонами узгоджено, що право
власності на товар виникає у покупця з
моменту оформлення товару на ім'я
покупця за складським документом на
елеваторі.

Оплата товару, що постачається за даним
договором, проводиться в національній
валюті України шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника протягом строку
зазначеного в специфікаціях до цього
договору та/або після останньої з подій
зазначених нижче: поставка товару;
визначення його якості і залікової
ваги; пред'явлення постачальником
рахунку-фактури; передача покупцю
документів, зазначених в п.6.1 цього
договору (п.5.1 договору
купівлі-продажу).

В п.5.2 договору купівлі-продажу
встановлено, що датою оплати товару
вважається дата списання грошових
коштів з поточного рахунку покупця.

У відповідності до п.6.1 договору
купівлі-продажу, постачальник
зобов'язується передати одночасно з
товаром наступні документи: оригінал
складського документу (складської
квитанції та/або складського
свідоцтва) на товар, що оформлений на
ім'я покупця; оригінал картки аналізу
зерна, що видана елеватором; оригінал
видаткової накладної на товар;
оригінал податкової накладної на
товар.

Сторони погоджуються, до моменту
обміну сторонами оригіналами
документів всі факсимільні та/або
електроні документи, листування мають
юридичну силу оригіналу (п.6.2 договору
купівлі-продажу).

В силу п.8.2 договору купівлі-продажу, за
порушення будь-якою стороною умов
даного договору така сторона
відшкодовує іншій стороні спричинені
цим збитки, у тому числі не отриманий
прибуток, у порядку, передбаченому
чинним законодавством. Сторони
домовились, що збитки стягуються у
повній сумі понад неустойку.

Згідно п.8.6 договору купівлі-продажу, в
разі невідповідності якісних
показників поставленого товару
вимогам розділу 2 даного договору,
покупець має право вимагати від
постачальника за своїм вибором: заміни
товару - в цьому випадку постачальник
зобов'язується замінити товар товаром
належної якості протягом трьох робочих
днів з моменту отримання повідомлення
покупця про невідповідність якості
товару умовам договору. При цьому всі
витрати, пов'язані з заміною товару,
покладаються на постачальника;
компенсації покупцеві вартості
доробки товару до встановлених
показників якості; пропорційного
зменшення ціни товару; поставки
більшої кількості товару по зменшеній
ціні; відмовитися від прийняття товару
та його оплати (а якщо він вже
оплачений, - вимагати повернення
сплаченої за нього грошової суми
протягом трьох днів), а також вимагати
компенсувати покупцеві всі витрати,
понесені у зв'язку з прийняттям
покупцем товару неналежної якості.

Договір набирає чинності з дати
підписання його сторонами і діє до
10.01.2013р., а в частині розрахунків та
поставки товару - до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань (п.10.1
договору купівлі-продажу).

Договір купівлі-продажу від 26.10.2012р.
№П040ВІ підписано генеральним
директором Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
та директором Фермерського
господарства "Фавор ВГВ" та скріплено
відбитками печаток сторін.

Додатком до договору купівлі-продажу
№П040ВІ від 26.10.2012р. є специфікація №1
від 26.10.2012р., в якій вказано
найменування товару, кількість,
вартість та вимоги до його якості
(а.с.22,т.1).

Пунктом 1 специфікації №1 до договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р.
визначено показники якості товару, що
становлять, зокрема: вологість - не
більше 14,0%; смітна домішка - не більше
2,0%; биті зерна - не більше 5,0%; пошкоджене
зерно - не більше 5,0%.

Пунктом 2 специфікації №1 до договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р.
встановлено, що поставка товару
здійснюється на умовах EXW (ТОВ
"Елеваторна компанія "Кряж", СП
"Жмеринка", Вінницька обл., м.Жмеринка,
вул.Барляєва, 28-А) (згідно правил
Інкотермс 2010).

Також, додатком до договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.102012р. є
специфікація №2 від 26.10.2012р., в якій
визначено найменування товару,
кількість, вартість та вимоги до його
якості (а.с.23,т.1).

