ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Справа № 911/4745/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.суддів
:Бондар С.В., Грека Б.М., - (доповідача у
справі)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламна агенція
"Самміт"

на постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 15.04.14

у справі№ 911/4745/13господарського
судуКиївської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламна агенція
"Самміт"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Пак
Сервіс"простягнення сумиза участю
представників від:позивачаСнідевич
О.С. (дов. від 27.01.14)відповідачаРудь А.В.
(дов. від 11.02.14)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рекламна агенція
"Самміт" звернулось до господарського
суду Київської області з позовом про
стягнення із Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Пак Сервіс" 112516
грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 03.02.14 (суддя
Наріжний С.Ю.) позов задоволено
повністю з посиланням на те, що
передплата відповідачем отримана, але
товар не поставлений.

За результатом апеляційного перегляду
справи Київський апеляційний
господарський суд (колегія суддів у
складі: головуючого-судді Чорногуза
М.Г., суддів: Агрикової О.В., Рудченка
С.Г.) 15.04.14 прийняв постанову, якою
рішення частково скасував та відмовив
у позові в частині стягнення 95231,50 грн.,
в решті рішення залишив без змін. В
частині скасування рішення, постанова
обґрунтована тим, що товар на цю суму
був поставлений відповідачем та
отриманий позивачем.

Не погоджуючись із постановою, позивач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить її скасувати, рішення
залишити без змін. В обґрунтування
вимог касаційної скарги скаржник
посилається на невірну оцінку
апеляційним судом накладної №4 від
08.07.11 та акту-претензії від 14.07.11.

Відповідач надав відзив на касаційну
скаргу, в якому заперечує проти доводів
скаржника, постанову апеляційного суду
просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги та відзиву на неї,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 28.04.11 між ТОВ
"Укр-Пак Сервіс" та ТОВ "РА "Самміт"
укладено договір постачання продукції
№ 25 (а.с. 6-7).

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник постачає і передає у
власність Замовника поліетиленову
продукцію, згідно видаткових накладних
на кожну окрему партію продукції, і
оригінал-макетові, затверджуваному для
кожної окремої партії продукції, які є
невід'ємними додатками до даного
договору. Найменування продукції, її
асортимент, кількість та інші умови
визначається сторонами у додатках до
даного договору, які є невід'ємними
частинами даного договору.

Пунктом 2.1. договору сторони погодили,
замовник зобов'язується передати
Постачальникові затверджений
оригінал-макет. Згідно п. 2.4. договору,
термін виготовлення і постачання
продукції: протягом 24 (двадцять
чотирьох) робочих днів з моменту
виконання умов, передбачених п. 2.1. і п.
3.2. даного договору. Оплата продукції
здійснюється в безготівковому порядку
шляхом передоплати 50% вартості
продукції (п. 3.2. Договору).

Після затвердження оригіналу-макету,
позивачем перераховано відповідачу
грошові кошти на загальну суму 113107,50
грн., що сторонами не заперечується.

Задовольняючи позов за відсутності
відповідача, місцевий господарський
суд виходив з того, що відповідачем
поставлено продукцію лише частково, а
саме на суму 591,92 грн., іншу частину
замовленої продукції, за твердженням
позивача, відповідач не поставив, тому
з відповідача стягнуто 112516 грн.

Втім, з таким висновком не погодився
суд апеляційної інстанції, який позов
задовольнив лише в частині стягнення
17284,50 грн. (не отовареної передплати),
пославшись на наступне. Крім поставки
на суму 591,92 грн., що визнається
позивачем, відповідач також поставив
продукцію в кількості 160 упаковок по 700
штук всього 112 000 штук на загальну суму
94640 грн., що підтверджується видатковою
накладною № 00066 від 07.07.11. Вказана
накладна підписана ТОВ "Ост-Вест
Експрес" (підприємство, яке здійснювало
обслуговування складу позивача).
Передача поставленої продукції
зберігачем позивачу підтверджується
накладною № 4 від 08.07.11 (а.с. 77).

Скаржник вважає висновки апеляційного
суду помилковими, оскільки по-перше,
відповідно до акту-претензії (а.с.79),
продукція виготовлена відповідачем з
численними недоліками; по-друге, за
накладною №00066 від 07.07.11 продукція
отримана не позивачем, а ТОВ
"Ост-Вест-Експрес", який є
відповідальним зберігачем позивача; а
по-третє, накладна № 4 від 08.07.11
видавалася зберігачу для повернення
продукції, а відтак, не підтверджує
отримання товару позивачем.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає за необхідне
судові акти у справі скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом до п.2.11-2.13 договору №25 від
28.04.11, у випадку виявлення недоліків
поставленого товару сторонами
складається акт, який є підставою для
заміни товару постачальником власними
силами та за власний рахунок, або за
власний рахунок забрати неякісну
продукцію та компенсувати її вартість.

Відповідно до приписів ст. 678
Цивільного кодексу України, покупець,
якому переданий товар неналежної
якості, має право, незалежно від
можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором: пропорційного
зменшення ціни; безоплатного усунення
недоліків товару в розумний строк;
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до акту-претензії №1407 від
14.07.11 (а.с.79), продукція виготовлена
відповідачем з численними недоліками.
Відповідач, хоч і заперечив проти
недоліків, втім, доказів зворотного
(належної якості продукції не надав).

Хоча як умови договору (п.2.11-2.13), так і
приписи законодавства (ст. 678
Цивільного кодексу України), не
вимагають від позивача фактичного
повернення неякісного товару
постачальнику, відносячи це на рахунок
відповідача (п.2.13 договору).

Втім, судами ці обставини не
досліджувалися. Так, місцевий суд
взагалі не досліджував питання якості
продукції, а апеляційний суд, хоча і
згадав про наявність акту №1407, не дав
йому належної правової оцінки в
контексті п.2.13 договору, чим були
порушені приписи ст.ст. 43 та 99
Господарського процесуального кодексу
України.

За таких обставин Вищий господарський
суд позбавлений можливості ухвалити
рішення по суті спору, так як не всі
обставини справи є з'ясованими, а
відтак, спір стосується не
правозастосування, а встановлення
обставин справи, що не відноситься до
компетенції Вищого господарського
суду України. Тому ухвалені у справі
судові акти підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий розгляд
до місцевого господарського суду.

При новому розгляді, суду слід
з'ясувати наведені в цій постанові
обставини справи, дослідити наявні у
справі докази, дати їм, та доводам
сторін належну правову оцінку та
ухвалити законне та обґрунтоване
рішення. Під час нового розгляду справи
суду слід врахувати, що рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального закону і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, а обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, підтвердженими в судовому
засіданні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рекламна
агенція "Самміт" задовольнити частково,
рішення господарського суду Київської
області від 03.02.14 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 15.04.14 у справі
№911/4745/13 скасувати, справу направити на
новий розгляд до господарського суду
Київської області.

Головуючий - суддя В.І.
Дерепа

Судді С.В. Бондар

Б. М. Грек