м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5615/14 16.06.14
за позовом Комунального підприємства
"Центр обслуговуванняі споживачів
Шевченківського району"до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Еко"про
стягнення 163452,96 грн.Суддя Блажівська
за участю представників:
позивача:Гутій І.В. за дов. № 80 - Д від
25.12.2013 року до 31.12.2014
року.відповідача:Кружільний С.О. за дов.
№ 10 від 09.01.2014 року до 09.01.2015
року.ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко" про стягнення
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року порушено
провадження по справі № 910/5615/14, розгляд
справи призначено на 21.05.2014 року.
21.05.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позовну
21.05.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Представник позивача у судовому
засіданні надав суду клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.
Судом оголошено про перехід розгляду
справи по суті.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позову, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті відзиву на
позовну заяву, проти позовних вимог
заперечив у повному обсязі.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи.
Представник позивача надав суду
клопотання про продовження строку
розгляду справи.
Клопотання про продовження строку
розгляду справи судом задоволено.
В зв'язку з необхідністю витребування
документів по справі, відповідно до ст.
77 ПК України, судом оголошено перерву
до 11.06.2014 на 14:30.
06.06.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення документів до справи.
11.06.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги, з підстав
наведених в позовній заяві.
Представник відповідача заявив усне
клопотання про відкладення розгляду
справи.
В зв'язку з необхідністю витребування
документів по справі, відповідно до ст.
77 ГПК України, судом оголошено перерву
до 16.06.2014 на 15:50.
16.06.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли письмові
пояснення по справі.
16.06.2014 року представники позивача та
відповідача у судове засідання
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позову, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача надав суду
усні пояснення по суті відзиву на
позовну заяву, проти суми основного
Відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України в
судовому засіданні складений протокол,
який долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні 16.06.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд -

встановив:

02.01.2007 між фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 (орендар за договором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Еко" (суборендар за
договором) укладений договір суборенди
нежитлового приміщення № СУБ-07/01-01, за
умовами якого орендар передав, а
суборендар прийняв у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення
загальною площею 1122,7 м2, яке
знаходиться в будівлі, розташованій за
адресою: АДРЕСА_1.

Сторони договору погодили в п. 4.4
зазначеного договору, що суборендар
компенсує орендареві витрати, понесені
останнім у зв'язку з компенсацією
власникові приміщення вартості
спожитих суборендарем комунальних
послуг, електроенергію, опалення,
телефони, водопостачання, каналізацію),
на підставі наданих рахунків протягом
15 календарних днів з моменту їх
отримання, чи самостійно укладає
відповідні прямі договори з
обслуговуючими організаціями.

01.04.2007 між Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві ради
в особі директора Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора «Сирець» Шевченківської
районної у м. Києві ради (сторона-1) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Еко" (сторона-2) було
укладено договір № 51 про нарахування
та збір платежів з власників
(орендарів) за спожиті комунальні
послуги на користь їх виробників (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1. договору сторона-1
здійснює нарахування та збір платежів
на користь виробників послуг за
спожиті стороною-2 комунальні послуги
(теплова енергія, холодне
водопостачання, водовідведення тощо), в
обсягах та за тарифами.

Згідно з п. 1.2. договору сторона-2
користується приміщенням загальною
площею 1122,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору суборенди
нежитлового приміщення № СУБ-07/01-01.

Згідно загальних положень статуту
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району», який
зареєстрований державним
реєстратором Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації 27.06.2012, Комунальне
підприємство «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району»
перейменоване з Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Шевченківської районної
у м. Києві ради.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідачем в
порушення умов договору не було у
повному обсязі сплачено вартість
наданих комунальних послуг за період з
січня 14.09.2010 року по 19.03.2014 року, в
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість та нараховані збитки
від зміни індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до п. 2.1. статуту
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району», який
зареєстрований державним
реєстратором Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації 27.06.2012, підприємство
створено з метою отримання прибутку
від господарської діяльності,
спрямованої на задоволення суспільних
потреб, надання послуг населенню у
сфері житлово-комунального
господарства в якості виконання цих
послуг.

Згідно з п. 2.2. статуту основними
напрямками діяльності підприємства є:

2.2.1. забезпечення послугами
газопостачання, водопостачання
(водовідведення) та централізованого
опалення до споживачів по внутрішньо
будинкових мережах на підставі
договорів, укладених підприємством з
виробниками послуг, а також на підставі
договорів, укладених підприємством
безпосередньо зі споживачами послуг.

2.2.2. здійснення нарахувань та
виготовлення рахунків на сплату
житлово-комунальних послуг для
споживачів (власників, наймачів) жилих
та нежилих приміщень.

2.2.3. забезпечення збору платежів від
споживачів зазначених послуг на
користь виробників послуг.

2.2.4. надання платних послуг в галузі
житлово-комунального господарства
населенню та підприємствам,
організаціям, установам.

Спірні відносини між сторонами виникли
у зв'язку з наданням відповідачу в
період з вересня 2010 року по березень 2014
року комунальних послуг, вартість яких
відповідачем повністю не сплачена.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати
обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 5.1. договору сторонами
погоджено, що договір діє з моменту
укладення по 31.12.2009.

Відповідно до п. 5.4. договору у разі
закінчення дії договору і відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну цього договору після
закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, він вважається
продовженим на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені
цим договором.