Згідно п.1 специфікації №2 договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.102012р.
показники якості товару становлять,
зокрема: вологість - не більше 14,0%;
смітна домішка - не більше 2,0%; биті
зерна - не більше 5,0%; пошкоджене зерно -
не більше 5,0%.

Пунктом 2 специфікації №2 до договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р.
встановлено, що поставка товару
здійснюється на умовах EXW (ТОВ
"Елеваторна компанія "Кряж", СП
"Жмеринка", Вінницька обл., м.Жмеринка,
вул.Барляєва, 28-А) (згідно правил
Інкотермс 2010).

На виконання умов договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р. ФГ
"Фавор ВГВ" поставлено, а ТОВ "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" прийнято товар (зерно
кукурудзи) на загальну суму 1732500,00грн.,
про що свідчать видаткові накладні
№ФГ-000113 від 29.10.2012р., №ФГ-000132 від
23.11.2012р., №ФГ-000123 від 12.11.2012р. та
товарно-транспортні накладні, копії
яких долучено до матеріалів справи.

Водночас ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
оплатило ФГ "Фавор ВГВ" поставлений
товар згідно договору купівлі-продажу
№П040ВІ від 26.10.2012р. на загальну суму
1732500,00грн., що підтверджується
платіжними дорученнями від 29.10.2012р. №165
на суму 277500,00грн.; від 12.11.2012р. №234 на
суму 970000,00грн.; від 23.11.2012р. №296 на суму
485000,00грн. (а.с.24-26,т.1).

В подальшому на сертифікованому складі
виявлено невідповідність товару
показникам, визначеним у специфікаціях
№1 та №2 до договору купівлі-продажу
№П040ВІ від 26.10.2012р., що стверджується
наявними у матеріалах справи
товарно-транспортними накладними,
складськими квитанціями, реєстрами
накладних, витягами: з книги
кількісно-якісного обліку
хлібопродуктів, журналу реєстрації
контрольного переважування,
карточками аналізу зерна, журналу
зважування вантажів автомобільними
вагами, журналу реєстрації зважування
вантажів на автомобільних вагах,
розпорядженнями та актами на очищення,
сушіння зерна, насіння олійних культур
і трав, складених на сертифікованому
складі, актами на знищення непотрібних
відходів.

При цьому, ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
скористалось послугами
сертифікованого елеватора, який надав
послуги по доробці товару до
встановлених показників якості, що
підтверджується актами виконаних
робіт (а.с.128-134,т.1).

ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ" оплатило
послуги сертифікованого елеватора, що
стверджується платіжними дорученнями,
а саме: №191 від 01.11.2012р., №192 від 09.11.2012р.,
№193 від 09.11.2012р., №226 від 09.11.2012р., №298 від
23.11.2012р., №383 від 04.12.2012р., №399 від 06.12.2012р.,
№400 від 06.12.2012р., №401 від 06.12.2012р., №402 від
06.12.2012р., №428 від 10.12.2012р., №451 від 13.12.2012р.,
№540 від 28.12.2012р., №552 від 28.12.2012р., №553 від
28.12.2012р., №554 від 28.12..2012р., №566 від
08.01.2013р., №577 від 10.01.2013р., №578 від 10.01.2013р.,
№605 від 16.01.2013р., №606 від 16.01.2013р., №654 від
28.01.2013р., №756 від 22.02.2013р., №755 від 22.02.2013р.,
№754 від 22.02.2013р., №753 від 22.02.2013р. (135-147,т.1).

В матеріалах справи наявна претензія
від 25.03.2013р. №88, в якій ТОВ "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" просило ФГ "Фавор ВГВ"
перерахувати вартість понесених
додаткових витрат на доробку зерна
(а.с.118,т.1).

ФГ "Фавор ВГВ" у відповіді на зазначену
вище претензію ТОВ "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" не погодилося з вимогами щодо
відшкодування понесених збитків
(а.с.119-121, т.1).

