номер провадження справи 35/45/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014
Справа № 908/1412/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Балацький Я.А.,
довіреність № 632 від 24.03.2014р.

від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі:
Відокремленого підрозділу "Запорізька
атомна електрична станція", м.
Енергодар, Запорізька область

до Управління освіти Енергодарської
міської ради, м. Енергодар, Запорізька
область

про стягнення 3577,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014р. до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
звернулось Державне підприємство
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі:
Відокремленого підрозділу "Запорізька
атомна електрична станція" до
Управління освіти Енергодарської
міської ради про стягнення 16 541, 78 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов,
посилається на те що, 26.12.2012р. між ДП
"НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС та
Управлінням освіти Енергодарської
міської ради був укладений договір №
170 - ЕС про технічне забезпечення
електропостачання споживача
(далі-договір). Відповідно до п. 1.1
договору, власник мереж забезпечує
технічну можливість передачі
електричної енергії споживачу в
обсягах, визначених договором про
постачання або купівлю-продаж
електричної енергії, з показниками
допустимих відхилень від стандартних
умов надання обсягу електричної
енергії та рівня дозволеної потужності
за класами напруги, а споживач
дотримується установленого режиму
споживання електричної енергії та
своєчасно сплачує отримані послуги,
визначені розділом 4 цього договору.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконує належним чином на відміну від
відповідача, який має заборгованість
перед позивачем на суму 13029, 75 грн.

Згідно з вимогами ст. 6 ГПК України
позивачем на адресу відповідача були
направлені претензії з вимогою про
виконання грошових зобов'язань за
договором № 170-ЕС від 26.12.2012р.

27.02.2014р. та 19.03.2014р. надійшли відповіді
на претензії № 0351/01-55 від 19.02.2014р. та №
0468/01-57 від 11.03.2014р., згідно з якими
відповідач визнав претензійні вимоги
позивача в повному обсязі, проте
заборгованість за договором так і не
сплатив, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду та просить суд
стягнути з відповідача суму основного
боргу у розмірі 13 029, 75 грн., пеню в сумі
3 220, 29 грн., 3 % річних від простроченої
суми в сумі 264, 71 грн. та судовий збір.

28.04.2014р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
здійснено розподіл справ між суддями
та визначено позовну заяву до розгляду
судді Топчій О.А.

Ухвалою від 28.04.2014р. судом порушено
провадження у справі № 908/1412/14 та
присвоєно вищевказаній справі номер
провадження 35/45/14. У сторін витребувані
документи, які необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 03.06.2014р. о/об 11
год. 30 хв.

22.05.2014р. на виконання вимог ухвали
господарського суду Запорізької
області від 28.04.2014р. по справі № 908/1412/14
через канцелярію суду представником
позивача надано нормативне
обґрунтування заявлених вимог,
викладених в позовній заяві №28-23/9321 від
22.04.2014р.

29.05.2014р. через канцелярію
господарського суду Запорізької
області представником позивача надано
до суду заяву про зменшення позовних
вимог, в якій позивач зазначає, що після
звернення останнього до суду з
позовною заявою відповідач 13.05.2014р.
добровільно сплатив основний борг,
який склався за договором № 170-ЕС від
26.12.2012р.(платіжні доручення № 3569, № 3632,
№ 3572, № 3636, № 3573, № 3640, № 3577, № 3642). Крім
того, 14.05.2014р. відповідач добровільно
сплатив пеню за несвоєчасне внесення
оплати за актами №1-РЕ від 30.04.2014р. та 4651
від 14.05.2014р., у зв'язку з чим позивач
просить суд прийняти заяву ДП "НАЕК
"Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС"
про зменшення позовних вимог по справі
№ 908/1412/14 та стягнути з відповідача пеню
у розмірі 3 289, 99 грн. та 3% річних від
простроченої суми в розмірі 287, 20 грн.

Розглянувши вказану заяву судом
встановлено, що вона подана відповідно
до вимог ст. 22 ГПК України, а тому
підлягає задоволенню. Справа
розглядається з урахуванням зменшених
позовних вимог.

