ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р.
Справа № 907/1140/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Кузя В.Л.

суддів
Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

Розглянувши апеляційну скаргу від 27.03.14
за №05-3-196/188 вих-14 Заступника прокурора
Закарпатської області старшого
радника юстиції Хиля Михайла
Михайловича в інтересах держави в
особі Кабінету міністрів України та
Міністерства аграрної політики та
промисловості України

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 12.12.13

у справі № 907/1140/13

за позовом Кам'яницької сільської ради,
с. Кам'яниця Ужгородського району

до відповідача Державного
підприємства "Радгосп-завод
"Ужгородський", с.
Сторожниця Ужгородського району

про визнання припиненим права
постійного користування земельними
ділянками площею 90,2 га, які знаходяться
в територіальних межах та за межами
сіл Кам'яниця та Гута, зобовязання
передати їх Кам'яницькій сільській
раді та скасування державного акту
серії ІІ-ЗК №001698, виданого Кам'яницькою
сільською радою народних депутатів
від 18.12.1995 р. в частині передання
державному підприємству "Радгосп-завод
"Ужгородський" в постійне користування
земельних ділянок загальною площею 90,2
га.

За участю представників:

прокурор - Макогон Ю.І.

від позивача та відповідача - не
з'явилися;

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 907/1140/13
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
08.04.14 у склад колегії для розгляду
справи № 907/1140/13 Господарського суду
Закарпатської області області введено
суддів - Желіка М.Б. та Малех І.Б.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 08.04.14 поновлено
строк на подання апеляційної скарги у
даній справі та прийнято апеляційну
скаргу до провадження, справу
призначено до розгляду на 05.05.14.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
05.05.14 у склад судової колегії внесено
зміни замість судді Малех І.Б. введено
суддю Орищин Г.В. з підстав, викладених
у розпорядження.

Рішенням Господарського суд
Закарпатської області від 12.12.13 у
справі №907/1140/13 (суддя Івашкович І.В.)
позов задоволено повністю, визнано
припиненим право постійного
користування державного підприємства
"Радгосп-завод "Ужгородський"
земельними ділянками площею 90,2 га: сади
-39 га в с.Гута за межами населеного
пункту (контур 171-20,6077 га; контур 207-6,0000
га; контур 139-9,9364 га) в с.Гута за межами
населеного пункту ; сіножаті -4,6 га
(контур 200-4,6) в с.Гута за межами
населеного пункту; пасовища - 0,7 га
(контур 188-0,2 га) в с.Гута за межами
населеного пункту; під господарськими
дворами - 2,3 га в с.Кам"яниця в межах
населеного пункту; землі під лісовою та
чагарниковою рослинністю -28,5 га (контур
202-5,6 га; контур 204-0,3 га; контур 211-10,7 га;
контур 212-2,8 га; контур 213-3,8 га) в с.Гута
за межами населеного пункту; землі під
господарськими шляхами і прогонами - 0,5
га (контур 190-0,1 га; контур 144-0,2 га; контур
131-0,1 га; контур 128-0,1 га) в с.Гута за межам
населеного пункту; яри -4,6 га (контур
195-0,3 га; контур 142-1,2 га; контур 140-1,4 га;
контур 130-0,2 га; контур 129-0,2 га; контур
125-1,3 га) в с.Гута за межами населеного
пункту; землі меліоративного
будівництва та відновлення родючості
-10 га (контур 187-1,0 га; контур 205-0,3 га) в с.
Гута за межами населеного пункту,
зобов'язано державне підприємство
"Радгосп-завод "Ужгородський"
повернути Кам'яницькій сільській раді
шляхом оформлення акту
прийому-передачі земельні ділянки
площею 90,2 га: сади -39 га в с.Гута за
межами населеного пункту (контур 171-20,6077
га; контур 207-6,0000 га; контур 139-9,9364 га) в
с.Гута за межами населеного пункту ;
сіножаті -4,6 га (контур 200-4,6) в с.Гута за
межами населеного пункту; пасовища - 0,7
га (контур 188-0,2 га) в с.Гута за межами
населеного пункту; під господарськими
дворами - 2,3 га в с.Кам"яниця в межах
населеного пункту; землі під лісовою та
чагарниковою рослинністю -28,5 га (контур
202-5,6 га; контур 204-0,3 га; контур 211-10,7 га;
контур 212-2,8 га; контур 213-3,8 га) в с.Гута
за межами населеного пункту; землі під
господарськими шляхами і прогонами - 0,5
га (контур 190-0,1 га; контур 144-0,2 га; контур
131-0,1 га; контур 128-0,1 га) в с.Гута за межам
населеного пункту; яри -4,6 га (контур
195-0,3 га; контур 142-1,2 га; контур 140-1,4 га;
контур 130-0,2 га; контур 129-0,2 га; контур
125-1,3 га) в с.Гута за межами населеного
пункту; землі меліоративного
будівництва та відновлення родючості
-10 га ( контур 187-1,0 га; контур 205-0,3 га) в с.
Гута за межами населеного пункту.
Скасувано Державний акт на право
постійного користування землею серії
ІІ-ЗК №001698, виданий Кам"яницькою
сільською радою 18.12.1995р. радгосп-заводу
"Ужгородський" в частині права
постійного користування земельною
ділянкою площею 90,2 га. Стягнуто з
державного підприємства "Радгосп-завод
"Ужгородський" на користь Кам"яницької
сільської ради (Закарпатська область,
Ужгородський район, с.Кам"яниця, вул.
Ужанська,105, і.к. 22110189) 2294,00 грн. (дві
тисячі двісті дев'яносто чотири грн.)
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
прокуратурою Закарпатської області
подано апеляційну скаргу, в якій вона
просить скасувати рішення місцевого
господарського суду та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