За вказаних обставин, ТОВ "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" звернулося до господарського
суду Вінницької області з позовом до ФГ
"Фавор ВГВ" про стягнення 476665,92грн.
збитків, понесених на доробку зерна, у
зв'язку з поставкою його відповідачем
за показниками, що не відповідали
умовам укладеного між сторонами
договору купівлі-продажу №П0-40ВІ від
26.10.2012р. (а.с.2-6,т.1).

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 17.09.2013р. у
справі №902/816/13 позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" до Фермерського
господарства "Фавор ВГВ" про стягнення
збитків в сумі 476 665,92грн. задоволено
(а.с.6-9,т.4).

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.10.2013р.
вказане вище рішення господарського
суду Вінницької області скасовано.
Прийнято нове рішення. У позові
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
відмовлено (а.с.37-45,т.4).

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.02.2014р. касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
задоволено частково, постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.10.2013р. та
рішення господарського суду
Вінницької області від 17.09.2013р.
скасовано, справу №902/816/13 передано на
новий розгляд до господарського суду
Вінницької області (а.с.72-76,т.4).

Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України,
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 21.03.2014р. у даній
справі, відповідно до розпорядження
керівника апарату господарського суду
Вінницької області від 19.03.2014р, щодо
повторного автоматичного розподілу
справи №902/816/13, справу №902/816/13 прийнято
до провадження суддею Нешик О.С..

Як вже зазначалося, рішенням
господарського суду Вінницької
області від 15.05.2014р. у справі №902/816/13 у
позові відмовлено (а.с.113-119,т.4).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 2 ст.193 Господарського кодексу
України передбачено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Як свідчать матеріали справи, з моменту
укладення купівлі-продажу №П040ВІ від
26.10.2012р. між сторонами в силу ч.2 ст.180 ГК
України та ч.1 ст.638 ЦК України, ст..264-271
ГК України, виникли господарські
правовідносини, які з підстав ч.1 ст.655
ЦК України є відносинами
купівлі-продажу, оскільки одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст.673 ЦК України,
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

Предметом даного спору є стягнення
збитків, завданих продажем неякісної
продукції.

Якість товарів, що поставляються,
відповідно до ч.1 ст.268 ГК України
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їх якості, або зразкам (еталонам), якщо
сторони не визначать у договорі більш
високі вимоги до якості товарів.

Пунктом п. 2.1 договору купівлі-продажу
передбачено, що товар по якості повинен
відповідати вимогам чинного
законодавства та/або зазначеним
показникам в специфікаціях для кожної
партії товару.

Інші показники якості товару -
відповідно до ДСТУ 4525:2006 (п.2.2 договору
купівлі-продажу).

Окремі вимоги до якості товару
відповідно до специфікацій (п.2.3
договору купівлі-продажу).

Пунктом 1 специфікацій від 26.10.2012р. №1,
від 12.11.2012р. №2 до договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р.,
визначено показники якості товару, що
становлять, зокрема: вологість - не
більше 14,0%; смітна домішка - не більше
2,0%; биті зерна - не більше 5,0%; пошкоджене
зерно - не більше 5,0%.

Особливих умов щодо порядку прийняття
товару за якістю сторони у договорі не
узгоджували. Проте, договором
передбачено, що товар за даним
договором поставляється партіями
протягом періоду, зазначеного в
специфікаціях до цього договору;
кількість та залікова вага товару, ціна
та загальна вартість товару для кожної
партії, що поставляється згідно цього
договору, визначаються в специфікаціях
до нього, які підписуються сторонами
щодо кожної партії товару та є
невід'ємними частинами цього договору;
остаточна кількість товару
визначається на елеваторі згідно
кількості, зазначеної у складському
документі на товар, виданому
елеватором (п.п.3.2-3.4 договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р.).

Матеріалами справи стверджується, що
на виконання умов договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р. ФГ
"Фавор ВГВ" здійснювалось постачання
зерна в період з 25.10.2012р. по 23.01.2013р., про
що свідчать наявні у матеріалах справи
копії товаро-транспортних накладних.
Поставка здійснювалась на умовах "EXW"
Правил ІНКОТЕРМС 2010р..

