КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р. Справа№ 910/2209/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Гончарова С.А.

за участю представників:

від позивача: представник - ОСОБА_2 - за
довіреністю,

від відповідача-1: не з'явився,

від відповідача-2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-Буд-Інвест"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 р.

у справі № 910/2209/14 (суддя Привалов А.І.)

за позовом ОСОБА_3

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-Буд-Інвест", м. Київ,

2. Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві в особі
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Подільського району
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві

про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-Буд-Інвест" та, з врахуванням
уточненої позовної заяви, просив
визнати недійсними рішення загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест", оформлені
протколом № 6 від 28.09.2013р., зобов'язати
реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві в особі
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичний
осіб-підприємців Подільського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві скасувати
державну реєстрацію змін до установчих
документів товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест", здійснену на
підставі протоколу № 6 від 28.09.2013р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
загальні збори учасників ТОВ
"Бориспіль-буд-інвест", які відбулись 28
вересня 2013 року, проведені з порушенням
вимог ч. 5 ст. 61 Закону України "Про
господарські товариства", оскільки
позивача, як учасника ТОВ
"Бориспіль-буд-інвест", не було належним
чином повідомлено про проведення 28
вересня 2013 року загальних зборів, що
позбавило його можливості взяти участь
в цих загальних зборах учасників
товариства, ознайомитись з порядком
денним загальних зборів та
запропонувати свої питання до порядку
денного. Крім того, загальними зборами
учасників товариства прийнято рішення
про виключення позивача зі складу
учасників товариства, проте таке
рішення є неправомірним, оскільки воно
жодним чином не обґрунтоване та не
відповідає приписам ст. 64 Закону
України "Про господарські товариства".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 р. у справі №910/2209/14
позов задоволено повністю, визнано
недійсними рішення загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест", оформлені
протоколом № 6 від 28.09.2013р., зобов'язано
реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві в особі
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичний
осіб-підприємців Подільського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві скасувати
державну реєстрацію змін до установчих
документів товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест", здійснену на
підставі протоколу № 6 від 28.09.2013р.,
стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест" на користь
ОСОБА_3 від імені і в інтересах якого
діє ОСОБА_5 1218,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-Буд-Інвест" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати повністю, у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідністю
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, господарський суд
прийняв рішення про права і обов'язки
осіб, що не були залучені до участі у
справі.

Представник позивача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а оскаржуване рішення
без змін.

Відповідачі явку своїх представників в
судове засідання не забезпечили, про
час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином.

Від відповідача-1 через канцелярію суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи, яке обґрунтовано
неможливістю забезпечити явку
уповноваженого представника
відповідача в судове засідання через
значне навантаження.

Розглянувши зазначене клопотання,
колегія суддів дійшла висновку про
його відхилення з наступних підстав.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Так, доказів того, що керівництво
відповідача, яке в силу ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України може бути представником
юридичної особи, не в змозі прийняти
участь в судовому засіданні не подано,
а значне навантаження представника
відповідача не є підставою для
відкладення розгляду справи в
розумінні ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, так як
в даному випадку відповідач мав
можливість скористатись правилами ст.
28 Господарського процесуального
кодексу України та ст. 244 Цивільного
кодексу України та забезпечити участь
у судовому засіданні іншого
представника.

Неявка представників відповідачів в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
спору по суті.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, за
рішенням установчих зборів
засновників, оформлених протоколом № 1
від 04.07.2008р., засновано Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест" та зареєстровано
як юридичну особу 07.07.2008р., .

Засновниками товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест" виступили:
ОСОБА_6 з часткою у статутному фонді 49%;
ОСОБА_7 з часткою у статутному фонді 17%;
ОСОБА_4 з часткою у статутному фонді 17%;
ОСОБА_8 з часткою у статутному фонді 17%.

17.05.2012р. на підставі Договору
купівлі-продажу, громадянин Республіки
Азербайджан ОСОБА_3 придбав у
громадянина Російської Федерації
ОСОБА_6 частку в статутному капіталі
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест", яка дорівнює 25%
статутного капіталу товариства.

