м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8542/14 16.06.14

За позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування"

до товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"НАСТА"

про стягнення 7.117,12 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Гоголь О.Я. - за довіреністю
від 08.05.2014 № 1808/18;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "НАСТА" про стягнення з
останнього страхового відшкодування в
сумі 7.117,12 грн.

Суть спору: позовні вимоги мотивовані
тим, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди було
заподіяно пошкодження транспортному
засобу, який є предметом договору
добровільного страхування, укладеного
між позивачем і страхувальником.
Позивачем на підставі вказаного
договору було виплачено
страхувальникові страхове
відшкодування в сумі 7.117,12 грн.

Позивач на підставі правил,
встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування"
та ст. 993 ЦК України, звернувся до
відповідача, як до особи, у якої
застраховано цивільно-правову
відповідальність винної у скоєнні ДТП
особи, із вимогою про виплату
страхового відшкодування. Проте,
вказана вимога залишена відповідачем
без виконання, що й призвело до
звернення позивача до господарського
суду за захистом свого порушеного
права та охоронюваного законом
інтересу шляхом стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в сумі 7.117,12 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.05.2014 прийнято позовну заяву
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" до
розгляду та порушено провадження у
справі № 910/8542/14. Розгляд справи ухвалою
від 08.05.2014 призначено судом на 16 червня
2014 року.

Зазначена вище ухвала надсилалася
судом відповідачеві на адресу його
місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а тому, у
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач вважається таким, що
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду даної справи належним
чином.

Відповідач правом, забезпеченим ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, відзив на
позов до суду не подав у зв'язку із чим,
відповідно до положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Відповідач свого повноважного
представника в судове засідання,
призначене на 16 червня 2014 року, не
направив, від відповідача
обґрунтованих письмових пояснень з
цього приводу до суду не надходило.

В судовому засіданні 16 червня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача по суті даного спору та
дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "АХА Страхування", як
страховиком, (далі - позивач) та гр.
ОСОБА_2 (далі - страхувальник) укладено
договір страхування наземного
транспорту від 26.06.2008 № серії ИВ 2102856
(далі - Договір добровільного
страхування).

Відповідно до предмету Договору
добровільного страхування, позивач
застрахував майнові інтереси
страхувальника, які пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме "Dacia Logan",
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
державним номерним знаком НОМЕР_2 (далі
- застрахований ТЗ).

02 лютого 2012 року по вул. Саксаганського
у місті Києві відбулася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю застрахованого ТЗ та
транспортно засобу "Богдан" із
державним знаком НОМЕР_3, яким керував
гр. ОСОБА_3.

Факт ДТП підтверджується довідкою від
21.11.2012 вих. № 13670 (номер довідки 8955741),
виданої відділом ДАІ з обслуговування
Печерського району міста Києва.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 28.02.2011 у справі № 3-1163/12-ц
(провадження № 3-1188/12) встановлено, що
ДТП трапилось внаслідок порушень
Правил подорожнього руху України
водієм гр. ОСОБА_3 (далі - винна особа) у
зв'язку з чим, вказану фізичну особу
притягнуто до адміністративної
відповідальності, на підставі ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, шляхом стягнення
штрафу в сумі 340,00 грн.

Внаслідок зазначеного вище ДТП
застрахований ТЗ отримав механічні
пошкодження.

22 лютого 2012 року страхувальник
повідомив позивача про настання
страхового випадку (заява від 02.02.2012 №
справи 2012/U/OMOD00194).

Виходячи з приписів ст. 20 Закону
України "Про страхування" страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору (ст. 979
Цивільного кодексу України).

Згідно рахунку-фактури від 08.02.2012 №
АМЛ00001352, виставленого позивачеві
товариством з обмеженою
відповідальністю "АВТО-МОТИВ ЛТД",
загальна вартість відновлюваного
ремонту застрахованого ТЗ складає 8.928,03
грн.