ФГ "Фавор ВГВ" поставлено, а ТОВ "КУСТО
АГРО ТРЕЙДИНГ" прийнято товар (зерно
кукурудзи) на загальну суму 1732500,00грн.,
що підтверджується видатковими
накладними №ФГ-000113 від 29.10.2012р., №ФГ-000132
від 23.11.2012р., №ФГ-000123 від 12.11.2012р..

Водночас, ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
оплатило ФГ "Фавор ВГВ" поставлений
товар (зерно кукурудзи) відповідно до
договору купівлі-продажу №П040ВІ від
26.10.2012р. на загальну суму 1732500,00грн., що
стверджується платіжними дорученнями
від 29.10.2012р. №165 на суму 277500,00грн., від
12.11.2012р. №234 на суму 970000,00грн., від
23.11.2012р. №296 на суму 485000,00грн..

При цьому вимогу ТОВ "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" про стягнення 476665,92грн.
збитків, понесених на доробку зерна, у
зв'язку з поставкою його ФГ "Фавор ВГВ"
за показниками, що не відповідали
умовам укладеного між сторонами
договору купівлі-продажу №П0-40ВІ від
26.10.2012р., колегія суддів вважає
безпідставною з огляду на наступне.

Статтями 16 ЦК України та 20 ГК України
передбачено право особи на
відшкодування збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язань, що випливають з
договору. Обґрунтовуючи обраний спосіб
захисту майнового права позивач
покликається на ст.ст.224, 225 ГК України,
які регулюють порядок відшкодування
збитків у сфері господарювання. Між
тим, відшкодування збитків
здійснюється також на підставі ст.22 ЦК
України, глави 51 ЦК України.

Приписи цивільного законодавства щодо
гарантії якості товару регламентовані
в ст.ст.673-681 ЦК України. Зокрема, ст.673 ЦК
України передбачає, що продавець
повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.688 ЦК України,
покупець зобов'язаний повідомити
продавця про порушення умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості комплектності тари
та (або) упаковки товару у строк,
встановлений договором або актами
цивільного законодавства, а якщо такий
строк не встановлений, - в розумний
строк після того, як порушення могло
бути виявлене відповідно до характеру
і призначення товару.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ
"КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ" покликається на
порушення ФГ "Фавор ВГВ" умов договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р. щодо
якості товару та вимагає відшкодувати
пов'язані з цим збитки у вигляді коштів,
сплачених ТОВ "Елеваторна компанія
"Кряж" (нова назва на ТОВ "Елеваторна
компанія "Кусто Агро").

Як свідчать наявні у матеріалах справи
складські квитанції та реєстрах
накладних на прийняте зерно з
визначенням якості за середньодобовою
пробою, невідповідність якості
переданого товару (зерно кукурудзи) за
відповідними показниками (вологості,
сміттєва домішка) було виявлено
працівниками елеватора - ТОВ
"Елеваторна компанія "Кряж" після його
передачі (а.с.35-54, 55-74, т.1).

Разом з тим, на обґрунтування завдання
збитків ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
долучено до матеріалів справи акти
виконаних робіт (надання послуг): №266
від 29.10.2012р., №305 від 29.10.2012р., №254 від
31.10.2012р. №362 від 14.11.2012р., № 410 від 30.11.2012р.,
№512 від 31.12.2012р., № 42 від 31.01.2013р..
(а.с.128-134,т.1) по очистці та сушці
кукурудзи на загальну суму 476665,92грн., що
проведено ТОВ "Елеваторна компанія
"Кряж" на підставі укладеного з
позивачем договору складського
зберігання №20-Ж від 05.09.2012р. та платіжні
доручення №191 від 01.11.2012р., №192 від
09.11.2012р., №193 від 09.11.2012р., №226 від 09.11.2012р.,
№298 від 23.11.2012р., №383 від 04.12.2012р., №399 від
06.12.2012р., №400 від 06.12.2012р., №401 від 06.12.2012р.,
№402 від 06.12.2012р., №428 від 10.12.2012р., №451 від
13.12.2012р., №540 від 28.12.2012р., №552 від 28.12.2012р.,
№553 від 28.12.2012р., №554 від 28.12..2012р., №566 від
08.01.2013р., №577 від 10.01.2013р., №578 від 10.01.2013р.,
№605 від 16.01.2013р., №606 від 16.01.2013р., №654 від
28.01.2013р., №756 від 22.02.2013р., №755 від 22.02.2013р.,
№754 від 22.02.2013р., №753 від 22.02.2013р. (135-147,т.1).