При цьому, скаржником зазначено, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню. Також, на думку апелянта,
судом першої інстанції не взято до
уваги, що спірні земельні ділянки
перебувають у державній власності та
знаходяться за межами населеного
пункту, а відтак органи місцевого
самоврядування не мають повноважень
щодо розпорядження даними землями,
тому, скаржник вважає, що права
позивача у даній справі не порушені.

2 червня 2014 року на адресу Львівського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання від Міністерства
юстиції України в якому зазначено про
неправомірність рішення суду першої
інстанції на думку Міністерства
юстиції України.

26 червня 2014 року до суду апеляційної
інстанції від позивача надійшло
заперечення на апеляційну скаргу та
повідомлення про перебування
відповідача в процесі припинення.
Також позивач у поданому заперечення
зазначає про те, що довіряє колегії
суддів та просить розглянути справу за
відсутності його уповноваженого
представника.

На момент розгляду справи в судовому
засіданні 26.06.14 будь - яких письмових
заяв та клопотань від відповідача щодо
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу
України передбачено, що господарський
суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 ГПК України
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для реалізації якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідача не було
позбавлено конституційного права на
захист охоронюваних законом інтересів,
судова колегія вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності представника відповідача,
оскільки наявних матеріалів справи є
достатньо для правильного вирішення
даної справи.

У судовому засіданні прокурор навів
свої доводи та міркування на підтримку
апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК
України у судовому засіданні 26.06.14
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови Львівського
апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
прокурора, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що рішення Господарського суду
Закарпатської області підлягає
скасуванню, з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.95
Кам'яницькою сільською радою народних
депутатів на підставі рішення 5 сесії 1
скликання Кам'яницької сільської ради
народних депутатів від 15.02.93 (а.с.31)
видано державний акт (серія ІІ - ЗК
№001695) на право постійного користування
землею Радгосп - заводу «Ужгородський»
землями сільськогосподарського
призначення загальною площею 149,9 га
землі в межах згідно з планом
землекористування (а.с.11-13).

В зв'язку з тим, що у подальшому частину
земельних ділянок, які були надані
відповідачу у постійне користування
було вилучено, що підтверджується
атами інвентаризації земель від 11.07.08
(а.с.20), 01.03.11 (а.с.23), 18.12.12 (а.с.25),
затвердженими рішенням 25 сесії 5
скликання Кам"яницької сільської ради
від 23.07.08 (а.с.19), рішенням 5 сесії 6
скликання Кам"яницької сільської ради
від 21.03.11 №172 (а.с.22), рішенням 24 сесії 6
скликання Кам"яницької сільської ради
від 17.01.13 №925 (а.с.24), станом на даний час
у користуванні відповідача
знаходяться земельні ділянки
загальною площею 90,2 га.

У тексті позовної заяви позивач
посилається на те, що здійснюючи у
відповідності до вимог ст. 19 Закону
України "Про землеустрій" контроль за
використанням і охороною земель,
віднесених до Кам"яницької сільської
ради, позивачем було встановлено
використання відповідачем вказаних
земельних ділянок з порушенням вимог
земельного законодавства. Також
позивач зазначає, що актами
інвентаризації земель, які затверджено
рішеннями сесій Кам'яницької сільської
ради, встановлено, що землі
сільськогосподарського призначення
загальною площею 90,2 га, які передані в
постійне користування ДП
"Радгосп-завод "Ужгородський", вже
більше 15 років не використовуються за
цільовим призначенням, на цих землях
немає жодних сільськогосподарських
культур, землі заросли бур'янами та
чагарниками.