Рішенням загальних зборів учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест", оформлених
протоколом № 3 від 17.05.2012р., було введено
до складу учасників товариства
громадянин Республіки Азербайджан
ОСОБА_3, розподілено частки в
статутному капіталі товариства: ОСОБА_6
- 24%, ОСОБА_3 - 25%, ОСОБА_7 - 17%, ОСОБА_4 - 17%,
ОСОБА_11 - 17%, а також затверджено, у
зв'язку з новим розподіленням часток у
статутному капіталі товариства, нову
редакцію статуту.

23.05.2012р. державним реєстратором
проведено реєстрацію нової редакції
Статуту товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест".

28.09.2013р. відбулись загальні збори
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест" з наступним
порядком денним:

1. Призначення Голови та Секретаря
загальних зборів учасників товариства.

2. Про зміну керівника товариства.

3. Виключення учасників товариства та
затвердження нового складу учасників
товариства, а також затвердження
розподілу часток між учасниками
товариства.

4. Затвердження нової редакції Статуту
товариства.

5. Про внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, та про
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів товариства.

В результаті розгляду питань порядку
денного на загальних зборах учасників
товариства, що відбулись 28.09.2013р.,
проголосоване одностайно "за" та
вирішено, зокрема:

- виключити зі складу учасників
товариства ОСОБА_6, що володів 24%
статутного капіталу, по причині його
смерті та не погоджувати прийом його
спадкоємців;

- виключити зі складу учасників
товариства ОСОБА_3, що володів 25%
статутного капіталу, по причині
невиконання ним своїх обов'язків перед
товариством;

- затверджено розподіл часток у
статуному капіталі товариства: ОСОБА_7 -
34%, ОСОБА_4 - 33%, ОСОБА_11 - 33%;

- затверджено нову редакцію Статуту
товариства.

При цьому, в протоколі № 6 від 28.09.2013р.
визначено, що на загальних зборах
товариства були присутні учасники
товариства, які в сукупності володіють
76% від загального числа голосів, а саме:
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, що діє
на підставі довіреності від 19.06.2013р. як
представник ОСОБА_3.

Позивач заперечує, що його було
повідомлено належним чином про дату
проведення загальних зборів учасників
товариства у строки, передбачені
Статутом товариства, а також його не
було ознайомлено про порядок денний
цих зборів, наголошує на тому, що його
представник ОСОБА_12 також не був
присутній на загальних зборах
учасників товариства, які відбулись
28.09.2013р., та належним чином про їх
проведення не повідомлявся.

Відповідач-1 позов не визнає,
посилаючись на те, що представник
позивача ОСОБА_12, що діяв на підставі
довіреності від 19.06.2013р., повідомлявся
про проведення загальних зборів
учасників товариства 28.09.2013р. та
порядок денний цих зборів в
телефонному режимі, що відповідає
умовам п. 10.4. Статуту, а також був
присутній на загальних зборах
учасників товариства, які відбувались
28.09.2013р. та на яких приймались
оспорювані рішення.

Статтею 97 Цивільного кодексу України
встановлено, що управління товариством
здійснюють його органи. Органами
управління товариством є загальні
збори його учасників і виконавчий
орган, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про
господарські товариства", ст. 145
Цивільного кодексу України, вищим
органом товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори
учасників. Вони складаються з
учасників товариства або призначених
ними представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про господарські товариства", загальні
збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів.

Як вбачається з п. 7.1. Статуту
товариства (в редакції від 23.05.2012р.),
вищим органом товариства є загальні
збори учасників. Вони складаються з
учасників товариства або призначених
ними представників.

Учасник має у загальних зборах голоси
пропорційно його внеску до статутного
фонду (капіталу) товариства. Частка
статутного фонду (капіталу), що
припадає на один голос становить 1%
статутного фонду (капіталу) (п. 7.3.
Статуту (в редакції від 23.05.2012р.)).

Відповідно до п. 9.1. Статуту (в редакції
від 23.05.2012р.), загальні збори учасників є
правомочними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів.

Згідно п. 10.4. Статуту (в редакції від
23.05.2012р.), про проведення загальних
зборів учасники повідомляються усно чи
письмово із зазначенням часу та місце
проведення загальних зборів учасників
і порядку денного. Повідомлення
повинно бути зроблено не менше як за 30
днів до скликання загальних зборів
учасників.