Враховуючи характер позовної вимоги
ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ" про стягнення
збитків, судова колегія зазначає, що
згідно зі ст.22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитки відшкодовуються
у повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі. Збитками
є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Правила відшкодування збитків
закріплені у ст.623 ЦК України, якою
передбачено, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Збитки визначаються з урахуванням
ринкових цін, що існували на день
добровільного задоволення боржником
вимоги кредитора у місці, де
зобов'язання має бути виконане, а якщо
вимога не була задоволена добровільно,
- у день пред'явлення позову, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Суд може задовольнити вимогу про
відшкодування збитків, беручи до уваги
ринкові ціни, що існували на день
ухвалення рішення.

За приписами ч.1 ст.623 ЦК України,
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. До складу збитків що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення, ч.1 ст.225
ГК України віднесено зокрема додаткові
витрати (штрафні санкції, сплачені
іншим суб'єктам, вартість додаткових
робіт, додатково витрачених матеріалів
тощо), понесені стороною, яка зазнала
збитків внаслідок порушення
зобов'язання другою стороною.

Загальними підставами для настання
цивільно-правової відповідальності за
завдані збитки є наявність складу
правопорушення, а саме: а) наявність
збитків; б) протиправна поведінка
заподіювача; в) причинний зв'язок між
збитками та протиправною поведінкою
заподіювача; г) вина.

Аналогічний порядок відшкодування
збитків унормовано ч.1 ст.225 ГК України.

Враховуючи вище вказане, колегія
суддів звертає увагу, що вимоги про
стягнення збитків можуть бути
задоволені лише у випадку, якщо позивач
доведе кожний з елементів складу
правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.623 ЦК України,
розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Тобто, збитки не є санкцією заздалегідь
визначеного розміру, а їх стягнення
(відшкодування) передбачено на випадок
будь-якого господарського
правопорушення, якщо інше не
передбачене законом. Для цього
необхідно виконати певні розрахунки і
підкріпити їх відповідними доказами,
які беззастережно підтверджували б їх
реальний розмір на визначену дату.

З матеріалів справи убачається, що в
період з 25.10.2012р. по 23.01.2013р., відповідно
до умов договору, зерно кукурудзи
приймав і зараховував на користь ТОВ
"КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ" елеваторний склад
- ТОВ "Елеваторна компанія "Кряж", яке
діяло на підставі Сертифікату
відповідності послуг із зберігання
зерна та продуктів його переробки,
виданого Державною інспекцією
сільського господарства України.

Порядок приймання та обслуговування
зерна передбачений Інструкцією про
ведення обліку й оформлення операцій з
зерном і продуктами його переробки на
хлібоприймальних і зернопереробних
підприємствах, затвердженою наказом
Мінагрополітики України №661 від
13.10.2008р. та зареєстрованою Мін'юстом
України 18.11.2008р. за №1111/15802. Ця
Інструкція встановлює процедуру
обліку і оформлення операцій із зерном
і продуктами його переробки на
елеваторах, хлібних базах,
хлібоприймальних, борошно приймальних
і комбікормових підприємствах
незалежно від їх форм власності.

Оформлення документів при надходженні
зерна, згідно п.2.3 Інструкції,
проводиться за його кількістю та
якістю щодо кожного поклажодавця. При
прибутті транспортного засобу на склад
(елеватор) проводяться наступні
обов'язкові дії: реєстрація охороною
транспортного засобу, відбір проб
зерна працівником лабораторії,
направлення партії зерна на місце
доробки чи зберігання, зважування,
розвантаження. Всі ці дії повинні
проводитись у присутності особи, яка
доставила зерно.