Сторонами доказів в підтвердження
виявлення небажання продовжувати
договірні правовідносини не подано.

Відповідно до п. 2.1.1. договору сторона-1
зобов'язується на підставі розрахунків
виробників послуг по першій вимозі
сторони-2 інформувати його про
кількість та вартість спожитих ним
комунальних послуг.

Згідно з п. 2.1.2. договору сторона-1
зобов'язується в 3-х денний термін з
моменту надходження від виробників
послуг розрахунків надати власнику або
орендарю платіжне доручення
(квитанцію) про суму сплати спожитих
ним комунальних послуг.

Позивачем подано виставлені
відповідачу з посиланням на договір №
51 від 01.04.2007 рахунки на оплату гарячого
водопостачання, холодного
водопостачання та опалення за період з
вересня 2010 року по березень 2014 року.

Рахунки у кількості 43 штук про сплату
послуг були надіслані позивачем
відповідачу разом з претензією від
25.03.2013 про сплату заборгованості в
розмірі 153 225,22 грн. рекомендованою
кореспонденцією 27.03.2014.

Відповідно до п. 3.1.1. договору сторона-2
зобов'язується в 3-х денний термін після
надходження платіжного доручення
(квитанції), але не пізніше 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
сплатити вартість спожитих
комунальних послуг та інформувати про
це сторону-1 в зазначений період.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2 статті 193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Матеріали справи свідчать, що всупереч
вищеназваному договірному
зобов'язанню відповідач не виконав
своїх обов'язків в частинні внесення
плати за спожиті комунальні послуги, в
результаті чого виникла
заборгованість, що становить за
обґрунтованими розрахунками позивача
153225,22 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно п. 3.1.1. договору сторона-2 в
3-денний термін, після надходження
платіжного доручення (квитанції), але
не пізніше 20 числа місяця, наступного
за розрахунковим, зобов'язується
сплатити вартість спожитих
комунальних послуг та інформувати про
це строну-1 в зазначений термін.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України), якщо інше
не встановлено договором або законом.

Абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що всупереч
вищеназваному договірному
зобов'язанню відповідач не виконав
своїх обов'язків в частинні внесення
плати за спожиті комунальні послуги, в
результаті чого виникла
заборгованість, що становить за
обґрунтованими розрахунками позивача
153225,22 грн.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати наданих
комунальних послуг у розмірі 153225,22 грн.
є обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по сплаті
платежів, позивач на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України просить
суд стягнути з відповідача 500,24 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та
9727,54 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище рахунки, які є
підставою для оплати наданих послуг,
були надіслані відповідачу 27.03.2013.

З урахуванням умов п. 3.1.1. договору суд
приходить до висновку, що відповідач
мав сплатити рахунки не пізніше 20.04.2014.

Матеріали справи свідчать, що на момент
звернення позивача з позовом до суду у
відповідача не настало прострочення
виконання зобов'язання по сплаті
виставлених рахунків.

З огляду на викладене, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача 500,24
грн. збитків від зміни індексу інфляції
та 9727,54 грн. - 3% річних необґрунтовані та
задоволенню не підлягають повністю.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними
засобами доказування обставин, на які
посилається позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
борг відповідача перед позивачем на
час прийняття рішення не погашений,
його розмір підтверджується наявними
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача 153225,22 грн.
основного боргу є доведеною,
обґрунтованою, відповідачем не
спростованою, а відтак підлягає
задоволенню. В решті позовних вимог суд
відмовляє з огляду на їх
безпідставність та недоведеність.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до статті 49 ГПК України
покладаються на сторони, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Доводи відповідача про те, що КП "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" є неналежним
позивачем у справі суд не приймає,
оскільки з договору № 51 про
нарахування та збір платежів з
власників (орендарів) за спожиті
комунальні послуги на користь їх
виробників вбачається, що він був
укладений між відповідачем та саме - КП
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району". А
заборгованість від КП "ЖЕК "Сирець"
Шевченківської районної у м. Києві ради
позивачу була передана на підставі
актів звірки зі споживачем та довідки
про заборгованість.

Щодо заяви відповідача про
застосування строку позовної давності,
суд зазначає наступне.

Згідно із ст.ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Статтею 264 Цивільного кодексу України
визначено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.
Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач частково здійснював
проплати за вказаним договором, так,
зокрема, останній платіж здійснено
відповідачем 19.03.2014 року за надані
комунальні послуги в розмірі 18143,45 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вчинення відповідачем дій по
частковій оплаті за надані комунальні
послуги свідчить про визнання нею
свого боргу, а тому з часу часткової
сплати трирічний строк позовної
давності почався заново.

Отже, на підставі викладеного,
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" звернулось до
суду в межах строку позовної давності,
а тому суд не приймає доводи
відповідача з цього приводу.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко" (03045, м. Київ,
проспект Науки, 8, ідентифікаційний код
32104254) на користь Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
(03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8,
ідентифікаційний код 31731838) 153225 (сто
п'ятдесят три тисячі двісті двадцять
п'ять) грн. 22 коп. основного боргу, 3064
(три тисячі шістдесят чотири) грн. 50
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повний текст рішення складено: 20.06.2014
року.

Суддя
О.Є. Блажівська