Приписами ч. 5 ст. 61 Закону України "Про
господарські товариства" встановлено,
що про проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним
поставлено не пізніш як за 25 днів до
початку зборів. Не пізніш як за 7 днів
до скликання загальних зборів
учасникам товариства повинна бути
надана можливість ознайомитися з
документами, внесеними до порядку
денного зборів. З питань, не включених
до порядку денного, рішення можуть
прийматися тільки за згодою всіх
учасників, присутніх на зборах.

Відповідачем-1 до справи надано
повідомлення за вих. № 28/08 від 28.08.2013р., в
якому зазначено про проведення
загальних зборів учасників товариства
28.09.2013р. та наведено порядок денний цих
зборів. При цьому, дане повідомлення
містить відмітки про отримання його
28.08.2013р. учасниками товариства ОСОБА_7,
ОСОБА_4, ОСОБА_11 під розписку та
відмітку про повідомлення ОСОБА_12 як
представника позивача по телефону.
Однак, номер телефону, за яким
представник позивача повідомлявся про
проведення загальних зборів не
зазначений, як і відсутні в матеріалах
справи будь-які інші докази, з яких
вбачається офіційне повідомлення
позивачем або його представником номер
телефону як засобу зв'язку.

Доказів повідомлення в письмовому
вигляді позивача про час, дату та
порядок денний проведення загальних
зборів учасників товариства, які
відбулись 28.09.2013р., суду представлено не
було.

У своїй апеляційній скарзі відповідач-1
вказує, що позивач повідомлявся
належним чином про проведення
загальних зборів учасників товариства
28.09.2013р., що підтверджується, зокрема,
поштовим повідомленням про вручення
листа особисто позивачу.

Однак, колегія суддів вказує на те, що
поштове повідомлення, копія якого
міститься у матеріалах справи (т. 3, а.с.
46) само по собі не може підтверджувати
факт отримання позивачем повідомлення
про проведення загальних зборів
учасників товариства. Так
відповідачем-1 не надано опису
вкладення у цінний лист, який міг би
підтвердити надсилання позивачу саме
повідомлення про проведення загальних
зборів учасників товариства 28.09.2013р.

Також відповідачем-1 до справи надано
протокол реєстрації учасників
загальних зборів ТОВ
"Бориспіль-буд-інвест" від 28.09.2013р. за
підписами голови зборів ОСОБА_7 та
секретаря зборів ОСОБА_4, проте даний
документ фактично є складеним в
односторонньому порядку, оскільки
будь-яких підписів ОСОБА_12 як
представника позивача не містить.

Натомість, під час проведення
позачергових загальних зборів
учасників товариства, оформлені
протоколом № 4 від 01.07.2013р., був
складений лист реєстрації учасників
товариства, які приймали участь у
позачергових загальних зборах
учасників товариства, що підтверджено
особистим підписом кожного з учасників
товариства.

Колегія суддів погоджується з
критичною оцінкою судом першої
інстанції зазначення у протоколі № 6
від 28.009.2013р. про присутність на
загальних зборах учасників товариства
ОСОБА_12 як представника позивача,
оскільки позивачем до справи надано
нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_12
від 09.04.2014р., в якій останній заявляє про
те, що 28.09.2013р. не був присутній на
жодних загальних зборах; про
проведення таких зборів ніколи і
ніяким чином не був повідомлений,
порядок денний таких зборів не
вручався і не оголошувався; жодні
документи стосовно проведення зборів,
в тому числі протокол учасників, лист
реєстрації та будь-які інші документи
не підписував.

Таким чином, оцінюючі в сукупності всі
надані до справи докази, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що відповідач-1 належними та
допустимими доказами не довів
повідомлення позивача або його
представника про час, дату та порядок
денний проведення загальних зборів
учасників товариства, які відбулись
28.09.2013р.

Згідно з частиною 2 пункту 18 та пункту 25
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 13 від 24.10.2008р. "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів",
безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є
,зокрема, прийняття загальними зборами
рішення за відсутності кворуму для
проведення загальних зборів чи
прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60
Закону про господарські товариства).

Відсутність кворуму на загальних
зборах є безумовною підставою для
визнання в судовому порядку прийнятих
загальними зборами рішень недійсними.