На протязі доби в лабораторії
визначаються якісні характеристики
партії зерна, які оформлюються
карточкою аналізу зерна за підписом
особи, яка проводила аналіз.

В подальшому прийняття на зберігання
партії зерна певної визначеної
кількості і якості вноситься до
реєстру накладних на прийняте зерно з
визначенням якості за середньодобовою
пробою та посвідчується складською
квитанцією на зерно.

Частиною 2 ст.334 ЦК України встановлено,
що переданням майна вважається
вручення його набувачеві або
перевізникові, організації зв'язку
тощо для відправлення, пересилання
набувачеві майна, відчуженого без
зобов'язання доставки. Право власності
у набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як зазначалось вище, датою поставки
товару вважається дата переоформлення
товару на ім'я покупця за складським
документом на сертифікованому
елеваторі; право власності на товар
виникає у покупця з моменту оформлення
товару на ім'я покупця за складським
документом на елеваторі (п.п.4.2, 4.4
договору купівлі-продажу №П040ВІ від
26.10.2012р.).

Також, колегія суддів звертає увагу, що
розділи "ІІ" реєстрів накладних на
прийняте зерно з визначенням якості за
середньодобовою пробою та складські
квитанції за період з 26.10.2012р. по 23.01.2013р.
містять відомості, що за наслідками
лабораторних аналізів середньодобових
зразків, які були відібрані
працівниками елеватора, вологість
зерна кукурудзи перевищує 14%, а
сміттєва домішка у більшості випадків
перевищує 2% (а.с.35-74,т.1).

При цьому, зазначені реєстри і
складські квитанції не містять
відомостей, що досліджуване зерно
кукурудзи належало ФГ "Фавор ВГВ", а
документи складено працівниками
елеватора.

Крім того, чинним законодавством
врегульовано порядок приймання товару
за якістю. Таким нормативним актом є
Інструкція про порядок прийомки
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання по якості, затверджена
постановою Держарбітражу при Раді
Міністрів СРСР від 25.04.1966р. №П-7.
Інструкція застосовується у всіх
випадках, коли стандартами, технічними
умовами, іншими для сторін правилами не
встановлений інший порядок прийомки
продукції по якості.

При цьому, з матеріалів справи не
вбачається, що товар народного
споживання, яким є зерно кукурудзи
приймався по якості відповідно до
даної Інструкції. В свою чергу, у
договорі купівлі-продажу №П040ВІ від
26.10.2012р. не вказані особливості прийому
зерна кукурудзи. Акти приймання товару
за якістю відповідно до Інструкції №П-7
як на складі ФГ "Фавор ВГВ", так і надалі
на елеваторі ТОВ "Елеваторна компанія
"Кряж" не складались та в матеріалах
справи відсутні, однак проби для
лабораторного аналізу зерна кукурудзи
відбирались за участі лише працівників
елеватора, а представник відповідача
для відбору проб не викликався.

Крім застосування принципу вини при
розгляді спорів про відшкодування
шкоди господарським судам також
необхідно враховувати, що збиток
підлягає відшкодуванню за умови
безпосереднього причинного зв'язку між
протиправною поведінкою особи, яка
заподіяла шкоду і самим збитком. Така
правова позиція підтримується Вищим
господарським судом України, що
вбачається з роз'яснення №02-5/215 від
01.04.1994р. (зі змінами та доповненнями від
29.12.2007р.) "Про деякі питання практики
розгляду спорів пов'язаних з
відшкодуванням шкоди".

З огляду на вище зазначене, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність причинного зв'язку між
діями відповідача та оплатою позивачем
послуг елеватора для приведення зерна
кукурудзи до узгоджених договором
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р. її
якісних показників, оскільки реєстри
накладних на прийняте зерно з
визначенням якості за середньодобовою
пробою не дають підстав вважати, що
предметом дослідження було саме те
зерно, яке було відправлене ФГ "Фавор
ВГВ" на елеватор, при цьому,
середньодобові зразки (проби)
відбирались не комісійно, а
одноособово працівниками елеватора та
складські квитанції також складені
представниками елеватора одноособово.