03.06.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог та просить
стягнути пеню у розмірі 3 289, 99 грн., 3%
річних від простроченої суми в розмірі
287, 20 грн.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву не надав, вимоги ухвали
суду від 28.04.2014р. не виконав, про причини
неможливості з'явитись в засідання
суду суд не повідомив.

Ухвалою суду від 03.06.2014р. розгляд справи
відкладено на 17.06.2014, у зв'язку з неявкою
в судове засідання представника
відповідача.

17.06.2014р. через канцелярію
господарського суду Запорізької
області відповідачем надано документи
для долучення до матеріалів справи та
відзив, в якому просить в позові
відмовити повністю, в зв'язку з тим, що в
діях Управлінням освіти
Енергодарської міської ради відсутня
вина, оскільки останній є бюджетною
установою, яка є неприбутковою
установою та яка повністю утримується
за рахунок державного чи місцевих
бюджетів, а також здійснює розрахунки
через УДКСУ м. Енергодар в Запорізькій
області. Відповідач зазначає, що з його
боку були вчинені всі дії на вирішення
питання щодо сплати рахунків за
договором, що є предметом спору -
сумлінно та вчасно підготувало та
передало для здійснення оплати за
договором №170-ЕС від 26.12.2012 року до
УДКСУ м. Енергодара в Запорізької
області всі необхідні платіжні
документи, однак, з незалежних від
відповідача причин перерахування цих
коштів здійснено не було з вини УДКСУ м.
Енергодара, що в свою чергу, у зв'язку з
великим обсягом контрагентів
відповідача, й призвело до виникнення
даної заборгованості. Таким чином,
відповідач вважає, що оскільки оплата
коштів була не здійснена не з його вини,
а тому він не може нести
відповідальність за дії УДКСУ м.
Енергодара, а отже, вимоги позивача в
частині стягнення пені у розмірі 3 289, 99
грн. та 3% річних в розмірі 287, 20 грн. є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 17.06.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, з урахуванням
зменшення та просить стягнути пеню у
розмірі 3 289, 99 грн., 3% річних від
простроченої суми в розмірі 287, 20 грн. та
1827 грн. сплаченого судового збору.

Представник відповідача в
судовому засіданні 17.06.2014р. заперечив
проти позовних вимог, на підставах,
викладених в відзиві, просить
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

За заявою представників сторін
справа розглядалася без застосування
технічної фіксації судового процесу.

17.06.2014 р. на підставі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, судом оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

26.12.2012р. між ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі
ВП "Запорізька АЕС" (далі - власник
мереж) та Управлінням освіти
Енергодарської міської ради (далі -
споживач) укладено договір № 170 - ЕС про
технічне забезпечення
електропостачання споживача
(далі-договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, власник
мереж забезпечує технічну можливість
передачі електричної енергії
споживачу в обсягах, визначених
договором про постачання або
купівлю-продаж електричної енергії, з
показниками допустимих відхилень від
стандартних умов надання обсягу
електричної енергії та рівня
дозволеної потужності за класами
напруги, а споживач дотримується
установленого режиму споживання
електричної енергії та своєчасно
сплачує отримані послуги, визначені
розділом 4 цього договору.

Пунктом п.4.1.2. Договору передбачено, що
з урахуванням приписів п.1.5 ПКЕЕ та
«Методики обчислення плати за
перетікання реактивної
електроенергії», затвердженої наказом
Мінтопенерго України від 17.01.2002р. №19, у
випадку виникнення підстав для
нарахування плати за перетоки
реактивної електричної енергії
(споживання електричної енергії понад 5
000 кВтг), згідно з додатком №5 «Порядок
розрахунків про надання послуг за
перетікання реактивної електричної
енергії», Споживач здійснює своєчасну
оплату з перетікання реактивної
електричної енергії на межі балансової
належності електромереж.

Нарахування плати за послуги з
перетікання реактивної електричної
енергії здійснюється Власником мереж
на підставі оформленого згідно з
вимогами «Методики обчислення плати за
перетікання реактивної
електроенергії» «Розрахунку плати за
перетікання реактивної електроенергії
за розрахунковий період» та
оформленого 2-х стороннього акта про
надання послуг з перетікання
реактивної електричної енергії за
розрахунковий період (додаток №5.4).