20 лютого 2012 року позивач на підставі
Договору добровільного страхування,
Страхового акту від 16.02.2012 №
2012/U/OMOD00194/UIA1239 NF та розрахунку
страхового відшкодування від 15.02.2012,
який є Додатком № 1 до названого
страхового акту, здійснив виплату
страхового відшкодування в сумі 7.117,12
грн, що підтверджується платіжним
дорученням від 20.02.2012 № 6675, засвідчена
копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27
Закону України "Про страхування" та ст.
993 ЦК України, позивач є саме тією
особою, до якої перейшло право вимоги
страхового відшкодування, виплаченого
страхувальникові на підставі Договору
добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним
(транспортним) страховим бюро України,
транспортний засіб - "Богдан А091" із
державним знаком НОМЕР_3, яким керувала
винна особа, забезпечена Страховим
полісом серії АА № 5122810, який укладений
між товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"НАСТА", як страховиком обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, (далі - відповідач) та
ТОВ "КИЙТРАНС-2005", як страхувальником
(далі - Договір обов'язкового
страхування). Відповідно до Договору
обов'язкового страхування, ліміт за
шкоду заподіяну майну становить 50.000,00
грн., а франшиза - 0 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого
права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України,
надіслав відповідачеві лист від 06.09.2013
№ 549 АГ/АХА, згідно змісту якого вимагав
від останнього виплати страхового
відшкодування.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції з 09.01.2012) строк
виконання грошового зобов'язання
страховика за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів по виплаті особі,
яка має право на отримання страхового
відшкодування, такого відшкодування
становить 90 днів з моменту отримання
відповідної заяви.

Лист-вимогу позивача від 06.09.2013 № 549
АГ/АХА відповідач отримав 11 вересня 2013
року, про що свідчить засвідчена копія
повідомлення поштового зв'язку про
вручення уповноваженій особі
відповідача поштового відправлення, а
тому, відповідач у строк до 10 грудня 2013
року, включно, був зобов'язаний або
здійснити на користь позивача страхове
відшкодування або прийняти
вмотивоване рішення про відмову у
виплаті, про що повідомити позивача.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його грошового
зобов'язання за Договором
обов'язкового страхування, відповідач
на заяву позивача від 06.09.2013 № 549 АГ/АХА
відповіді не надав, вимоги викладені в
ній не задовольнив. Наведена обставина
призвела до звернення позивача до
господарського суду за захистом свого
порушеного права та охоронюваного
законом інтересу шляхом стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в сумі 7.117,12 грн.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
задоволенню не підлягає, з урахуванням
такого.

За змістом ст. 34 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, може бути визначено як
експертом, так і аварійним комісаром,
визначення яких містяться в пункту 2
Типового положення про організацію
діяльності аварійних комісарів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.01.1998 № 8 та
Положенні щодо укладення угоди на
проведення експертної оцінки майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 08.01.1998 № 16.

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні, її
державного та громадського
регулювання, забезпечення створення
системи незалежної оцінки майна з
метою захисту законних інтересів
держави та інших суб'єктів
правовідносин у питаннях оцінки майна,
майнових прав та використання її
результатів визначені Законом України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках необхідності
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 та ч. 1 ст. 12 вказаного
Закону процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органами державної влади
та органами місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Звіт про
оцінку майна є документом, що містить
висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

З огляду на викладене, належним доказом
в підтвердження оціненого розміру
реальної вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортно
засобу з урахуванням значення
коефіцієнту його фізичного зносу є
саме Звіт суб'єкта оціночної
діяльності про визначення вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу в
результаті його пошкодження в ДТП,
складання якого є обов'язковим при
визначення збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів".

Однак, в матеріалах справи відсутній
відповідний звіт або висновок експерта
(експертне дослідження або інший
документ), який би підтверджував розмір
матеріального збитку, завданого
страхувальникові застрахованого ТЗ
внаслідок ДТП, та який міг би бути
оцінений судом, як належний доказ з
визначення вартості відновлювального
ремонту транспортного засобу з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що підлягає відшкодуванню
страховиком цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів згідно положень
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Розрахунок страхового відшкодування,
здійсненого позивачем, (Додаток № 1 до
Страхового акту від 16.02.2012 №
2012/U/OMOD00194/UIA1239 NF) та рахунок-фактура від
08.02.2012 № АМЛ00001352, виставлена позивачеві
товариством з обмеженою
відповідальністю "АВТО-МОТИВ ЛТД" не
можуть вважатися належним
підтвердженням розміру
відновлювального ремонту з урахування
коефіцієнту фізичного зносу.

З урахуванням всіх фактичних обставин
справи та в їх сукупності, позовна
вимога приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" про стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в сумі 7.117,12 грн задоволенню не
підлягає, а тому, згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23 червня 2014
року.

Cуддя
С.В. Балац