м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7672/14 24.06.14

За позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

До Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві

Про визнання недійсною
постанови № 44/13 від 26.02.2013

Суддя
Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 - по дов. №
б/н від 21.06.2013

від відповідача Павлишин М.М. - по
дов. № 7/26-82205/05 від 22.05.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
недійсною постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 44/13 від
26.02.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/7672/14 та розгляд справи
призначено на 06.05.2014.

Відповідач у поданому в судовому
засіданні 06.05.2014 відзиві проти
задоволення позову заперечує, оскільки
в ході перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності встановлено, що на об'єкті
за адресою: АДРЕСА_2 в підвальних
приміщеннях житлового будинку
розташовані та експлуатуються офісні
приміщення. Під час перевірки
будівельні роботи не виконувались,
будівельники відсутні. На підставі
наданих гр. ОСОБА_4 - який діє за
довіреністю, документів - копії
технічного паспорту БТІ на нежитлові
приміщення (підвал літ. «А») прим.
АДРЕСА_2, наданого під час перевірки на
місці договору оренди нежитлових
приміщень № 01/07/11 від 01.07.2011 та
враховуючи пояснення гр. ОСОБА_4,
встановлено, що вищезазначені
підвальні приміщення самовільно
реконструйовані з добудовою
приміщення вхідної групи на
прибудинковій території
вищезазначеного житлового будинку без
документів дозвільного характеру, які
б давали право на виконання
будівельних робіт та проектної
документації. У зв'язку з цим,
відповідачем було видано напис про
усунення порушень від 10.12.2012 з вимогою
заборони експлуатації вказаних
приміщень. В подальшому проведено
позапланову перевірку виконання вимог
припису та встановлено, що припис не
виконано, у зв'язку з чим винесено
постанову № 44/13 від 26.02.2014 про визнання
позивача винною у вчиненні
правопорушення. Відповідач зазначає,
що дії позивача становлять суспільну
загрозу життю та здоров'ю людей,
підвищену небезпеку для довкілля,
оскільки немає даних про те, чи мають
реконструйовані нежитлові приміщення
необхідну міцність, стійкість та
експлуатаційну надійність.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/7672/14 від 06.05.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника позивача та невиконанням
сторонами вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 24.04.2014. розгляд
справи був відкладений на 27.05.2014.

В судовому засіданні 27.05.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 05.06.2014.

Позивачем 04.06.2014 до відділу діловодства
суду подані пояснення, в яких позивач
заперечує проти обставин викладених
відповідачем у відзиві.

Позивачем 04.06.2014 до відділу діловодства
суду подані пояснення, в яких позивач
наводить обставини щодо наявності
поважних причини пропуску строку
позовної давності.

В судовому засіданні 05.06.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 24.06.2014.

В судовому засіданні 24.06.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.10.2010 між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_1
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу нежилих приміщень,
відповідно до якого позивач придбала
нежилі приміщення з АДРЕСА_2.

Даний договір посвідчено 12.10.2010
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстровано в реєстрі за 6624.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав Комунального підприємства
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
01.11.2010 здійснено реєстрацію права
власності ОСОБА_1 на нежилі приміщення
з АДРЕСА_2.

01.07.2011 між Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Фармалінк» (орендар) було укладено
договір оренди нежитлових приміщень №
01/07/11 (далі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди
орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
нежиле приміщення з АДРЕСА_2, загальною
площею 95,2 кв. м.

31.10.2012 сторонами укладено додаткову
угоду до договору оренди, відповідно до
якої сторони дійшли згоди припинити
дію договору оренди нежитлових
приміщень № 01/07/11 від 01.07.2011 з 01.11.2012.

Згідно акту прийому-передачі приміщень
від 31.10.2012 орендар повернув, а
орендодавець прийняв з користування
нежиле приміщення, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 95,2
кв. м.

10.12.2012 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на підставі звернення гр.
ОСОБА_7 № 7/26-С-3008/14 від 30.07.2012 було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівельної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фармалінк»
підвальних приміщень житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_2.

10.12.2012 за результатами перевірки
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
відповідно до якого встановлено: на
АДРЕСА_2 в підвальних приміщеннях
житлового будинку розташовані та
експлуатуються офісні приміщення. Під
час перевірки будівельні роботи не
виконувались, будівельники відсутні,
будівельної техніки немає. Підвальні
приміщення самовільно реконструйовані
з добудовою приміщення вхідної групи
на прибудинковій території будинку без
документів дозвільного характеру, які
б давали право на використання
будівельних робіт та проектної
документації, чим порушено ч. 1 ст. 34 та
ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Зазначені приміщення
експлуатуються ТОВ «Фармалінк» у
якості офісних приміщень, чим порушено
ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

10.12.2012 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 видано припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівельної діяльності,
будівельних норм, державних
стандартів.

Як вбачається з вказаного припису,
Інспекцією встановлено, що за
результатами позапланової перевірки
проведеної за адресою: АДРЕСА_2
розташовані самовільно
реконструйовані підвальні приміщення
з добудовою приміщення вхідної групи
на прибудинковій території житлового
будинку, без документів дозвільного
характеру, які б давали право на
виконання будівельних робіт та
проектної документації, та
експлуатуються у якості офісних
приміщень без прийняття в експлуатацію
у встановленому законодавством
порядку.

Згідно зазначеного припису з метою
усунення виявлених порушень
заборонено експлуатацію нежитлових
підвальних приміщень, прим. АДРЕСА_2 з
11.12.2012.

02.01.2013 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності стосовно Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, згідно якого: 1.
будівництво об'єкта не встановлено, 2.
технічний нагляд не встановлено, 3.
проектна документація не встановлено,
4. авторський нагляд не встановлено, 5.
експертиза проекту не встановлено.
Виявлено порушення: експлуатація
об'єкту ІІІ категорії складності -
самовільно реконструйованих
нежитлових підвальних приміщень -
(підвал літ. А) прим. АДРЕСА_2, без
документів дозвільного характеру та не
прийнятих в експлуатацію у
встановленому законом порядку, чим
порушено ч. 8 ст. 9 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

11.02.2013 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фармалінк», про що
складено відповідний акт, згідно якого
встановлено, що на АДРЕСА_2 вимоги
приписів від 10.12.2012 не виконано, а саме
за вказаною адресою продовжується
експлуатація без прийняття в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку нежитлових
приміщень, чим порушено вимоги п. 3 ч. 4
ст. 41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

11.02.2013 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності стосовно Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, згідно якого: 1.
будівництво об'єкта не встановлено, 2.
технічний нагляд не встановлено, 3.
проектна документація не встановлено,
4. авторський нагляд не встановлено, 5.
експертиза проекту не встановлено.
Виявлено порушення: не виконання вимог
(припису) Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 10.12.2012 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівельної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, а саме на АДРЕСА_2
продовжується експлуатація об'єкту ІІІ
категорії складності - нежитлові
підвальні приміщення, прим. АДРЕСА_2,
чим порушено п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Частина 1 п. 6 ст. 2 Закону України
визначає, що суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення як
невиконання приписів центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

26.02.2013 2013 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві винесено постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 44/13,
згідно якого за невиконання припису
від 10.12.2012 Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_1 визнано винною у вчинені
правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 1
ч. 6 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у розмірі 11 470,00 грн.

Спір виник внаслідок того, що позивач
вважає, що постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 44/13 від
26.02.2013 є протиправною та такою, що не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства України та порушує права
та законні інтереси позивача, а тому
має бути визнана недійсною.

Вивчивши надані сторонами документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, повно, всебічно
з'ясувавши обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
визначено, що Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування» рішення у справах про
правопорушення у сфері містобудування,
передбачені цим Законом, може бути
оскаржено до господарського суду.

У відповідності до пункту 2
Інформаційного листа ВГСУ № 01-06/84/2013
від 22.01.2013 «Про деякі питання практики
застосування законодавства у сфері
містобудівної діяльності» справи у
спорах, пов'язаних із застосуванням
санкцій, в тому числі щодо оскарження
постанов інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю у
сфері містобудування, підвідомчі
господарським судам (підпункт 3.2 пункту
3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
24.10.2011 «Про деякі питання підвідомчості
і підсудності справ господарським
судам», з подальшими змінами).

Отже, дослідивши матеріали справи, суд
зазначає, що даний спір підлягає
розгляду за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві є територіальним органом
Держархбудінспекції України, входить
до сфери її управління, підзвітна та
підконтрольна їй.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
встановлено, що справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Основними завданнями Інспекції є
участь у реалізації державної політики
з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, та зокрема здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

За ст. 7 Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта; перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій;
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки. Під час
проведення позапланової перевірки
посадова особа інспекції зобов'язана
пред'явити службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки.

