ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.06.14р. Справа № 904/3161/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "РАЙФФАЙЗЕН ЛІЗИНГ
АВАЛЬ", м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"СКОРПІОН", с. Ранній Ранок,
Криворізький район, Дніпропетровська
область

про витребування майна з незаконного
володіння

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: Максимченко І. В.
представник, довіреність №20-12/13-3 від
20.12.2013р.

Богун С.П., представник,
дов. №07-04/14 від 07.04.2014р.

від відповідача: представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "РАЙФФАЙЗЕН ЛІЗИНГ
АВАЛЬ" звернулось до господарського
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО
"СКОРПІОН" про витребування майна з
незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором фінансового
лізингу №L1040-09/07 від 12.09.2007р., а саме
порушенням відповідачем строків
повернення предмету лізингу.

Ухвалою господарського суду від 13.05.2014
порушено провадження у справі, а
розгляд справи призначено на 10.06.2014р.

10.06.2014р. представник позивача до
судового засідання надав до канцелярії
господарського суду, супровідним
листом, документи для долучення до
матеріалів справи.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення поштового відправлення
(а.с.113), подав через канцелярію суду
клопотання про відкладення розгляду
справи, яким зазначив що не отримував
копії позовної заяви та не мав змоги
ознайомитися з позовними вимогами та
надати відзив на позов. Просив суд
зобов'язати позивача повторно
направити копію позовної заяви
відповідачу та відкласти розгляд
справи на іншу дату.

В судовому засіданні, суд дослідивши
матеріали справи, залишив без
задоволення клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи,
оскільки в матеріалах справи міститься
поштовий опис від 07.05.2014 року та
фіскальний чек пошти №2519 від 07.05.2014 р.,
які підтверджують відправку
зазначених документів (позовної заяви
з додатками) на адресу відповідача,
крім того відповідача було належним
чином повідомлено про слухання справи,
шляхом направлення на адресу
останнього ухвали суду про порушення
провадження у справі від 13.05.2014р., про що
свідчить відмітка представника
відповідача про отримання
вищевказаної ухвали 23.05.2014р. на
поштовому повідомленні, яке міститься
в матеріалах справи, у зв'язку з чим суд
вважає, що у відповідача було достатньо
часу для ознайомлення з матеріалами
справи та підготування відзиву та
заперечень на позов. Крім того,
отримання відповідачем позовної заяви
з додатками підтверджується
роздруківкою з офіційного інтернет
ресурсу "Укрпошта", де зазначено, що
вручено адресату особисто. (а.с.116)

Ухвалою господарського суду від
10.06.2014р. розгляд справи відкладено на
24.06.2014р.

24.06.2014р. представники позивача в
судовому засіданні надали пояснення по
справі, позові вимоги підтримали у
повному обсязі, просили суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, подав до
канцелярії суду клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з присутністю представника
відповідача в судовому засіданні
апеляційної інстанції, через що він не
може з'явитися в призначений ухвалою
час.

Суд вважає клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачем не доведено неможливість
участі іншого представника в судовому
засіданні, вказане клопотання
відповідними документами не
підтверджено. Крім цього, діючим
законодавством не обмежено коло осіб,
які можуть представляти сторону у
судовому процесі, господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні (п. 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р.).

Згідно із п.3.9.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи відповідно до
ч.1 ст.4 Господарського процесуального
кодексу України, ст.17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» при розгляді справи ч.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд зазначає, що
право особи на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку кореспондується з
обов'язком добросовісно користуватися
наданими законом процесуальними
правами, утримуватись від дій, що
зумовлюють затягування судового
процесу, та вживати надані
процесуальним законом заходи для
скорочення періоду судового
провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р.
Європейського суду з прав людини у
справі «Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Таким чином, суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
представника відповідача, оскільки
матеріали даної справи містять
достатньо доказів для прийняття
рішення по справі.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

24.06.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "РАЙФФАЙЗЕН ЛІЗИНГ
АВАЛЬ" (позивач - лізингодавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю
"СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО
"СКОРПІОН" (відповідач
-лізингоодержувач) укладено договір
фінансового лізингу №L1040-09/07 від
12.09.2007р., відповідно до умов якого
лізингодавець на підставі договору
купівлі-продажу (поставки)
зобов'язується придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу, без надання
послуг з управління та технічної
експлуатації, у тимчасове володіння та
користування за плату майно,
найменування, технічний опис, модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість якого зазначаються в
специфікації (додаток №2 до договору), а
лізингоодержувач зобов'язується
прийняти предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі на умовах цього
договору. (а.с.14-16)

Відповідно до укладеної між сторонами
специфікації від12.09.2007 року, предметом
лізингу є сіялка Great Plains 12м, 2007 року
випуску, серійний номер GP-YY1505.