Окрім того, позивач вказує на наявність
заборгованості відповідача по сплаті
земельного податку, яка становить 3807,67
грн.

Дані обставини стали підставою для
звернення Кам'яницької сільської ради
до Дежавного підприємства «Радгосп -
завод «Ужгородський» з позовом про
визнання припиненим права постійного
користування земельними ділянками
площею 90,2 га, які знаходяться в
територіальних межах та за межами сіл
Кам'яниця та Гута, зобов"язання
передати їх Кам'яницькій сільській
раді та скасування державного акту
серії ІІ-ЗК №001698, виданого Кам'яницькою
сільською радою народних депутатів
від 18.12.1995 р. в частині передання
державному підприємству "Радгосп-завод
"Ужгородський" в постійне користування
земельних ділянок загальною площею 90,2
га.

Посилаючись на ст. ст. 96, 141, 143
Земельного кодексу України, позивач
обгрунтовує наявність підстав для
припинення права користування
земельною ділянкою в судовому порядку,
з одночасною передачею земель
Кам'яницькій сільській раді, а також
для скасування державного акту на
право постійного користування землею в
частині вказаних земельних ділянок.

Вважаючи доведеними, ті обставини на
які посилається позивач, а також
посилаючись на те, що спірні земельні
ділянки тривалий час не
використовуються, відповідачем
допущено заборгованість зі сплати
земельного податку, що відповідно до
положень ст.ст.141,143 ЗК України дає
підстави для припинення права
користування земельними ділянками та
скасування державного акта на право
постійного користування землею, судом
першої інстанції прийнято оскаржуване
рішення, яким задоволено позовні
вимоги.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне:

Згідно з п.4.2 статуту Державного
підприємства радгоспу - заводу
«Ужгородський», майно підприємства є
державною власністю і закріплюється за
ним на праві повного господарського
відання.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної і
комунальної власності» у державній
власності залишаються земельні
ділянки, розташовані в межах населених
пунктів, як перебувають у постійному
користуванні органів державної влади,
державних підприємств,
установ,організацій.

Статтею 80 ЗК України визначено, що
суб'єктами права власності на землю є,
зокрема, держава, яка реалізує це право
через відповідні органи державної
влади, - на землі державної власності.

Частинами 2 і 3 ст. 84 ЗК України
визначено, що у державній власності
перебувають усі землі України, крім
земель комунальної та приватної
власності. Право державної власності
на землю набувається і реалізується
державою через органи виконавчої влади
відповідно до повноважень, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до статуту підприємста, ДП
радгосп - завод «Ужгородський»
підпорядковане Міністерству аграрної
політики України і є державним
підприємством.

Згідно з п.68 Положення про
Міністерство аграрної політики та
продовольства України, міністерство
здійснює контроль за
землекористуванням державних
підприємств, установ і організацій, що
належать до сфери управління
Мінагрополітики України, розробляє для
державних сільськогосподарських
підприємств обов'язкові до виконання
єдині стандарти, норми та процедури
землекористування.

Міністерство аграрної політики та
продовольства України з метою
організації своєї діяльності
контролює діяльність підприємств,
установ та організацій, що належать до
сфери його управління, організовує їх
планово - фінансову роботу, здійснює
контроль за використанням фінансових і
матеріальних ресурсів.

Натомість ст.12 ЗК України
регламентовано, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин належить
розпорядження землями лише
територіальних громад.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами у справі
спірна земельна ділянка перебуває у
державній власності, а відтак її
розпорядження здійснюється власником
земельної ділянки - державним органом
виконавчої влади, а не органом
місцевого самоврядування, при цьому не
має значення, чи знаходиться спірна
земельна ділянка в межах населеного
пункту чи за його межами.

З наведеного випливає, що оскільки
спірні земельні ділянки перебувають у
державній власності, так як
знаходяться в постійному користуванні
державного підприємства - відповідача,
то органи місцевого самоврядування не
наділені повноваження щодо
розпорядження ними в тому числі і щодо
припинення права землекористування
державного підприємства.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
зазначає, що у даному випадку позивачем
не доведено порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів
відповідачем, що могло б бути підставою
для задоволення позову.

