ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 922/886/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Хотенець П.В.

судді: Аюпова Р.М. , Жигалкін І.П.

при секретарі судового засідання
Гаврильєві О.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", м. Київ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Игнат", м. Харків 3-я
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_1, м. Київ про
стягнення 402373,27 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Решитова Д.В., дов. № 48.2-08д/208/14
від 14.02.2014 року

відповідача - Кравцова Ю.В., директор

третьої особи - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про
стягнення з відповідача за кредитним
договором № 836/06-КВ від 01 грудня 2006 року
заборгованості в сумі 402373,27 грн., з яких:
тіло кредиту - 236514,96 грн. та відсотки -
165858,31 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні та у наданому клопотанні
просить суд долучити до матеріалів
справи протокол загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Игнат" № 20 від 15
листопада 2006 року.

Суд, задовольняє клопотання позивача
про долучення до матеріалів справи
протокола загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Игнат" № 20 від 15
листопада 2006 року, долучає його до
матеріалів справи та починає розгляд
справи по суті.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримує заявлені позовні
вимоги і просить їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у відзиві на позовну заяву
проти заявлених позовних вимог
заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача у судове засідання не
з*явилася, витребувані ухвалами суду
документи не надала, про час та місце
судового засідання була повідомлений
належним чином за адресою зазначеною у
позовній заяві. Відповідно до адреси
місце проживання ОСОБА_1: 02192, АДРЕСА_1 та
саме за цією адресою відповідачу
направлялись ухвали суду по справі №
922/886/14, які були повернуті на адресу
суду з довідкою поштового відділення
із зазначенням причини повернення: "за
закінченням терміну зберігання".

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_1 належним чином була повідомлена
про дату, час та місце судового
засідання.

Приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені
пунктом 4 частини 3 статті 129
Конституції України, статтею 4-3 та
статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає, що господарським судом в межах
наданих йому повноважень сторонам
створені усі належні умови для надання
доказів у справі та є підстави для
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами у відповідності до статті
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення повноважних
представників позивача та відповідача,
судом встановлено наступне.

01 грудня 2006 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" та
ОСОБА_1 (третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача) було укладено
кредитний договір № 836/06-КВ, згідно з
умовами якого Банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 32000,00 доларів
США з рахунку 13,5% річних за весь час
фактичного користуання кредитом на
строк з 01 грудня 2006 року по 30 листопада
2021 року.

Згідно статтей 512-519 Цивільного кодексу
України, статтей 92, 95 Закону України
"Про банки та банківську діяльність",
Постанови Правління НБУ № 369 "Про
затвердження Положення про
застосування НБУ заходів впливу за
порушення банківського законодавства",
30 червня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк",
Акціонерним товариством "Дельта Банк"
та Національним банком України було
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов*язань Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" на
користь Акціонерного товариства
"Дельта Банк" відповідно до пункту 4.1,
якого в порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) Дельта Банку права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договороми, що
забезпечують виконання кредитних
зобов*язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінює
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк", як кредитора (стає
новим кредитором) у зазначених
зобов*язаннях, а згідно пункту 4.2.
внаслідок передачі Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" Дельта
Банку прав вимоги до боржників, Дельта
Банку переходить (відступається) право
вимагати (замість Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк") від
боржників повного, належного та
реального виконання обов*язків за
кредитними та забезпечувальними
договороми.

Відповідно до статті 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов*язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно частини 1 статті 516 Цивільного
кодексу України заміна кредитора у
зобов*язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Матеріали справи свідчать про те, що
Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк" набуло право вимоги за кредитним
договором № 836/06-КВ від 01 грудня 2006 року.

Відповідно до пунктів 2.4., 2.5. договору,
повернення кредиту здійснюється
щомісячно частками у розмірі не менш як
177,78 доларів США по 10 число (включно)
кожного місяця, починаючи з місяця,
наступного за місяцем отримання
кредиту. Шляхом перерахування коштів
на позичковий рахунок позичальника
та/або шляхом внесення готівки до каси
банку.

