ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Справа № 910/796/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого
(доповідач), Грека Б.М., Нєсвєтової
Н.М.розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргуЗакритого
акціонерного товариства "Видобувна
компанія "Укрнафтобуріння"на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 рокуу
справі господарського судуміста
Києваза позовомЗакритого акціонерного
товариства "Видобувна компанія
"Укрнафтобуріння"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Екогазконтракт"простягнення
неустойки та сум за прострочення
виконання боржником грошового
зобов'язання в сумі 162 863,39 грн.в
засіданні взяли участь представники:

- позивача:Метенко Т.І.,- відповідача:не
з"явився,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2014 року Закрите акціонерне
товариство "Видобувна компанія
"Укрнафтобуріння" (далі - ЗАТ "ВК
"Укрнафтобуріння") звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екогазконтракт"
(далі - ТОВ "Екогазконтракт") про
стягнення 132 052,34 грн. - пені та 30 811,05 грн.
- 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано
несвоєчасним виконанням відповідачем
зобов'язань щодо оплати поставленого
позивачем природного газу за договором
№ ПГ/13-22 купівлі - продажу природного
газу від 26.02.2013 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.02.2014 року (суддя:
Паламар П.І.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 132 052,34 грн. - пені, 30 811,05 грн. - 3%
річних та 3 257,27 грн. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 року
(колегія суддів у складі: Яковлєва М.Л. -
головуючого, суддів: Авдеєва П.В.,
Куксова В.В.) рішення місцевого
господарського суду від 25.02.2014 року
скасовано частково, а резолютивну
частину рішення викладено в наступній
редакції:

"Позов задовольнити частково. Стягнути
з ТОВ "Екогазконтракт" на користь ЗАТ
"ВК "Укрнафтобуріння" пеню у розмірі 87
817,35 грн., 3 % річних в сумі 21 953,25 грн. та 2
195,41 грн. судового збору. В іншій частині
позову відмовити."

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ЗАТ "ВК "Укрнафтобуріння"
подало касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
20.05.2014 року, а рішення господарського
суду міста Києва від 25.02.2014 року
залишити в силі.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник
посилається на те, що судом неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
прийняття незаконної постанови.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 26.02.2013 року між ЗАТ "ВК
"Укрнафтобуріння" (продавець) та ТОВ
"Екогазконтракт" (покупець) був
укладений договір № ПГ/13-022 купівлі -
продажу природного газу, відповідно до
умов якого, продавець зобов'язався
передати у власність покупця, а
покупець - прийняти і сплатити на
умовах цього договору природний газ.

Пунктом 1.4 договору встановлено, що
обсяг поставок газу по цьому договору
зазначаються в додаткових угодах до
даного договору на кожен місяць окремо.

Загальна вартість газу, який продавець
передає покупцю по даному договору,
визначається загальною вартістю
об'ємів фактично переданого газу на
підставі актів приймання-передачі,
вказаних у п. 3.3 даного договору (п.1.5
договору).

Відповідно до п. 2.1 договору № ПГ/13-022
ціна та загальна вартість газу
визначається сторонами в додаткових
угодах, які є невід'ємною частиною
даного договору.

Згідно з пунктом 2.3 договору № ПГ/13-022
оплата вартості планових обсягів газу
проводиться на поточний рахунок
продавця у три етапи: 50% вартості газу -
проводиться у вигляді попередньої
оплати у термін до 27.02.2013 року; 25 %
вартості газу - до 25.03.2013 року; 25% - до
08.04.2013 року.

При порушенні покупцем строків
розрахунків, обумовлених п. 2.3 та п. 2.4
цього договору, продавець має право
нараховувати покупцю пеню за кожний
день прострочення в розмірі 0,1% від суми
заборгованості, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (п. 5.2 договору № ПГ/13-022).