Також судова колегія не погоджується з
висновком місцевого господарського
суду щодо підтвердження факту
невикористання спірної земельної
ділянки за цільовим призначення, що є
підставою для припинення
землекористування.

Щодо цього колегія суддів зазначає, що
згідно з ст.143 ЗК України примусове
припинення прав на земельну ділянку
здійснюється у судовому порядку у разі:
а) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням; б) неусунення
допущених порушень законодавства
(забруднення земель радіоактивними і
хімічними речовинами, відходами,
стічними водами, забруднення земель
бактеріально-паразитичними і
карантинно-шкідливими організмами,
засмічення земель забороненими
рослинами, пошкодження і знищення
родючого шару ґрунту, об'єктів
інженерної інфраструктури
меліоративних систем, порушення
встановленого режиму використання
земель, що особливо охороняються, а
також використання земель способами,
які завдають шкоди здоров'ю населення)
в строки, встановлені вказівками
(приписами) центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері здійснення державного
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі; в) конфіскації земельної
ділянки; г) примусового відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності; ґ) примусового звернення
стягнень на земельну ділянку по
зобов'язаннях власника цієї земельної
ділянки; д) невідчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами
без громадянства у встановлений строк
у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 144 ЗК України визначено порядок
припинення права користування
земельними ділянками, які
використовуються з порушенням
земельного законодавства.

Відповідно до положень частини першої
і другої цієї статті у разі виявлення
порушення земельного законодавства
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля складає протокол про
порушення та видає особі, яка допустила
порушення, вказівку про його усунення у
30-денний строк. Якщо особа, яка
допустила порушення земельного
законодавства, не виконала протягом
зазначеного строку вказівки
державного інспектора щодо припинення
порушення земельного законодавства,
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля відповідно до закону
накладає на таку особу адміністративне
стягнення та повторно видає вказівку
про припинення правопорушення чи
усунення його наслідків у 30-денний
строк. У разі неусунення порушення
земельного законодавства у 30-денний
строк державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля звертається до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування з
клопотанням про припинення права
користування земельною ділянкою.

Натомість, акт обстеження земельних
угідь ДП «Радгосп - завод
«Ужгородський» на території
Кам'яницької сільської ради від 24.10.13
(а.с.30), складений відповідно до
розпорядження сільського голови і на
який посилаються позивач та суд першої
інстанції не є належним доказом
використання земельної ділянки з
порушенням земельного законодавства,
оскільки дана комісія не є спеціально
уповноваженим органом, який вправі
поводити відповідні дослідження та
надавати на основі них офіційні
висновки, а тому не може бути взятий
судом до уваги. Окрім цього,
невикористання земельної ділянки не
відноситься до переліку визначених
ст..143 ЗК України порушень, які можуть
бути підставою дострокового
припинення права землекористування.

Львівським апеляційним господарським
судом з врахуванням наведеного також
не встановлено правових підстав для
скасування в судовому порядку
державного акта в частині передання
державному підприємству "Радгосп-завод
"Ужгородський" в постійне користування
земельних ділянок загальною площею 90,2
га. (із загальної площі землі розміром
149,9 га), оскільки такий акт було видано
без порушень.

Всупереч наведеному зазначені
обставини не були взяті до уваги
місцевим господарським судом під час
розгляду справи, що стало підставою
прийняття неправильного рішення у
даній справі. А відтак, зважаючи на
відсутність у позивача прав щодо
спірної земельної ділянки та на
вищевикладені апеляційним судом
обставини, колегія суддів дійшла
висновку про задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до вимог ст.ст.49,105 ГПК
України судовий збір за розгляд справи
в суді першої та апеляційної інстанції
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України,

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 12.12.13 у
справі №907/1140/13 - скасувати. Прийняти
нове рішення - в позові відмовити.

3. Судовий збір за розгляд справи в
суді першої інстанції покласти на
позивача.

4. Стягнути з Кам'яницької
сільської ради (Закарпатська обл.,
Ужгородський р-н, с.Кам'яниця,
вул.Ужанська,105, код 22110189) в Спецальний
фонд Державного бюджету України (МФО
банку 825014, Банк ГУДКСУ у Львівській
області ,УДКСУ у Личаківському районі
м. Львова, , рахунок
2006) 609 грн. за розгляд справи в суді
апеляційної інстанції.

5. Місцевому господарському суду видати
відповідний наказ.

6.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 01.07.14

Головуючий суддя
Кузь В.Л.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Орищин Г.В.