ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.14р. Справа № 904/4018/14За позовом
Прокурора Кіровського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Дніпропетровської міської ради в
особі Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські
теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства
"Жилсервіс - 5", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 27
863,76 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від прокуратури: Масенко А.О.,
посвідчення № 024234 від 24.01.2014 року,
прокурор відділу прокуратури м.
Дніпропетровська

від позивача: Іщенко Ю.С., довіреність
від 28.02.2014 року, юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Кіровського району м.
Дніпропетровська звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради в особі
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські теплові мережі" із
позовом, у якому, з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог від 26.06.2014
року, просить стягнути з Комунального
підприємства "Жилсервіс - 5" на користь
Дніпропетровської міської ради в особі
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські теплові мережі"
основний борг у розмірі 26 680,94 грн. та
пеню у розмірі 1 182,82 грн., загалом на
суму 27 863,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором про постачання теплової
енергії № 040364 від 01.10.2012 року щодо
повної оплати поставленої позивачем
теплової енергії, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість та
відповідно нарахована неустойка у сумі
27 863,76 грн.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на участь представника у
судовому засіданні, про день, час, та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином відповідно до вимог
частини 1 статті 64 Господарського
процесуального кодексу України.

Стосовно неявки у судове засідання
представника відповідача суд зазначає
наступне.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року відповідач був повідомлений, що у
разі неподання відзиву на позовну
заяву і витребуваних судом документів,
справа згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України може
бути розглянута за наявними в ній
матеріалами.

20.06.2014 року до господарського суду
повернулося рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення відповідачу 18.06.2014 року,
про що свідчить підпис працівника
Комунального підприємства "Жилсервіс -
5.

Крім того, розгляд справи може бути
відкладений виключно у зв'язку із
неможливістю розглянути справу у
даному судовому засіданні, а не з
формальних підстав - у зв'язку з неявкою
відповідача. Суд вважає, що матеріалів
справи достатньо для прийняття
рішення.

Таким чином, підстави для відкладення
розгляду справи відсутні.

Відзиву на позов Комунальне
підприємство "Жилсервіс - 5" до суду не
надало, тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами (стаття 75
Господарського процесуального кодексу
України).

У судовому засіданні 26.06.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2012 року між Міським комунальним
підприємством "Дніпропетровські
теплові мережі" (енергопостачальна
організація) та Комунальним
підприємством "Жилсервіс - 5" (споживач)
був укладений договір про постачання
теплової енергії № 040364 (далі - Договір),
за умовами п. 1.1. якого
енергопостачальна організація бере на
себе зобов'язання поставити
споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах,а
споживач зобов'язується оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором.

Строк дії Договору передбачений п. 11.1.
Договору, за яким цей Договір набуває
чинності з дня його підписання та діє
до 01.10.2015 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору теплова
енергія постачається споживачу в
обсягах згідно з Додатком 1 до цього
Договору (копія наявна в матеріалах
справи) у вигляді гарячої води на такі
потреби:

опалення та вентиляцію - в період
опалювального сезону (175 діб);

гаряче водопостачання - протягом 350 діб;

технологічні потреби - відповідно з
виробничою програмою;

кондиціювання повітря - по мірі
необхідності.

Згідно п. 2.2. Договору рішення про
початок та закінчення опалювального
сезону приймається виконавчим органом
відповідної місцевої ради, виходячи з
кліматичних умов.

Згідно правил користування тепловою
енергією споживач зобов'язаний
встановити прилади обліку теплової
енергії. Облік споживання теплової
енергії здійснюється за показниками
приладів обліку, встановлених на
вводах розрахунковим способом по вул.
Героїв Сталінграду, 14 (п.п. 5.1.-5.2.
Договору).

Пунктом 7.6. Договору передбачено, що для
споживачів, які не мають приладів
обліку, кількість фактично спожитої
теплової енергії визначається згідно з
договірними навантаженнями (Додаток №
1) з урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових джерел енергопостачальної
організації та кількості годин (діб)
роботи теплопостачального обладнання
споживача в розрахунковому періоді.
Різниця між заявленою та фактичною
спожитою тепловою енергією
сплачується споживачем згідно з п. 7.4.
Договору.

Тарифи на теплову енергію, що
споживаються згідно з цим Договором
установлюються Національною комісією
регулювання ринку комунальних послуг
України. Тариф для розрахунків за цим
Договором складає - теплова енергія (1
Гкал) - 1 008,34 грн. (п.п. 6.1.-6.2. Договору).

Розрахунки за теплову енергію, що
споживається, проводяться в грошовій
формі відповідно до встановлених
тарифів, або, за згодою сторін будь-яким
іншим шляхом, не забороненим чинним
законодавством України. Розрахунковим
періодом є календарний місяць, по
результатам якого підписується акт (в
двох примірниках) на відпуск -
отримання теплової енергії по формі
Додатку 4 (наявний в матеріалах справи,
а.с. 20) (п.п. 7.1.- 7.2. Договору).

Відповідно до п. 7.3. Договору споживач
зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до
початку розрахункового періоду
сплачувати енергопостачальній
організації вартість теплової енергії
згідно з її кількістю,передбаченою у
Додатку № 1 до цього Договору, по
власним платіжним дорученням з
указанням періоду, за який він сплачує.