При цьому, позивачем не надано належних
доказів на підтвердження того, що
поставка зерна кукурудзи, яка в
подальшому виявилась неякісною,
свідчить про протиправну поведінку
відповідача та не обґрунтовано, що ФГ
"Фавор ВГВ" в даному випадку порушено
зобов'язання на виконання умов
договору купівлі-продажу №П040ВІ від
26.10.2012р..

Водночас, колегія суддів звертає увагу,
що в кінці жовтня 2012р., дізнавшись, в
порядку розділу 2, п.8.6 договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р., про
невідповідність якості товару умовам
договору з моменту прийняття
елеватором першої партії зерна
кукурудзи, ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ" не
призупинило його прийомку і до
проведення повного розрахунку (23.11.2012р.)
за отриманий товар не скористалося
правом компенсації вартості доробки
товару до встановлених показників
якості, тощо (п.8.6 договору
купівлі-продажу №П040ВІ від 26.10.2012р.), а
лише в кінці березня 2013р. (через чотири
місяці) повідомив ФГ "Фавор ВГВ" про
претензії щодо якості товару,
звернувшись з вимогою про
відшкодування витрат зі сплати послуг
елеватора за зберігання та
обслуговування зерна.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів погоджується з висновком
господарського суду Вінницької
області, що ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ" не
доведено належними та допустимими
доказами обставин, встановлення яких є
необхідною передумовою притягнення
особи до господарсько-правової
відповідальності та наявності збитків,
протиправної поведінки ФГ "Фавор ВГВ",
причинно-наслідкового зв'язку між ними
та розміру заявлених до стягнення
збитків. При цьому колегія суддів
зазначає, що позивачем не доведено
факту поставки відповідачем зерна
кукурудзи неналежної якості, а відтак
оплата вартості послуг із сушки та
очищення зерна кукурудзи здійснена
позивачем на виконання договору
складського зберігання №20-Ж від
05.09.2012р., а не за неналежне виконанням
відповідачем договору купівлі-продажу
№П040ВІ від 26.10.2012р..

У відповідності до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

За змістом ст.36 ГПК України, письмовими
доказами є документи i матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору; письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

При цьому, згідно ст.34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ",
наведені в апеляційній скарзі,
спростовуються наведеним вище,
матеріалами справи та не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства.

За наведених обставин, рішення
господарського суду Вінницької
області від 15.05.2014р. у справі №902/816/13
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ"
- без задоволення.

Крім того, з матеріалів апеляційної
скарги вбачається, що Товариством з
обмеженою відповідальністю "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" при поданні апеляційної
скарги сплачено судовий збір згідно
платіжного доручення №2103 від 29.05.2014р. в
сумі 4770,00грн., однак, розмір судового
збору, який підлягав до сплати
позивачем за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду
Вінницької області від 15.05.2014р. у справі
№902/816/13 становив 4766,66грн., тобто
скаржником надлишково сплачено 03,34грн.
судового збору, який колегія суддів
вважає за необхідне йому повернути на
підставі ст.7 Закону України "Про
судовий збір", про що винести
відповідну ухвалу.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Вінницької області від 15.05.2014р. у справі
№902/816/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУСТО АГРО ТРЕЙДИНГ",
м.Київ - без задоволення.

2. Ухвалою суду повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "КУСТО АГРО
ТРЕЙДИНГ" (01103, м.Київ, Військовий
проїзд, буд.1, ідентифікаційний код
38346838) 03грн. 34коп. надлишково сплаченого
судового збору за подання апеляційної
скарги згідно платіжного доручення
№2103 від 29.05.2014р..

3. Справу №902/816/13 повернути до
господарського суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Миханюк М.В.

Суддя
Савченко Г.І.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2,3 - позивачу - ТОВ "КУСТО АГРО ТРЕДИНГ"
(01103, м.Київ, Військовий проїзд, буд.1;

21050, м.Вінниця, вул.Театральна, 43);

4 - відповідачу - ФГ "Фавор ВГВ" (22300,
Вінницька обл., Літинський р-н,
смтЛітин,

вул.Радянська, буд.71А, кв.4),

5 - в наряд.