Отже під час проведення 28.09.2013р.
загальних зборів учасників товариства
був відсутній кворум необхідний для
проведення таких зборів та прийняття
відповідних рішень, оскільки три інші
учасники, за виключенням позивача, у
сукупності володіли 51% голосів.

Крім того, позивач посилається на
безпідставність рішення загальних
зборів учасників товариства щодо
виключення його з числа учасників
товариства.

Згідно із ст.64 Закону України "Про
господарські товариства", учасника
товариства з обмеженою
відповідальністю, який систематично не
виконує або неналежним чином виконує
обов'язки, або перешкоджає своїми діями
досягненню цілей товариства, може
бути виключено з товариства на
основі рішення, за яке проголосували
учасники, що володіють у сукупності
більш як 50 відсотками загальної
кількості голосів учасників
товариства. При цьому цей учасник (його
представник) у голосуванні участі не
бере.

При цьому, у п. 29 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008р.
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" визначено, що при
вирішенні спорів, пов'язаних з
виключенням учасника з товариства,
господарські суди, як випливає зі
змісту статті 64 Закону про
господарські товариства, повинні
дослідити всі обставини, пов'язані з
виключенням учасника з товариства,
дати оцінку його поведінці,
встановити наявність негативних для
товариства наслідків у зв'язку з діями
(бездіяльністю) учасника.

Якщо негативні наслідки ще не настали,
потрібно правильно визначити
вірогідність їх настання. Необхідно
встановити причинний зв'язок між діями
(бездіяльністю) учасника товариства
та негативними наслідками для
товариства, а також дослідити мотиви
поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту
перешкоджання учасником своїми діями
досягненню цілей товариства, необхідно
встановити, що поведінка учасника
суттєво ускладнює діяльність
товариства чи робить її практично
неможливою.

Господарські суди повинні враховувати
як фактичні обставини, що були
підставою для виключення учасника з
товариства, так і дотримання вимог
законодавства та установчих
документів при скликанні та
проведенні відповідних загальних
зборів.

Як вбачається з протоколу № 6 від
28.09.2013р., причиною виключення позивача з
числа учасників товариства стало
невиконання ним своїх обов'язків перед
товариством та перешкоджання своїми
діями (бездіяльністю) досягненню цілей
товариства. При цьому, у відзиві на
позовну заяву відповідач зазначив, що
представник позивача двічі ухилився
від участі у загальних зборах
учасників, які відбулись 29.07.2013р. та
28.08.2013р.

Так, на підтвердження ухиляння
представника позивача від участі у
загальних зборах учасників, які
відбулись 29.07.2013р. та 28.08.2013р., до
матеріалів справи надано повідомлення
за вих. № 27/06 від 27.06.2013р. та № 29/07 від
29.07.2013р., в яких зазначено про
проведення загальних зборів учасників
товариства та наведено порядок денний
цих зборів. При цьому, дані
повідомлення містить відмітки про
отримання їх учасниками товариства
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_11 під розписку та
відмітку про повідомлення ОСОБА_12, як
представника позивача по телефону.
Однак, номер телефону, за яким
представник позивача повідомлявся про
проведення загальних зборів не
зазначений, як і відсутні в матеріалах
справи будь-які інші докази, з яких
вбачається офіційне повідомлення
позивачем або його представником номер
телефону як засобу зв'язку.

Доказів повідомлення в письмовому
вигляді позивача або його представника
про час, дату та порядок денний
проведення загальних зборів учасників
товариства, які відбулись 29.07.2013р. та
28.08.2013р., суду представлено не було.

Також, відповідач-1 не надав суду і
доказів, з яких вбачається, що
бездіяльність позивача перешкоджала
досягненням цілей товариства.

Згідно п. п. 17, 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р. №
13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів", рішення
загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим підставами для
визнання недійсними рішень загальних
зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути:
порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є:
прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не
включених до порядку денного загальних
зборів товариства (частина четверта
статті 43 Закону про господарські
товариства); прийняття загальними
зборами рішення про зміну статутного
капіталу товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону про господарські
товариства).