Додатковою угодою № 01 від 26.02.2013 року до
договору № ПГ/13-022, сторони погодили, що
продавець зобов'язався передати, а
покупець оплатити та прийняти
природний газ, власного видобутку
березня 2013 року в кількості 1 200,000 тис.
куб.м. Ціна 1000 м.куб. газу, що
передається в період березня 2013 року
разом з ПДВ складає 4132,80 грн.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди,
загальна вартість природного газу
власного видобутку, який продавець
зобов'язується передати покупцю
складає суму 4 132 800,00 грн., крім того ПДВ
826 560,00 грн., разом з ПДВ 4 959 360,00 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач належним чином
виконав свої зобов'язання за договором
та поставив відповідачу у березні 2013
року природний газ в об"ємі 1200,000 тис.
куб.м загальною вартістю 4 959 360,00 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі природного газу.

Проте, відповідач, в порушення приписів
ст.ст. 525, 526 ЦК України оплатив вартість
отриманого природного газу із
порушенням строків, обумовлених п.2.3
договору.

У зв'язку із несвоєчасною оплатою
поставленого природного газу, позивач
керуючись ст.ст. 549, 625 ЦК України та п.5.2
договору нарахував відповідачу 132 052,34
грн. - пені та 30 811,05 грн. - 3% річних, які
суд апеляційної інстанції задовольнив
частково, стягнувши 87 817,35 грн. - пені та
21 953,25 грн. - 3 % річних.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у стягненні
пені в сумі 44 234,99 грн. та 3% річних в сумі
8 857,80 грн. суд апеляційної інстанції,
керуючись п. 2.4 договору № ПГ/13-022 та п. 2
акту прийому - передачі від 26.02.2013 року,
виходив з того, що остаточний
розрахунок повинен здійснюватись
протягом 3-х банківських днів з моменту
підписання актів приймання - передачі,
а їх підписання має бути здійснено до 12
числа місяця наступного за звітним і
відповідно здійснив перерахунок пені
та 3% річних з 13.04.2013 року.

Проте, з даним висновком суду
апеляційної інстанції не можна
погодитись з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, ст. 193 ГК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
господарські зобов`язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України встановлено,
що пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 653 ЦК України передбачено,
що у разі зміни договору зобов'язання
сторін змінюються відповідно до
змінених умов щодо предмета, місця,
строків виконання тощо.

Згідно ст. 654 ЦК України зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Таким чином, скасовуючи рішення
господарського суду першої інстанції,
Київський апеляційний господарський
суд не врахував, що умови визначені в
акті приймання - передачі не вносять
змін до договору купівлі - продажу
природного газу № ПГ/13-022 від 26.02.2013
року, а будь яких інших додаткових угод,
які б змінили порядок та строки
розрахунків за проданий природний газ,
погоджені у п.2.3 договору сторони не
укладали, а відповідно суд апеляційної
інстанції дійшов помилкового висновку
про наявність підстав для нарахування
пені та 3% річних з моменту закінчення
дванадцятиденного строку
встановленого для підписання актів
приймання - передачі газу.

Крім того, суд касаційної інстанції
відзначає, що місцевий господарський
суд дійшов вірних висновків про
наявність правових підстав для
задоволення позову повністю, оскільки
здійснений позивачем розрахунок пені
та 3% річних відповідає вимогам норм
чинного законодавства та умовам
укладеного між сторонами договору.

З урахуванням викладеного, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що оскаржувана постанова апеляційного
господарського суду зі справи
відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України
підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції за відсутності
передбачених законом підстав для його
зміни або скасування має бути залишено
в силі як таке, що відповідає
встановленим місцевим господарським
судом фактичним обставинам та прийняте
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Видобувна
компанія "Укрнафтобуріння"
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 року у
справі № 910/796/14 скасувати.

Рішення господарського суду міста
Києва від 25.02.2014 року з даної справи
залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екогазконтракт" (01033,
м. Київ, Голосіївський р -н, вул.
Короленківська, буд. 4К, офіс, 4, ) на користь Закритого
акціонерного товариства "Видобувна
компанія "Укрнафтобуріння" (01011, м. Київ,
вул. Панаса Мирного, 28, к. 34, ) 1 628,63 грн. судового збору за
подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду міста
Києва видати відповідні накази, згідно
із статтею 122 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий
М.М.Черкащенко

Судді
Б.М.Грек

Н.М.Нєсвєтова