ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

01 липня 2014 року
справа № 912/457/14

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Тимошевської
В.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву комунального
підприємства "Лісове" Лісівської
селищної ради № 101/1 від 13.06.2014 про
розстрочку виконання рішення у справі
№ 912/457/14

за позовом: Кіровоградського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі

- Міністерства оборони України

- Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Кіровоград

до відповідача: Комунального
підприємства "Лісове" Лісівської
селищної ради

про стягнення 44 516,97 грн,

Представники:

від прокуратури - Веліксар А.І.,
посвідчення №012170 від 31.10.12;

від позивача I - участі не брали ;

від позивача II - Полонець О.А.,
довіреність № 1442 від 08.08.13 ;

від відповідача - Демешко І.О.,
начальник КП "Лісове "Лісівської
селищної ради;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 12.03.2014 у
справі №912/457/14 позов задоволено
повністю та стягнуто з комунального
підприємства "Лісове" Лісівської
селищної ради на користь
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Кіровоград заборгованість за
водопостачання в сумі 44516,97 грн., а також
стягнуто з комунального підприємства
"Лісове" Лісівської селищної ради в
доход Державного бюджету судовий збір
в сумі 1827,00 грн.

02.04.2014 на виконання даного рішення
господарським судом видано відповідні
накази.

18.06.2014 на адресу господарського суду
надійшла заява комунального
підприємства "Лісове" Лісівської
селищної ради № 101/1 від 13.06.2014 про
розстрочку виконання рішення від 12.03.2014
у справі № 912/457/14 про стягнення 44516,97
грн. боргу на користь КЕВ міста
Кіровоград щомісячними платежами по 2500
грн.

Ухвалою від 18.06.2014 справу № 912/457/14 разом
із заявою про розстрочку виконання
рішення прийнято суддею Тимошевською
В.В. до свого провадження. Заяву
призначено до розгляду в судовому
засіданні 01.07.2014.

В судовому засіданні 01.07.2014
представником заявника заяву про
розстрочку виконання рішення суду
підтримано повністю; прокурором та
представником стягувача -
Квартирно-експлуатаційний відділ
міста Кіровоград заперечено проти
розстрочення рішення господарського
суду у даній справі.

При розгляді заяви комунального
підприємства "Лісове" Лісівської
селищної ради про розстрочку виконання
рішення у справі № 912/457/14 господарський
суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

У розумінні наведеної норми розстрочка
означає виконання рішення частками,
встановленими господарським судом, з
певним інтервалом у часі.

За змістом вказаної статті підставою
для розстрочки виконання рішення є
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк. При
цьому, визначальним фактором при
наданні розстрочки виконання судового
рішення є винятковість таких обставин
та їх об'єктивний вплив на можливість
виконання судового рішення.

Як зазначено в пункті 7.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012року № 9, вирішуючи
питання, зокрема про розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Тобто, в кожному випадку господарський
суд має враховувати конкретні
обставини розглянутої справи; приймати
до уваги інтереси обох сторін;
оцінювати можливі негативні наслідки
як для боржника при виконанні рішення
суду у встановлений строк, так і для
стягувача при затримці виконання
рішення суду та не допускати їх
настання.

З огляду на те, що нормами чинного
Господарського процесуального кодексу
України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість чи ускладнення виконання
рішення, господарський суд оцінює
докази, які підтверджують такі
обставини, за правилами ст. 43 названого
кодексу.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку
виконання рішення суду у даній справі,
відповідач послався на неналежний
фінансовий стан, внаслідок якого
підприємство позбавлено можливості
виконати рішення суду по сплаті
стягнутої суми повністю, тоді як
накладення арешту на рахунки зупинить
роботу підприємства. Заявник повідомив
про те, що є єдиним виконавцем
житлово-комунальних послуг на
території селища Лісове і зупинення
роботи підприємства унеможливить
надання комунальних послуг. Вказано
про необхідність здійснення інших
поточних платежів, пов'язаних з
діяльністю відповідача, таких як:
оплата використаної електроенергії,
послуг з вивезення побутових відходів,
проведених аварійних робіт та
обов'язковість сплати податків до
державного бюджету, виплати заробітної
плати працівникам. Повідомлено про
наявність рішення суду в іншій справі,
згідно якого відповідач також
зобов'язаний сплатити значну суму
боргу. Вищевказане, на думку заявника, є
підставою для розстрочення виконання
рішення суду шляхом виконання рішення
суду частками в сумі 2500,00 грн щомісячно,
які реально може сплачувати
відповідач.

На підтвердження викладених обставин
відповідачем надано фінансові звіти
за 2013 та І квартал 2014 років, лист
Лісівської селищної ради про
відсутність коштів на додаткове
фінансування в селищному бюджеті,
виписки по банківському рахунку,
договір про постачання електроенергії
та рахунки-фактури на оплату
електроенергії, акти наданих
відповідачеві послуг з вивезення та
розміщення відходів, накладні на
придбання товарів, бухгалтерську
довідку про отримані та витрачені
відповідачем кошти протягом травня 2014,
банківську довідку про залишок коштів
на рахунках.

Оцінивши наведені доводи та подані
докази, господарський суд не встановив
підстав для розстрочення виконання
рішення суду в порядку ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи,
предметом поданого позову є стягнення
з КП "Лісове" заборгованості за надані
КЕВ міста Кіровоград послуги з
водопостачання в сумі 44516,97 грн.

Вказана заборгованість виникла у
відповідача у зв'язку з невиконанням
договору № 6/а від 01.01.2013, за умовами
якого КЕВ міста Кіровоград
(Водопостачальна організація)
зобов'язалось забезпечувати КП "Лісове"
(Споживач) послугами водопостачання, а
Споживач зобов'язався оплачувати
одержані послуги за встановленими
тарифами в терміни, передбачені
договором.

Згідно розрахунку заборгованості,
наявного у справі, відповідна
заборгованість виникла у Споживача з
квітня по грудень 2013. Матеріалами
справи підтверджено, що
Водопостачальна організація належним
чином надавала погоджені послуги, тоді
як відповідач за послуги, отримані з
травня 2013, взагалі не сплатив жодної
суми, навіть частково. Тобто,
відповідач фактично вже користується
відстрочкою з оплати отриманих послуг
понад рік.

У статті 193 Господарського кодексу
України зазначається, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Між тим, у поданому на позов відзиві
(а.с. 62-63) відповідач навіть не пояснив
поважність причин невиконання умов
договору та не вказав на обставини
неможливості його виконання, обмеживши
свої заперечення лише безпідставністю
звернення прокурора з позовом у зв'язку
з відсутністю порушень інтересів
держави. Наявні у справі листи
відповідача, які адресовані селищному
голові з проханням переглянути тарифи,
не пояснюють поважність причин
невиконання умов договору, оскільки
відповідач, як виконавець
житлово-комунальних послуг, мав
отримувати від своїх споживачів оплату
за надані ним послуги, у т.ч. за
водопостачання, та провести розрахунок
зі своїм контрагентом (КЕВ міста
Кіровоград), хоч би частково.

Господарський суд враховує, що
рішенням суду стягнуто лише основну
заборгованість за наданні ще в 2013 році
послуги з водопостачання без
застосування будь-яких штрафних
санкцій за порушення умов договору та
інших додаткових нарахувань. Тоді як
відповідач продовжує зловживати своїм
становищем та не проводить розрахунки,
вже на виконання рішення суду.

Відповідач у поданій заяві стверджує
про те, що перебуває у тяжкому
фінансову становищі, акцентуючи увагу
на особливість своє діяльності, яка
полягає у надані житлово-комунальних
послуг на території селища Лісове.

Однак, відповідач не враховує, що КЕВ
міста Кіровоград (стягувач) є державною
військової установою, який
фінансується з державного бюджету та
згідно Положення про КЕВ здійснює
квартирно-експлуатаційне забезпечення
військових частин, серед якого -
надання комунальних послуг у Збройних
Силах України. Як зазначає КЕВ міста
Кіровоград в своїх поясненнях до суду
від 27.06.2014, для забезпечення
військовослужбовців комунальними
послугами та безперебійної роботи
свердловин позивачеві потрібні кошти
на оплату електричної енергії,
своєчасних ремонтів електронасосів,
проведення аналізу води, її хлорування
та інше.

Отже, відповідач безпідставно вказує
на перевагу свого становища порівняно
із становищем позивача та не враховує,
що позивач, як і відповідач, також надає
комунальні послуги.

Крім того, а тим більше в умовах
сьогодення, заслуговує на увагу той
факт того, що позивач є військовою
установою, яка забезпечує виконання
специфічних функцій, пов'язаних із
захистом обороноздатності держави.

Посилання відповідача на необхідність
сплачувати податки до бюджету та інші
обов'язкові платежі, проводити
розрахунки з іншими контрагентами
взагалі не розцінюється господарським
судом як винятковість випадку,
оскільки вказане характерно для
діяльності всіх юридичних осіб.

Також відповідач не доводить належними
доказами гарантованість виконання
рішення суду у запропонований ним
строк розстрочення, з огляду на те, що
стягнута з відповідача сума є боргом,
який складається із сум щомісячних
оплат 2013 року, які відповідач щомісячно
не сплачував, навіть частково.

На підставі викладеного, врахувавши
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, матеріальні інтереси та статус
обох сторін, господарський суд не
встановив підстав для розстрочки
виконання рішення суду у справі №
912/457/14 згідно поданої відповідачем
заяви. Обставини, якими відповідач
мотивує подану заяву, не оцінюються
господарським судом як виняткові.

Господарський суд звертає увагу
відповідача, що в силу приписів ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Керуючись ст. ст. 86, 87, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству
"Лісове" Лісівської селищної ради у
задоволенні заяви № 101/1 від 13.06.2014 про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 12.03.2014 у справі № 912/457/14.

Ухвала набирає законної сили з дня її
винесення і може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в порядку,
визначеному Господарським
процесуальним кодексом України.

Примірники ухвали направити
Міністерству оборони України на
адресу: 03168, м. Київ, пр.
Повітрянофлотський, 6.

Суддя
В.В.Тимошевська