На виконання укладеного між сторонами
договору позивач 12.09.2007 придбав предмет
лізингу за договором купівлі-продажу
№P1040-09/07.(а.с.9-13)

09.10.2007р. позивач передав у тимчасове
володіння та користування відповідачу
предмет лізингу, що підтверджується
актом приймання-передачі предмета
лізингу від 09.10.2007р., який підписано
повноважними представниками сторін та
скріплено печатками позивача та
відповідача. (а.с.25)

29.09.2009р. між позивачем та відповідачем
укладено угоду про внесення змін до
договору фінансового лізингу №L1040-09/07
від 12.09.2007р., у зв'язку з наявністю у
відповідача простроченою
заборгованістю за договором
фінансового лізингу №L1040-09/07 від
12.09.2007р. у розмірі 118081,68 грн. (а.с.26)

Відповідно до п.2 та п.6 угоди, сторони
погодили внести зміни до договору,
погодивши його та додатки 1,2 та 4 до
нього у новій редакції. Угода набрала
чинності з дня її підписання
уповноваженими представниками сторін.
З моменту підписання цієї угоди та
договору у новій редакції попередня
редакція договору втратила чинність.

29.09.2009 р. між позивачем та відповідачем
укладено договір фінансового лізингу
№LС1040-09/07 (№L1040-09/07 від 12.09.2007р). (а.с.27-31)

Відповідно до п.1.1 договору,
лізингодавець на підставі договору
купівлі-продажу (поставки)
зобов'язується придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу, без надання
послуг з управління та технічної
експлуатації, у тимчасове володіння та
користування за плату майно,
найменування, технічний опис, модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість якого визначаються в
специфікації (додаток №2 до цього
договору), а лізингоодержувач
зобов'язується прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі на умовах цього договору.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що
лізингоодержувач за цим договором
сплачує відсотки за фінансування
придбання предмета лізингу та поточні
лізингові платежі.

Відповідно до п. 4.3 договору, що
лізингоодержувач протягом строку
лізингу щомісячно сплачує
лізингодавцю авансом поточні
лізингові платежі, які розраховуються
на перший робочий день кожного
лізингового періоду за поточний місяць
та складаються з суми, що ставиться в
погашення вартості предмета лізингу та
комісії лізингодавця.

Пунктом 9.4 договору визначено, що
договір має додатки, що є його
невід'ємною частиною:- додаток №1 -
графік; - додаток №2 - специфікація
предмету лізингу; - додаток №3 - акт
приймання-передачі предмета лізингу
(форма); - додаток №4 - загальні умови
фінансового лізингу.

Пунктом 5.1 загальних умов фінансового
лізингу визначено, що лізингоодержувач
зобов'язується сплачувати лізингові
платежі. Датою сплати лізингового
платежу вважається дата зарахування
такого платежу на поточний рахунок
лізингодавця.

Відповідно до п. 5.3 загальних умов
фінансового лізингу, лізингоодержувач
сплачує поточні лізингові платежі
щомісяця авансом до 8 числа поточного
місяця з урахуванням пункту 5.4 цих
загальних умов фінансового лізингу на
підставі рахунку лізингодавця,
направленого на вказану в договорі
електронну адресу лізингоодержувача
або за допомогою факсимільного зв'язку.
У разі неотримання рахунку
лізингодавця до п'ятого числа
поточного місяця лізингоодержувач
зобов'язаний звернутися до
лізингодавця та отримати відповідний
рахунок самостійно.

Пунктом 5.4 загальних умов фінансового
лізингу встановлено, що
лізингоодержувач сплачує поточні
лізингові платежі починаючи з першого
періоду лізингу. Поточний лізинговий
платіж за перший період лізингу
лізингоодержувач сплачує авансом до
п'ятнадцятого числа поточного місяця
на підставі рахунку лізингодавця. У
разі неотримання рахунку лізингодавця
до 10 числа поточного місяця
лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до лізингодавця та отримати
відповідний рахунок самостійно. При
цьому, першим періодом лізингу
вважається календарний місяць, що
слідує за місяцем в якому предмет
лізингу був переданий
лізингоодержувачу за актом
приймання-передачі.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у
відповідача з вересня 2013р. року виникла
прострочена заборгованість по сплаті
лізингових платежів, строк
прострочення яких перевищує 30 днів.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач направив на адресу відповідача
вимогу за вих.№2163-12/13 від 23.12.2013р. в якій
просив відповідача погасити
прострочену заборгованість. До
зазначеної вимоги додано загальний
рахунок на сплату заборгованості та
розшифровку з зазначенням
заборгованості по кожному поточному
лізинговому платежу.

Відповідач відповіді на вимогу
позивачу не надав, прострочену
заборгованість за договором не
погасив.

Пунктом 6.1 договору визначено право
лізингодавця достроково в
односторонньому порядку розірвати цей
договір та/або витребувати у
лізингоодержувача предмет лізингу у
безспірному порядку у випадку, зокрема
не сплати лізингових платежів
(частково або у повному обсязі) та
прострочення сплати становить більше 30
днів (підпункт 6.1.2 пункту 6.1 договору
фінансового лізингу).