Крім того, у п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р. №
13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" визначено,що
суди мають враховувати, що для визнання
недійсним рішення загальних зборів
товариства необхідно встановити факт
порушення цим рішенням прав та
законних інтересів учасника
(акціонера) товариства.

За змістом частин 1 та 2 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ЦК
України, цивільні права та обов'язки,
частиною яких є корпоративні, особа
здійснює та виконує у межах, наданих їй
договором або актами цивільного
законодавства . При здійсненні своїх
прав особа зобов'язана утримуватися
від дій, які могли б порушити права
інших осіб, завдати шкоди довкіллю або
культурній спадщині.

Частиною першою ст. 167 Господарського
кодексу України встановлено, що
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Прийняття вищим органом товариства
рішень всупереч закону безумовно
порушує цивільний правопорядок і тим
самим - права позивача.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Рішення загальних зборів може бути
оскаржене учасником товариства до суду
(ч. 5 ст. 98 Цивільного кодексу України).

Приймаючи до уваги факт неповідомлення
позивача та його представника про
проведення 28.09.2013р. загальних зборів і
відсутність кворуму у 60% голосів
учасників, що є прямим порушенням
закону і прав позивача, як учасника ТОВ
"Бориспіль-буд-інвест", а також
безпідставне виключення позивача зі
складу учасників товариства, тому
рішення загальних зборів учасників ТОВ
"Бориспіль-буд-інвест", оформлене
протоколом № 6 загальних зборів
засновників (учасників) товариства від
28.09.2013р. підлягають визнанню
недійсними.

Крім того, у п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів"
від 24.10.2008р. №13 встановлено, що у разі
якщо предметом спору є визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників (акціонерів) господарського
товариства, а вимога до суб'єкта
владних повноважень є похідною
(зокрема, про державну реєстрацію
припинення юридичної особи), такий спір
є підвідомчим (підсудним)
господарським судам.

Отже, враховуючи прийняття загальними
зборами учасників товариства рішень,
оформлених протоколом № 6 від 28.09.2013р., з
порушенням вимог чинного
законодавства та проведення на
підставі них відповідних
реєстраційних дій, що впливає на права
позивача та його становище як учасника
товариства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
в особі відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичний
осіб-підприємців Подільського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві скасувати
державну реєстрацію змін до установчих
документів товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест", здійснену на
підставі протоколу № 6 від 28.09.2013р.

Колегія суддів відхиляє твердження
апеляційної скарги щодо порушення
оскаржуваним рішенням прав компанії
«Евенон Холдінгс Лтд.»

Так, на момент прийняття оспорюваних
рішень компанія "Евенон Холдінгс Лтд."
не була учасником товариства, а
отримала корпоративні права на
підставі договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бориспіль-буд-інвест" від 18.02.2014р.,
укладеного з громадянином ОСОБА_15
Водночас, питання правомірності
набуття корпоративних прав
громадянином ОСОБА_15 або компанією
"Евенон Холдінгс Лтд." у даній справі не
вирішується.

Крім того, в абзаці 2 п. п. 5.6.
рекомендацій Вищого господарського
суду України від 28.12.2007 р. № 04-5/14 "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" встановлено,
що результат вирішення спору залежить
лише від встановлення судом наявності
та ступеня порушень прав позивача під
час скликання та проведення загальних
зборів, тому залучення інших учасників
товариства або осіб, з якими на
підставі спірних рішень товариство
вступило у правовідносини, не
вимагається.

Згідно з п. 15 постанови пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" у справах про
визнання недійсним статуту
відповідачем є господарське
товариство, залучати до участі у справі
всіх учасників (акціонерів) товариства
немає необхідності. У справах щодо
визнання недійсним установчого
(засновницького) договору мають
залучатися всі учасники (засновники)
товариства як сторони договору.

Таким чином, суд першої інстанції
правомірно відмовив у задоволенні
клопотання відповідача 1 щодо
залучення до участі у розгляді справи
третьої особи - компанії "Евенон
Холдінгс Лтд."

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини,
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про задоволення
позову повністю, з даним висновком
погоджується і колегія суддів,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку, рішення суду першої
інстанції відповідає законодавству,
матеріалам справи та не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бориспіль-Буд-Інвест" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року у справі № 910/2209/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2209/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

С.А. Гончаров