Згідно п. 7.4. Договору остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
проводиться споживачем впродовж 5 діб
після одержання рахунку
енергопостачальною організацією, яка
зобов'язана направити його споживачу
не пізніше 10 числа місяця слідуючого за
розрахунковим, у випадку утворення
переплати, вона зараховується в
рахунок наступних платежів.

На виконання умов Договору позивач
поставив відповідачу теплову енергію
за період листопад 2013 року - квітень 2014
року на загальну суму 30 496,84 грн., в
підтвердження чого надав до суду копії
Актів прийому-передачі виконаних
робіт до договору № 040364 від 01.10 2012 року,
а саме: Акт за листопад 2013 року на суму 4
650,28 грн., Акт за грудень 2013 року на суму 7
340,69 грн., Акт за січень 2014 року на суму 7
280,02 грн., Акт за лютий 2014 року на суму 6
339,54 грн., Акт за березень 2014 року на суму
3 538,61 грн., Акт за квітень 2014 року на суму
1 347,70 грн.

Також позивач надав до суду копії
рахунків, виставлених позивачем на
оплату поставленої теплової енергії,
та реєстри отримання платіжних
документів та актів виконаних робіт
споживачами, у яких зазначено, коли
саме відповідач отримував
повідомлення про зобов'язання оплати
поставленої теплової енергії.

Позивач зазначає, що відповідач лише
частково оплатив поставлену теплову
енергію у сумі 3 538,60 грн. та з
урахуванням коригування суми
поставленої теплової енергії на суму
277,29 грн. заборгованість відповідача
відповідно складає 26 866,56 грн.

Позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати поставленої теплової
енергії за період листопад 2013 року -
квітень 2014 року у встановлений
Договором строк, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість у
сумі 26 866,56 грн. грн., що і є причиною
спору.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України
встановлює вимогу щодо виконання
зобов'язань належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно відлягає
виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного
кодексу України).

Враховуючи умови Договору (п.п. 7.3.-7.4.
Договору), строк оплати поставленої
теплової енергії за спірний період та у
спірній сумі є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленої
теплової енергії відповідач не надав,
доводи позивача щодо наявності боргу
за спірний період у сумі 26 680,94 грн.
шляхом надання належних доказів не
спростував.

За наведеного, є правомірними та
підлягають задоволенню позовні вимоги
про стягнення з відповідача на користь
позивача основного боргу у сумі 26 680,94
грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 ГК України виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ч. 1
ст. 548 ЦК України).

Пунктом 8.2.3. Договору передбачено, що у
разі несвоєчасної оплати за спожиту
теплову енергію - нараховується пеня у
розмірі 1%, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу, за кожний день
прострочки.

Позивач нарахував та заявив до
стягнення пеню, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог від 26.06.2014
року, за періоди прострочення оплати з
14.12.2013 року по 25.05.2014 року на суму 4 650,28
грн. у сумі 297,71 грн., з 16.01.2014 року по
25.05.2014 року на суму 7 340,69 грн. у сумі 385,16
грн., з 17.02.2014 року по 25.05.2014 року на суму 7
280,02 грн. у сумі 300,45 грн., з 17.03.2014 року по
25.05.2014 року на суму 6 339,54 грн. у сумі 199,50
грн., загалом на суму 1 182,82 грн.

При перевірці розрахунку пені судом
встановлено помилку, пов'язану із
початком періоду прострочення
виконання зобов'язання за Договором у
нарахуванні пені за період з 14.12.2013 року
по 25.05.2014 року на суму 4 650,28 грн. у сумі
297,71 грн. Так у вказаному періоді
початком нарахування пені є 15.12.2013 року,
однак сума у розмірі 297 грн., яка
заявлена до стягнення позивачем у
вказаний період є вірною, тому
відповідно є правомірними та
підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на користь позивача пені у сумі 1 182,82
грн.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Європейський суд з прав людини
під терміном "власність" розуміє також
грошові кошти, що підлягають оплаті за
поставлений товар. Невиконанням
обов'язку щодо оплати продукції
відповідач порушує права позивача,
безпідставно не перераховуючи кошти
(вартість товару) у власність позивача.

Таким чином, заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача у сумі 1
827,00грн.

На підставі викладеного, керуючись
частиною 1 статті 1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, статтями 525, 526,
530 Цивільного кодексу України, статтями
193, 199 Господарського кодексу України,
статтями 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
"Жилсервіс - 5" (49069, м. Дніпропетровськ,
вул. Героїв Сталінграда, буд. 14,
ідентифікаційний код 38199687) на користь
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські теплові мережі" (49044,
м. Дніпропетровськ, вул. Карла Маркса, 37,
ідентифікаційний код 32082770) суму
основного боргу в розмірі 26 680,94 грн. та
пеню у розмірі 1 182,82 грн., про що видати
наказ.

Стягнути з Комунального підприємства
"Жилсервіс - 5" (49069, м. Дніпропетровськ,
вул. Героїв Сталінграда, буд. 14,
ідентифікаційний код 38199687) в доход
Державного бюджету України в особі
Управління Державної Казначейської
Служби України у Жовтневому районі
міста Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; , рахунок 3005 в
Відділенні банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
бюджетної класифікації 22030001) судовий
збір у сумі 1 827,00 грн., про що видати
наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено - 27.06.2014 року.

Суддя
О.М. Крижний