ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"20" травня 2014 р.
Справа № 911/1202/14

За позовом публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.
Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
Київська обл., Білоцерківський

р-н, с. Фурси

про стягнення 65409,58 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача - Дідовець Р. С., довіреність
№1434/13 від 30.09.2013,

Відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської
області з позовною заявою звернулось
публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" (далі - Позивач)
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(далі - Відповідач) про стягнення 65409,58
грн, з яких 57724,52 грн основного боргу по
кредиту, 7237,96 грн процентів за
користування кредитом, 245,78 грн пені за
прострочення погашення кредиту та 201,32
грн пені за прострочення сплати
процентів за користування кредитом.

Позивач в обґрунтування заявлених
позовних вимог посилається на
порушення фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 умов Кредитного Договору
№010/P1-01-09-1-0/12/33 від 16.07.2013 (далі -
Кредитний договір).

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 10.04.2014 порушено провадження
у справі №911/1202/14 та призначено її до
розгляду на 29.04.2014 о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 29.04.2014 у зв'язку з неявкою
Відповідача розгляд справи відкладено
на 20.05.2014.

Відповідач у судові засідання жодного
разу не з'явився, відзив на позовну
заяву та витребувані судом документи
не подав, про причину неявки суд не
повідомив.

Враховуючи, що Відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, що зокрема
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення №756 від 11.04.2014 (за
вх.суду №7257/14 від 22.04.2014) та №108 від
30.04.2014 (за вх.суду №8676/14 від 13.05.2014), явка
Відповідача обов'язковою не
визнавалась і його відсутність не
перешкоджає всебічному, повному та
об'єктивному розгляду всіх обставин
справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст.75 ГПК України.

Згідно ст.85 ГПК України у судовому
засіданні 20.05.2014 оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника Позивача, суд

встановив:

Між публічним акціонерним товариством
"Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(Позичальник) укладено Кредитний
Договір №010/P1-01-09-1-0/12/33 від 16.07.2013.

Пунктом 1.1. Кредитного договору
встановлено, що відповідно до умов
Договору Кредитор зобов'язується
надати Позичальнику кредитні кошти в
формі невідновлювальної кредитної
лінії з лімітом кредитування в сумі
66000,00 грн, а Позичальник зобов'язується
використати кредит за цільовим
призначенням, повернути Кредитору суму
кредиту, сплатити проценти за
користування кредитом та комісії, а
також виконати інші обов'язки,
визначені Договором. Під
«невідновлювальною кредитною лінією»
сторони розуміють форму видачі кредиту
частинами (траншами), при якій після
отримання Позичальником повної суми
кредитних коштів подальша видача
кредитних коштів Позичальнику
припиняється незалежно від фактичної
суми заборгованості за кредитом
протягом строку дії Договору.

Додатковою угодою №010/Р1-01-09-1-0/12/33/1 від
18.07.2013 до вказаного Договору внесені
зміни до п.1.1 Кредитного договору
згідно яких надання Позичальнику
кредитних коштів в формі
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитування здійснюється в
сумі 62982,07 грн.

Згідно з п.1.3. Кредитного договору
кредит надається Позичальнику на
погашення боргових зобов'язань, які
виникли згідно умов кредитного
договору №011/80460/83354 від 10.07.2012,
укладеного між Позичальником та
Кредитором.

Пунктами 2.1., 2.2. Кредитного договору
сторони погодили, що протягом всього
строку фактичного користування
кредитом Позичальник зобов'язаний
сплачувати щомісяця Кредитору
проценти, розмір яких розраховується
на основі фіксованої процентної ставки
в розмірі 24% річних на рахунок
нарахованих доходів Кредитора НОМЕР_2 в
КРД АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Нарахування процентів за кредитом
здійснюється не рідше одного разу на
місяць, виходячи з фактичної кількості
днів у місяці та році. Проценти
нараховуються на залишок фактичної
заборгованості Позичальника за
кредитом протягом всього строку
користування кредитом. При розрахунку
процентів враховується день видачі
кредиту (частини кредиту); останній
день строку користування кредитом не
враховується.

Як зазначається в п.4.2 Кредитного
договору Позичальник здійснює
повернення кредиту та сплату процентів
щомісячно ануїтентними (однаковими)
платежами в розмірі згідно з Графіком
погашення заборгованості, що є
Додатком №1 до Кредитного договору.
Ануїтентний платіж включає в себе
повернення частини основної суми
Кредиту та сплату процентів за його
користування.

Відповідно до п.4.5. Кредитного договору
при простроченні повернення Кредиту
проценти нараховуються за весь строк
фактичного користування кредитом на
суму фактичної заборгованості, в тому
числі, протягом строку такого
прострочення, та підлягають сплаті
додатково до сум, передбачених
Графіком.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору
кінцевий термін погашення кредиту
Позичальником - 15.07.2015 (останній день
строку користування кредитом, в який
Позичальник має здійснити остаточне
погашення будь-якої заборгованості).