Згідно з пунктом 6.2 договору, яким
передбачено, що у випадку настання
зазначених у підпунктах 6.1.1-6.1.7 цього
договору обставин лізингодавець
письмово повідомляє про це
лізингоодержувача з зазначенням
строку для усунення таких порушень.
Якщо лізингоодержувач у встановлений
лізингодавцем строк не усуває вчинені
порушення, лізингодавець має право,
зокрема вилучити предмет лізингу за
рішенням суду (п. 6.2.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на адресу відповідача
направлено лист за вих.№75-01/2014 від
21.01.2014р., яким позивач повідомив
відповідача, що станом на 20.01.2013р.
прострочення сплати заборгованості
триває більше 30 днів, а тому позивач
відмовляється від договору лізингу з
31.01.2014 та вимагає повернути предмет
лізингу в строк до 31.01.2014. До
зазначеного листа було додано
позивачем загальний рахунок на сплату
заборгованості та розшифровку з
зазначенням заборгованості по кожному
поточному лізинговому платежу.

Пунктом 8.1.17 загальних умов визначено,
що у разі дострокового припинення дії
договору та/або прийняття
лізингодавцем рішення про повернення
предмету лізингу, лізингоодержувач
зобов'язаний здійснити за власний
рахунок доставку предмету лізингу з
усіма його складовими частинами,
обладнанням, документами та іншими
приналежностями, отриманими згідно
актів приймання-передачі, в придатному
для експлуатації стані. Предмет
лізингу повинен бути повернутий у
справному стані, а за ступенем зношення
повинен відповідати його зносу за час
користування при нормальних умовах
експлуатації. Крім того,
лізингоодержувач повинен сплатити
лізингодавцю платежі, визначені в
пунктах 10.3.2 цих загальних умов.

Відповідно до пункту 10.2 загальних умов,
договір достроково припиняється в
останній день місяця, в якому має місце,
зокрема направлення лізингодавцем
лізингоодержувачу письмового
повідомлення про прийняття
лізингоодержувачем рішення про
дострокове припинення договору (п. 10.2.1
загальних умов).

Відповідно до пункту 10.3 загальних умов
у разі дострокового припинення
договору при настанні зазначених в
пунктах 10.2 цих загальних умов обставин
лізингоодержувач зобов'язаний
повернути предмет лізингу
лізингодавцю за власний рахунок у
визначені лізингодавцем строки та
місце в межах території України.
Незалежно від цього лізингодавець має
право самостійно вилучити предмет
лізингу з місця зберігання
(знаходження) такого предмету лізингу
без будь-яких погоджень або дозволу
Лізингоодержувача з покладанням на
Лізингоодержувача понесених при цьому
витрат.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представників
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Судом встановлено, що відмова позивача
від укладеного між сторонами договору
фінансового лізингу вчинена 28.01.2014р.,
тобто в день, коли відповідач довідався
про відмову відповідача від укладеного
між сторонами договору, відповідно до
наявного в матеріалах справи поштового
повідомлення про вручення поштового
відправлення . (а.с.101)

Прострочення строку здійснення
відповідачем платежів з перевищення 30
денного терміну, встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи.

Господарським судом визнано, що
укладений між сторонами договір
фінансового лізингу припинив свою дію
31.01.2014р., у зв'язку з чим суд доходить до
висновку, що відповідач з 01.02.2014р. без
правових підстав володіє та
користується предметом лізингу.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" фінансовий лізинг
(далі по тексту-лізинг) - це вид
цивільно-правових відносин, що
виникають із договору фінансового
лізингу. За договором фінансового
лізингу (далі по тексту - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її
у користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Статтею 7 Закону України "Про
фінансовий лізинг" визначено, що
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів. Відмова
від договору лізингу є вчиненою з
моменту, коли інша сторона довідалася
або могла довідатися про таку відмову.

Пунктом 7 частини 2 статті 11 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
визначено, що у разі закінчення
строку лізингу, а також у разі
дострокового розірвання договору
лізингу та в інших випадках
дострокового повернення предмета
лізингу - повернути предмет лізингу у
стані, в якому його було прийнято у
володіння, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, обумовленому
договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
доводяться матеріалами справи, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Витребувати з незаконного володіння
товариства з обмеженою
відповідальністю
"СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО
"СКОРПІОН" (53054, Дніпропетровська
область, село Ранній Ранок, вул.
Набережна, буд.1, ) та
передати товариству з обмеженою
відповідальністю "РАЙФФАЙЗЕН ЛІЗИНГ
АВАЛЬ" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9,
корпус 5, офіс 101, )
наступне майно:

- сіялка Great Plains 12м., 2007 року випуску,
серійний номер GP-YY1505, у кількості 1
штука.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
"СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО
"СКОРПІОН" (53054, Дніпропетровська
область, село Ранній Ранок, вул.
Набережна, буд.1, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "РАЙФФАЙЗЕН ЛІЗИНГ
АВАЛЬ" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9,
корпус 5, офіс 101, ) 1827
грн.00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 25.06.2014р.