ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 5006/7/10/2012 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,суддів
:Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго"на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 16.05.2014 рокуу
справі за позовомПублічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго"доДП "Донецька
обласна дирекції з ліквідації збитків
вугледобувних, вуглепереробних
підприємств"простягнення коштів

В С Т А Н О В И
В:

у лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство "ДТЕК Донецькобленерго"
звернулось до господарського суду зі
скаргою на бездіяльність відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України, у
якій просило зобов'язати державного
виконавця Державної виконавчої служби
України подати органам Державного
казначейства оригінал ухвали про
затвердження мирової угоди
господарського суду Донецької області
по справі № 5006/7/10/2012 від 03.07.2012 року із
супровідним листом та матеріалами
виконавчого провадження, на виконання
приписів ст. 4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень".

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 03.04.2014 року у задоволенні
скарги ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"
відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 16.05.2014 року
ухвалу суду першої інстанції залишено
без змін.

Постановлені судами рішення оскаржено
у касаційному порядку і ухвалою Вищого
господарського суду України від 16.06.2014
року порушено касаційне провадження у
справі за касаційною скаргою
стягувача, у якій він посилається на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і просить оскарженні судові рішення
скасувати, прийнявши нове рішення, яким
скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника стягувача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи,
судова колегія вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", протягом десяти днів з
дня встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини
першої статті 47 Закону України "Про
виконавче провадження", крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

Із наявних у справі матеріалів
вбачається, що постановою від 08.04.2013
року державним виконавцем відкрито
виконавче провадження з виконання
ухвали у справі № 5006/7/10/2012 від 03.07.2012
року щодо стягнення з боржника 67 445 873,34
грн. боргу та вчинено дії з розшуку
майна, направлено запити до
відповідних органів, в подальшому
прийнято постанову від 25.03.2014 року про
арешт всього майна боржника - ДП
"Донецька обласна дирекції з
ліквідації збитків вугледобувних,
вуглепереробних підприємств" і
оголошено заборону на його відчуження.

Постановою від 27.03.2014 року виконавче
провадження з примусового виконання
ухвали у справі № 5006/7/10/2012 від 03.07.2012
року приєднано до зведеного
виконавчого провадження № 42744813, що
знаходиться в провадженні відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

На час розгляду скарги судом 03.04.214 року
зведене виконавче провадження
розпочате лише 27.03.2014 року, дії щодо
виявлення майна, на яке може бути
звернено стягнення не завершено і
підстави для повернення виконавчого
документа стягувачу відповідно до п.п
2-4, 9 частини 1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" відсутні, що
виключає обов'язок виконавця вчинити
дії згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", а тому суд першої
інстанції та апеляційний
господарський суд прийшли до
правильного висновку щодо
безпідставності скарги, правомірно
відмовили у її задоволені, і підстав
для скасування чи зміни судових рішень
за мотивів, наведених у касаційній
скарзі, судова колегія Вищого
господарського суду України не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
16.05.2014 року - без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко