КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р. Справа№ 23/267-50/360-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

від апеллянта 1 (Міністерство фінансів
України): Сотнікова І.В. - представник за
дов. № 31-15090-08/9 від 08.04.2014 р.;

від апеллянта 2 (ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві): не з`явились;

Сотнікова І.В. дов. № 31-15090-08/9 від 08.04.2014
р.;

розпорядник майна - Кирик В.К. (посв.
арбітражного керуючого НОМЕР_1 від
18.04.2013р.);

від боржника (Українського державного
концерну по матеріально-технічному і
сервісному забезпеченню
агропромислового комплексу
"Украгротехсервіс"): Мушко В.М. - в.о.
глови правління концерну
"Украгротехсервіс", що діє на підставі
розпорядження №4-р від 31.05.2002р. та
Постанови №2 від 18.05.2001р.;

від ПАТ «Денржавний
експортно-імпортний банк України»:
Волощук Р.А. - представник за дов. №
010-01/5351 від 06.08.2013р.

розглянувши апеляційні скарги
Міністерства фінансів України та
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві

на ухвалу господарського суду міста
Києва

від 24.03.2014р.

у справі №23/267-50/360-2012 (суддя
Мандичев Д. В.)

за заявою Структурного підрозділу
нафтогазовидобувного управління
"Полтаванафтогаз" ВАТ "Укрнафта"

до Українського державного
концерну по матеріально-технічному і
сервісному забезпеченню
агропромислового комплексу
"Украгротехсервіс"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.03.2014р. у справі №23/267-50/360-2012
було:

1. Визнано Державну податкову інспекцію
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
кредитором Українського державного
концерну по матеріально-технічному і
сервісному забезпеченню
агропромислового комплексу
"Украгротехсервіс" з грошовими
вимогами на суму 404 437 260,64грн.

2. Зобов'язано розпорядника майна
Українського державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс"
арбітражного керуючого Кирика В. К. у
п'ятиденний строк з дня отримання даної
ухвали надати суду уточнений реєстр
вимог кредиторів, оформлений
відповідно до вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та наказу Міністерства економіки
України "Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо заповнення реєстру
вимог кредиторів" від 02.07.2010 р. № 788.

4. Зобов'язано розпорядника майна
Українського державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс"
арбітражного керуючого Кирика В. К.
протягом 10-ти днів повідомити
кредиторів про місце і час проведення
зборів кредиторів та провести
відповідні збори.

5. Зобов'язано розпорядника майна
Українського державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс"
арбітражного керуючого Кирика В. К.
надати суду протокол зборів кредиторів
боржника, на яких обрано комітет
кредиторів боржника, а також протокол
засідання комітету кредиторів, на
якому вирішено питання про відкриття
ліквідаційної процедури або процедури
санації боржника, призначення
ліквідатора або керуючого санацією
боржника.

6. Відмовлено Державні податковій
інспекції у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві у визнанні
кредитором Українського державного
концерну по матеріально-технічному і
сервісному забезпеченню
агропромислового комплексу
"Украгротехсервіс" на суму 2 833
631708,00грн.

Непогоджуючись з ухвалою
господарського суду міста Києва від
24.03.2014р. у справі №23/267-50/360-2012
Міністерство фінансів України
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду, подавши
апеляційну скаргу та уточнення до неї,
в яких просить скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
24.03.2014р. у справі №23/267-50/360-2012 в частині
відмови ДПІ у Печерському районі м.
Києва у визнанні її кредитором на суму 2
833 631 708,00 грн. та прийняти нову ухвалу,
якою визнати ДПІ у Печерському районі
м. Києва кредитором Українського
державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс" на
загальну суму 3 238 068 968,74 грн.

Непогоджуючись з ухвалою
господарського суду міста Києва від
24.03.2014р. у справі №23/267-50/360-2012 ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду, подавши
апеляційну скаргу та уточнення до неї,
в яких просить скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
24.03.2014р. у справі №23/267-50/360-2012 та
прийняти нову ухвалу, якою вимоги ДПІ у
Печерському районі м. Києва у розмірі 2
276 038 488,24 грн. визнати повністю.

Скаржники в апеляційних скаргах
зазначили, що судом першої інстанції
було винесено незаконне та
необгрунтоване рішення, не було повно
та всебічно досліджено всі обставини
справи та положення чинного
законодавства, у звязку з чим ухвала
підлягає скасуванню.

Українського державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс"

Український державний концерн по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс" надав
відзив на апеляційні скарги, в якому
просить залишити без задоволення дані
скарги, а оскаржувану ухвалу залишити
без змін у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представникав
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
переважають у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи,
Нафтогазовидобудівне управління
„Полтаванафтогаз" Відкритого
Акціонерного Товариства „Укрнафта"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з заявою про визнання
банкрутом Українського державного
концерну по матеріально-технічному і
сервісному забезпеченню
агропромислового комплексу
„Украгротехсервіс" (далі Концерн
«Украгротехсервіс», боржник).

Ухвалою Арбітражного суду міста Києва
від 03.05.2001 було порушено провадження у
справі № 23/267.

Ухвалою підготовчого засідання
Арбітражного суду міста Києва від
21.08.2001 призначено розпорядника майна
боржника-арбітражного керуючого
Анісімова В.М. та зобов'язано заявника
подати до офіційного друкованого
органу України оголошення про
порушення справи про банкрутство
боржника.

31.08.2001 в газеті „Голос України" № 155
було опубліковано оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство Українського державного
концерну по матеріально-технічному і
сервісному забезпеченню
агропромислового комплексу
„Украгротехсервіс".

09.01.2002 ухвалою попереднього засідання
було затверджено реєстр вимог
кредиторів складений розпорядником
майна боржника Анісімовим В.М. на
загальну суму 150 940 624,17 грн.

12.02.2002 до Господарського суду міста
Києва звернулась з заявою Державна
податкова інспекція у Печерському
районі м. Києва з майновими вимогами до
боржника у розмірі 2 252,16 грн.

Заявою від 04.04.2002 кредитор доповнив
свої кредиторські вимоги та просив
визнати його вимоги на загальну суму 404
437 260, 64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2003 кредиторські вимоги
державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва були
відхилені на підставі пропущення
тридцятиденного строку встановленого
Законом України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
Державна податкова інспекція у
Печерському районі м. Києва звернулась
з касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить скасувати оскаржуваний
судовий акт.

Постановою Вищого господарського суду
України від 10.03.2004 касаційну скаргу
державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва задоволено,
ухвалу господарського суду міста Києва
від 13.10.2003 скасовано, а справу в частині
розгляду грошових вимог державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва направлено на новий
розгляд до господарського суду міста
Києва.

Ухвалою суду від 30.06.2009 визнано
державну податкову інспекцію у
Печерському районі м. Києва кредитором
українського державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс" на суму 2
276 038 488 грн. 24 коп.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.12.2009 по
справі № 23/267 ухвала господарського
суду м. Києва від 30.06.2009 по справі № 23/267
залишена без змін, апеляційна скарга
боржника - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.03.2010 по справі № 23/267
касаційну скаргу українського
державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс"
задоволено частково, ухвалу
господарського суду м. Києва від 30.06.2009
та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 07.12.2009 по
справі № 23/267 скасовано, справу в
частині кредиторських вимог ДПІ у
Печерському районі м. Києва направлено
на новий розгляд до господарського
суду м. Києва.

Вищим господарським судом України
24.03.2010 у справі № 23/267 було розглянуто
касаційну скаргу Українського
державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс", яку було
задоволено частково, ухвалу
господарського суду м. Києва від 30.06.2009
та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 07.12.2009 у справі
№ 23/267 скасовано, а справу в частині
кредиторських вимог ДПІ у Печерському
районі м. Києва направлено на черговий
новий розгляд до господарського суду м.
Києва. При цьому, Вищим господарським
судом України, в ході розгляду
касаційної скарги концерну
"Украгротехсервіс" було встановлено, що
господарськими судами попередніх
інстанцій в порушення вимог закону, не
були належним чином перевірені
документи, що підтверджують спірні
кредиторські вимоги ДПІ у Печерському
районі м. Києва до боржника, не з
'ясовано чи відшкодовувалась спірна
кредитна заборгованість з Державного
бюджету України, а кредитори у справі
про банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Вищий господарський суд України у
постанові №23/267 від 24.03.2010 зазначив, що
відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законними тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Суд першої інстанції ухвалами суду від
30.10.13, 04.12.2013, 18.12.2013, 22.01.2014, 19.02.2014
кредитора - ДПІ у Печерському районі
м.Києва та учасників провадження у
справі про банкрутство було
неодноразово зобов'язано надати суду
на виконання постанови Вищого
господарського суду України оригінали
первинних документів (господарські
договори, акти приймання-передачі,
накладні), на підставі яких здійснений
розрахунок заборгованості
українського державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс", докази
відшкодування спірної кредитної
заборгованості з Державного бюджету
України, належні докази виконання чи
невиконання боржником своїх
зобов'язань щодо використання
німецького кредиту, виділеного під
гарантії Уряду України із зазначенням
чи є у боржника борг перед державою за
цим кредитом та розрахунок, в якому
необхідно вказати коли саме виникла
спірна заборгованість боржника перед
кредитором та з чого саме вона
складається (основне зобов'язання,
пеня, штраф).