До 8-го числа місяця, наступного за
розрахунковим, надавати в 2-х
примірниках Власнику мереж оформлений
з боку Споживача 2-х сторонній акт про
надання послуг з перетікання
реактивної електричної енергії за
розрахунковий період (додаток №5.4).
Місце надання оформлених актів
Власнику мереж - ДУ ВП ЗАЕС.

Оплата за надані послуги за Договором
здійснюється Споживачем до останнього
числа місяця, наступного за
розрахунковим, шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок Власника
мереж.

На виконання умов договору власником
мереж були виписані акти про надання
послуг з перетікання реактивної
електричної енергії за договір № 170 - ЕС
(а.с. 86-96) на загальну суму 30423,93 грн.

Відповідач свої зобов'язання за
договором виконав частково, сплативши
лише частину за отримані послуги в
розмірі 17394,18 грн. На день подачі позову
до суду несплачена сума заборгованості
складала 13029,75 грн.

Пунктом 8.2 Договору сторони домовились,
що у разі внесення платежів,
передбачених п.4.1.2 цього договору, з
порушенням строків, Споживач сплачує
Власнику мереж пеню в розмірі 1% за
кожний день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати. Сума
пені зазначається в розрахунковому
документі окремим рядком.

Крім того, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три процента
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, позивачем
на утворену суму заборгованості були
нараховані пеня в загальному розмірі
3220,29 грн. та 3 % річних в загальному
розмірі 264,71 грн. (з моменту
прострочення зобов'язання по день
складання позовної заяви, докладний
розрахунок міститься в матеріалах
справи)

В зв'язку з заборгованістю, що
утворилася, позивачем на адресу
відповідача були направлені претензії
№28-23/786 від 14.01.2014р. та №28-23/4381 від
27.02.2014р. з вимогою про виконання
грошових зобов'язань за договором
№170-ЕС від 26.12.2012р. у вигляді сплати
заборгованості та штрафних санкцій.
Зазначені претензії були отримані
відповідачем відповідно 31.01.2014р. та
05.03.2014р.

Листами, які були отримані позивачем
27.02.2014р. та 19.03.2014р., відповідач визнав
претензійні вимоги позивача в повному
обсязі, проте кошти не сплатив, що
змусило останнього звернутися до суду
за захистом своїх порушених прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
платіжними дорученнями № 3632 від
13.05.2014р., № 3569 від 13.05.2014р., 3636 від 13.05.2014р.,
№ 3572 від 13.05.2014р., № 3640 від 13.05.2014р., № 3573
від 13.05.2014р., № 3577 від 13.05.2014р. (а.с. 137 - 141),
які були одержані банком 13.05.2014р.,
відповідач погасив основну суму
заборгованості в загальному розмірі
13029,75 грн.

Крім того, 14.05.2014р. відповідач
платіжними дорученнями № 4651 від
12.05.2014р., № 4650 від 12.05.2014р. частково
оплатив пеню в розмірі 204,27 грн.

Позивач, здійснив перерахунок
нарахованої пені та 3 % річних та надав
до суду заяву про зменшення позовних
вимог, в якій просить стягнути пеню в
загальному розмірі 3289,99 грн. (з моменту
порушення зобов'язання по день
фактичної оплати заборгованості),
враховуючи вже погашену суму
заборгованості по пені, а також просить
стягнути 3 % річних в загальній сумі 287,20
грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України)

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Судом
встановлено, що відповідачем вчасно не
були виконані зобов'язання, визначені
умовами договору № 170 - ЕС про технічне
забезпечення електропостачання
споживача від 26.12.2012р., що призвело до
виникнення заборгованості, яка була
сплачена вже після подачі позову до
суду, а тому позивачем правомірно були
нараховані пеня та 3 % річних.

Проте, відповідач хоча не
заперечує прострочення зобов'язань,
однак наголошує на тому, що дана
заборгованість утворилась не з його
вини, оскільки платіжні доручення на
оплату за отримані послуги
відповідачем були надані до УДКСУ м.
Енергодар в Запорізькій області
вчасно, однак останнім платіжні
документи були проведені лише в 2014році,
а тому відповідач вважає, що в нього
відсутня вина, а тому нарахування 3 %
річних є безпідставними.