Згідно пунктів 1.5, 2.6, 2,7 кредитного
договору проценти за користування
кредитом нараховуються у валюті
кредиту за період з дня його надання до
дня його повернення. Проценти
нараховуються щомісячно на фактичну
заборгованість по кредиту за період з
першого по останній день кожного
календарного місяця. Нараховані
проценти сплачуються позичальником у
валюті кредиту по 10 число (включно)
кожного наступного місяця за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
остаточним поверненням кредиту шляхом
внесення готівкових коштів у касу
банку або шляхом безготівкового
перерахування з поточного рахунку
позичальника.

Згідно пункту 6.2 договору, Банк має
право вимагати повного виконання
кредиту, сплати процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших платежів,
передбачених цим договором, а також
відшкодування збитків, завданих Банку
внаслідок невиконання або неналежного
виконання позичальником та/або його
поручителями умов цього договору та
договорів, укладених у забезпечення
виконання позичальником зобов'язань за
цим договором, а позичальник
зобов'язаний протягом 15 календарних
днів з дати надіслання Банком
відповідної вимоги повернути суму
заборгованості по кредиту, що
залишилась, сплатити проценти, комісії,
штрафні санкції, інші платежі за цим
договором, а також відшкодувати збитки,
завдані Банку, у випадках, передбачених
пп. а - ж, в тому числі і в випадку
порушення позичальником строків
платежів, що встановлені договором.

Виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором забезпечується
порукою відповідно до укладеного
договору поруки № 836/06-КВ-П-2 від 01
грудня 2006 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк",
Товариством з обмеженною
відповідальністю "Игнат" (поручителем),
ОСОБА_1 (боржником), згідно з яким
поручитель поручається перед
кредитором за виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором №
836/06-КВ від 01 грудня 2006 року.
Відповідальність поручителя настає у
випадку невиконання (неналежного
виконання) боржником зобов'язань за
договором. Поручитель і боржник несуть
перед кредитором солідарну
відповідальність, а поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник.

З матеріалів справи вбачається, що
позичальником умови кредитного
договору належним чином не виконані.

Станом на 10 лютого 2014 року
заборгованість Товариства з обмеженою
відповідальністю "Игнат" перед
позивачем за кредитним договором №
836/06-КВ від 01 грудня 2006 року становить
402373, 27 грн., з яких: тіло кредиту - 236 514,96
грн. та відсотки - 165858, 31 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно частини 7 статті 193
Господарського кодексу України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Стаття 230 Господарського кодексу
України, передбачає штрафні санкції за
неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань. Штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до статті 220 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який прострочив виконання
господарського зобов'язання,
відповідає перед кредитором за збитки
завдані простроченням, і за
неможливість виконання, що випадково
виникла після прострочення.

Згідно статтей 224, 229 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин, який
порушив зобов'язання або установлені
вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.
Учасник Господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням, а також сплатити
штрафні санкції.

Відповідно до статті 1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного
кодексу України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому.

Відповідно до статті 589 Цивільного
кодексу України, у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов*язання не допускається.
Статтею 526 Цивільного кодексу України
зазначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений
строк(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, законними,
підтвердженими матеріалами справи і
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору, у разі задоволення позовних
вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 512-519, 526, 530, 536, 589, 610, 612,
629, 1046-1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу
України, статтями 193, 220, 224, 229,230
Господарського кодексу України,
статтями 1, 4, 12, 22, 33, 41, 44, 49, 66, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Игнат" (61020, м. Харків,
вул. Китаєнко, буд. 4, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (юридична
адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б,
адреса для листування: 04080, м. Київ, вул.
Фрунзе, 39, )
заборгованості в сумі 402373,27 грн., з яких:
тіло кредиту - 236514,96 грн.; відсотки -
165858,31 грн. за кредитним договором №
836/06-КВ від 01 грудня 2006 року та 8047,47 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.07.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя П.В.
Хотенець Р.М. Аюпова І.П. Жигалкін