Незважаючи на однозначні вимоги Вищого
господарського суду України, викладені
в постанові №23/267 від 24.03.2010, щодо
відхилення як необгрунтованих та
таких, що не відповідають фактичним
обставинам справи задекларованих сум
заборгованості боржника перед
Державним бюджетом України, ДПІ у
Печерському районі міста Києва при
черговому розгляді її заяви про
визнання кредитором боржника в
господарському суді міста Києва
продовжує посилатися на аргументи,
надані Міністерством фінансів України.
В матеріалах справи також відсутні
первинні документи (господарські
договори, акти приймання-передачі,
накладні), на підставі яких здійснений
розрахунок заборгованості
Українського державного концерну по
матеріально-технічному і сервісному
забезпеченню агропромислового
комплексу "Украгротехсервіс", докази
відшкодування спірної кредитної
заборгованості з Державного бюджету
України, належні докази виконання чи
невиконання боржником своїх
зобов'язань щодо використання
німецького кредиту, виділеного під
гарантії Уряду України із зазначенням
чи є у боржника борг перед державою за
цим кредитом чи ні, оскільки згідно
даних які викладені в акті від 25.03.1997
Контрольно-ревізійне управління в м.
Києві та в акті цільової ревізії
Рахункової палати України від 07.03.2002.

Як видно з матеріалів справи, ДПІ у
Печерському районі міста Києва
звернулась до господарського суду
міста Києва із заявою про майнові
вимоги до боржника у розмірі 2 252,16 грн. -
12.02.2002.

07.03.2002 в ст. 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
були внесені зміни відповідно до яких,
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Копії
зазначених заяв та доданих до них
документів кредитори надсилають
боржнику та розпоряднику майна. Вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Згідно заяви від 04.04.2002 ДПІ у
Печерському районі міста Києва
доповнила свої кредиторські вимоги та
просила суд визнати її вимоги на
загальну суму 404 437 260,64 грн.

Оскільки боржник у судовому засіданні
24.03.2014 погодився із зазначеною сумою
заборгованості, а конкурсний кредитор -
ДПІ у Печерському районі міста Києва не
надала суду доказів, що підтверджували
б наявність у боржника заборгованості
у розмірі 3 238 068 968,74 грн. станом на дату
порушення справи про банкрутство,
тобто на 21.08.2001, то суд приходить до
висновку про визнання кредиторських
вимог ДПІ у Печерському районі міста
Києва до боржника на суму 404 437 260,64 грн.,
які підтверджуються наявними у
матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону, конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.
Кредитори за вимогами щодо виплати
заробітної плати, авторської
винагороди, аліментів, а також за
вимогами щодо відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю громадян,
мають право подати до господарського
суду письмові заяви з вимогами до
боржника, а також документи, що їх
підтверджують. Копії зазначених заяв
та доданих до них документів кредитори
надсилають боржнику та розпоряднику
майном.

Згідно з ч. 2 ст.14 Закону, вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Згідно з ч. 5 ст.31 Закону вимоги,
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, не
розглядаються і вважаються погашеними.

Згідно вищенаведеного колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що ухвала господарського
суду міста Києва від 24.03.2014р. по справі
№ 23/267-50/360-2012 винесена відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає залишенню без
змін.

Апеляційні скарги підлягають
залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Міністерства
фінансів України та Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на ухвалу
господарського суду господарського
суду міста Києва від 24.03.2014р. у справі
№23/267-50/360-2012 без задоволення.

Ухвалу господарського міста Києва від
24.03.2014р. у справі №23/267-50/360-2012 залишити
без змін.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
А.А. Верховець

Судді
О.М. Остапенко

В.В. Шипко