Судом досліджено, що Позивач свої
зобов'язання виконав в повному обсязі,
надавши Відповідачу кредитні кошти в
сумі 62982,07 грн, що підтверджується
банківською випискою з рахунку
Відповідача, відкритого у публічному
акціонерному товаристві "Райффайзен
Банк Аваль", за 18.07.2013, копія якої додана
до матеріалів позовної заяви.

Відповідач в порушення свої договірних
зобов'язань повернення кредитних
коштів в установлений Кредитним
договором строк не здійснює, внаслідок
чого Позивач на підставі п.7.1.3.
Кредитного договору, яким передбачено
право Кредитора вимагати дострокового
виконання Позичальником зобов'язань за
цим Договором, звернувся до суду з
вимогою про стягнення всієї суми
кредиту за вирахуванням коштів в сумі
5257,55 грн, сплачених Відповідачем в
рахунок погашення кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин
за кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 "Позика" глави 71
ЦК України, якщо інше не встановлено
параграфом 2 "Кредит" і не випливає із
суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В абзаці 1 ч.1 ст. 530 ЦК України зазначено
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з банківських виписок з
рахунку Відповідача, відкритого у
публічному акціонерному товаристві
"Райффайзен Банк Аваль", за загальний
період з 16.07.2013 по 24.04.2014, копії яких
додані до матеріалів справи,
Відповідач погасив отриманий кредит
лише в сумі 5257,55 грн, внаслідок чого
заборгованість Відповідача по
погашенню основної суми кредиту, з
урахуванням часткових проплат,
становить 57724,52 грн.

Позивачем до матеріалів справи додана
копія вимоги адресована Відповідачу
від 19.02.2014 за №114-0-4-00/7/47 про дострокове
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором щодо повернення
Відповідачем суми заборгованості у
30-денний термін з дати вимоги. Вказана
вимога залишена Відповідачем без
задоволення.

Враховуючи, що Відповідач станом на
день вирішення спору борг по кредиту в
сумі 57724,52 грн не погасив, розмір
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога Позивача про
стягнення з Відповідача основної
заборгованості по кредиту в розмірі
57724,52 грн є правомірною, обґрунтованою
і підлягає задоволенню.

Також Позивач заявляє до стягнення з
Відповідача проценти за користування
кредитом в сумі 7237,96 грн за загальний
період з 18.07.2013 по 16.02.2014 з врахуванням
часткових проплат Відповідача.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України

Розрахунок процентів, здійснений
Позивачем, Відповідачем не оспорений,
на думку суду, є арифметично вірним,
тому вимога Позивача про стягнення з
Відповідача 7237,96 грн процентів за
користування кредитом підлягає
задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням
Відповідачем своїх грошових
зобов'язань за Кредитним договором
Позивачем нарахована пеня за
прострочення погашення кредиту в сумі
245,78 грн та пеня за прострочення сплати
процентів в сумі 201,32 грн за загальний
період з 16.09.2013 по 16.02.2014.

Як зазначено в ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

В ч.2 ст.217 ГК України зазначається, що у
сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Відповідно до ст.230 ГК України
визначено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Як передбачено п.10.2.1. Кредитного
договору Позичальник на вимогу
Кредитора сплачує останньому за кожен
календарний день прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за Договором - пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, від суми простроченого
платежу за кожен календарний день
прострочення. Розрахунок пені
здійснюється починаючи з наступного
календарного дня після дати, коли
відповідне грошове зобов'язання мало
бути виконаним.

Враховуючи, що подані Позивачем
розрахунки пені здійснені з
урахуванням розміру подвійної
облікової ставки НБУ, вимог ч.6 ст.232 ГК
України щодо обмеженого строку
перерахування штрафних санкцій,
термінів виникнення зобов'язань по
оплаті кредиту та процентів згідно
Графіка погашення заборгованості,
часткових проплат Відповідача,
Відповідачем не оспорені та, на думку
суду, є арифметично вірними, вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
пені за прострочення погашення кредиту
в сумі 245,78 грн та пені за прострочення
сплати процентів за користування
кредитом в сумі 201,32 грн підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
57724,52 грн основного боргу по кредиту,
7237,96 грн процентів за користування
кредитом, 245,78 грн пені за прострочення
погашення кредиту та 201,32 грн пені за
прострочення сплати процентів за
користування кредитом є
обґрунтованими, документально
підтвердженими, Відповідачем не
запереченими та належним чином не
спростованими, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України
відшкодування понесених Позивачем
витрат по сплаті судового збору
покладається судом на Відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9,
код 14305909) 57724,52 грн (п'ятдесят сім тисяч
сімсот двадцять чотири гривні
п'ятдесят дві копійки) основного боргу
по кредиту, 7237,96 грн (сім тисяч двісті
тридцять сім гривень дев'яносто шість
копійок) процентів за користування
кредитом, 245,78 грн (двісті сорок п'ять
гривень сімдесят вісім копійок) пені за
прострочення погашення кредиту, 201,32
грн (двісті одну гривню тридцять дві
копійки) пені за прострочення сплати
процентів за користування кредитом та
1827,00 грн (одну тисячу вісімсот двадцять
сім гривень сорок чотири копійки)
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено « 20» червня 2014
року

Суддя
О.О.Третьякова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.