Суд не погоджується з такою позицією
відповідача, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 218 ГК
України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Відповідно з абзацом другим частини
першої статті 614 ЦК України, особа є
невинуватою, якщо вона доведе, що вжила
всіх залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.

Тобто, частина друга статті 218 ГК
України встановлює загальне правило,
що учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності
за наявності його вини.

Зазначену норму в частині
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання слід застосовувати з
урахуванням правила абзацу першого
частини першої статті 614 ЦК України,
згідно з яким особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Тому учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання за відсутності його вини
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Стаття 528 ЦК України передбачає, що
виконання обов'язку може бути
покладено боржником на іншу особу,
якщо з умов договору, вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства або суті зобов'язання не
випливає обов'язок боржника виконати
зобов'язання особисто. У разі
невиконання або неналежного виконання
обов'язку боржника іншою особою цей
обов'язок боржник повинен виконати сам.

Крім того, ст. 618 ЦК України встановлено,
що боржник відповідає за порушення
зобов'язання іншими особами, на яких
було покладено його виконання (стаття
528 цього Кодексу), якщо договором або
законом не встановлено
відповідальність безпосереднього
виконавця.

Тобто, існують винятки із загального
правила щодо особистого виконання
зобов'язання, які встановлюються
договором або законом чи випливають із
суті зобов'язання. Проте, стороною в
зобов'язанні все одно залишається
боржник, який, як правило, і відповідає
за порушення зобов'язання іншою особою,
якщо договором або законом не
встановлено відповідальності
безпосереднього виконавця.

В даному випадку не передбачена
відповідальність якоїсь - іншої особи
за невиконання покладених на неї
службових обов'язків, при наявності
вчасного подання відповідачем до УДКСУ
м. Енергодар в Запорізькій області
платіжних доручень щодо оплати за
отримані послуги відповідно до
договору № 170 - ЕС від 26.12.2012р.

Отже, несвоєчасне проведення
розрахунково-касових операцій органом
державного казначейства не звільняє
відповідача від обов'язку виконання
зобов'язання, крім того, юридична особа,
якою є відповідач, самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.
Таким чином, позивач правомірно
нарахував пеню в загальному розмірі
3289,99 грн. та 3 % річних в сумі 287,20 грн.

Разом з тим, згідно із п. 3 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшити у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), що підлягає стягненню з
боку сторони, що порушила зобов'язання.
Господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У відповідності зі ст. 233 ГК України у
разі, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи те, що Управління освіти
Енергодарської міської ради є
неприбутковою бюджетною установою, яка
фінансується за рахунок коштів
місцевого бюджету та здійснює
розрахунки через УДКСУ м. Енергодара в
Запорізької області, а також те, що
відповідачем були докладені зусилля
щодо погашення прострочених
зобов'язань, суд вважає за можливе
зменшити розмір пені до 1644,99 грн.

За таких обставин з відповідача
підлягає стягненню пеня в розмірі 1644,99
грн. та 287,20 грн. 3% річних.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір стягується з відповідача
на користь позивача в повному обсязі,
оскільки спір доведений до суду з його
вини, а погашення основного боргу та
часткова сплата пені відбулися після
подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Управління освіти
Енергодарської міської ради 71503,
Запорізька область, м. Енергодар, вул.
Будівельників, б. 21, () на
користь Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі:
Відокремленого підрозділу "Запорізька
атомна електрична станція", 71504 м.
Енергодар, Запорізька область, вул.
Промислова, 133 () пеню в
розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок
чотири) грн. 99 коп., 3 відсотка річних в
сумі 287 (двісті вісімдесят сім) грн.. 20
коп. за договором № 170 - ЕС про технічне
забезпечення електропостачання
споживача від 26.12.2012р. та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору. Видати наказ.

В інший частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для подання
апеляційної скарги з моменту
оформлення та підписання повного
тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України
23.06.2014р.

Суддя
О.А. Топчій