Стаття 4 Закону України «Про
архітектурну діяльність» визначає, що
для створення об'єкта архітектури
виконується комплекс робіт, який
включає: підготовку містобудівних умов
та обмежень забудови земельної ділянки
у випадках і порядку, передбачених
законодавством; здійснення в
необхідних випадках передпроектних
робіт, а також заходів з охорони
нововиявлених під час здійснення
будівництва або зміни (у тому числі
шляхом знесення) об'єктів
містобудування, що відповідно до
закону мають антропологічне,
археологічне, естетичне, етнографічне,
історичне, мистецьке, наукове чи
художнє значення; пошук архітектурного
рішення, розроблення, погодження у
визначених законом випадках і
затвердження проекту; виконання
робочої документації для будівництва,
а в разі виконання її або окремих її
частин іншим виконавцем - здійснення
авторського нагляду за таким
виконанням; будівництво (нове
будівництво, реконструкцію,
реставрацію, капітальний ремонт) та
знесення об'єкта архітектури,
архітектурно-будівельний контроль,
технічний та авторський нагляди під
час здійснення будівництва або зміни (у
тому числі шляхом знесення) об'єкта
містобудування; прийняття
спорудженого об'єкта в експлуатацію.

У відповідності до ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
визначено, що будівництво (нове
будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» проектна документація на
будівництво об'єктів розробляється у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади з питань
будівництва, містобудування та
архітектури, з урахуванням вимог
містобудівної документації та
вихідних даних і дотриманням вимог
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
затверджується замовником.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник має право виконувати
будівельні роботи після: 1) направлення
замовником повідомлення про початок
виконання будівельних робіт
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частина 2 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачає, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до IV і V категорій
складності, здійснюється на підставі
акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі контролю
сертифіката у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності об'єкта до
експлуатації, форма сертифіката,
порядок його видачі, розмір та порядок
внесення плати за видачу сертифіката
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Акт готовності об'єкта до
експлуатації підписується замовником,
генеральним проектувальником,
генеральним підрядником або
підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників), субпідрядниками,
страховиком (якщо об'єкт
застрахований).

Відповідно частини 5 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» датою
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта є дата реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації або видачі сертифіката.

Частина 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлює, що експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Правовий аналіз наведених норм Закону
вказує, що для створення об'єкта
архітектури виконується комплекс
робіт, який включає ряд обов'язкових
етапів, одним з яких є прийняття
спорудженого об'єкта в експлуатацію;
право на виконання будівельних робіт
виникає у разі подання органу
державного архітектурно-будівельного
контролю повідомлення про початок
будівельних робіт, реєстрації
декларації про початок будівельних
робіт або видачі дозволу на виконання
будівельних робіт в залежності від
категорій складності; прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта підтверджується
зареєстрованою декларацією про
готовність об'єкта до експлуатації або
відповідним сертифікатом.

При цьому обов'язок виконання вказаних
вище процедур покладено на суб'єкта
містобудування, який має намір
здійснити або здійснює будівельні
роботи.

Складені відповідачем акти та
протоколи містять відомості, що під час
перевірок ремонтні роботи не
проводились.

Доказів на підтвердження того, що
здійснена саме реконструкція
підвальних приміщень та, що така
реконструкція проведена саме
позивачем відповідачем не подано.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 224 від 06.04.1995 затверджено Порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 4 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності підставою
для розгляду справи про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності є
відповідний протокол, складений
посадовою особою інспекції за
результатами перевірки. Разом з
протоколом складається припис.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінетом
міністрів України № 224 від 06.04.1995 штрафи
накладаються на юридичних та фізичних
осіб - підприємців за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Тобто підставою для накладення на
суб'єкта господарювання штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності є вчинення наведеною особою
відповідного порушення, що має бути
зафіксовано у відповідному акті
перевірки.

Як вбачається з актів від 10.12.2012 та від
11.02.2013 вони не містять відомостей про
те, що правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
Законом України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» було
вчинено саме позивачем у даній справі.

Крім цього, рішенням Господарського
суду міста Києва від 09.12.2013 у справі №
910/13073/13, яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13.02.2014 та
постановою Вищого господарського суду
України від 15.04.2014 встановлено, що
приміщення вхідної групи на
прибудинковій території житлового
будинку по АДРЕСА_2, про які вказано в
акті не належать Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, а перебувають на
балансі житлово-експлуатаційної
організації та знаходяться в
загальному користуванні.

Згідно з п. 2 роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України №
02-5/35 від 26.01.2000 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Відповідачем не доведено належними та
допустимими доказами наявність
порушень з боку позивача, не доведено,
що приміщення за адресою: АДРЕСА_2 є
самовільно реконструйованими
позивачем та не прийнятими у
встановленому законодавством порядку
в експлуатацію.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що оспорювана постанова
прийнята без достатніх на те правових
підстав, чим порушено права особи, на
яку даною постановою було накладено
штраф.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 44/13 від
26.02.2013 недійсною.

3. Стягнути з Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,
) на користь Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідент. номер НОМЕР_1) 1 218 (одну тисячу
двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат
по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 26.06.2014.

СуддяВ.В. Сівакова