м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/8345/14 17.06.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Європейський страховий
альянс»ДоПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» Провідшкодування шкоди в
порядку регресу в сумі 7 264,72 грн.
Суддя Домнічева І.О.
від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;
від відповідача: не з'явились.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Європейський страховий альянс»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» про відшкодування
шкоди в порядку регресу в сумі 7
Ухвалою від 07.05.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 22.05.2014 р.
Ухвалою від 22.05.2014 р. розгляд
справи відкладено на 17.06.2014 р.
Представник відповідача в
призначене судове засідання повторно
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками «адресат вибув», «адресат
відсутній» і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій (п. 4
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році»,
п. 11 інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
№ 01-8/123 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»,
п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного
суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
В судовому засіданні 17.06.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

При розгляді матеріалів справи
встановлено, що:

21.03.2013 р. між позивачем та
Товариством з обмежено
відповідальністю «Бріс» ЛТД було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
1037907.

Предметом даного договору є
страхування майнових інтересів
потерпілого, пов'язані з експлуатацією
наземного транспортного засобу -
автомобіля «Шевроле», д.р.н. НОМЕР_2.

17.12.2013 р. о у місті Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю застрахованого автомобіля та
автомобіля «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_2

Відповідно до Постанови
Оболонського районного суду міста
Києва від 20.01.2014 р., ДТП сталася в
результаті порушення ОСОБА_2 Правил
дорожнього руху України та останнього
було визнано винним у вчиненні
правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Відповідно до Звіту
автотоварознавчого дослідження № 15/14
від 03.02.2014 р., вартість матеріального
збитку склала 7 774,72 грн. та була
виплачена страхувальнику, що
підтверджується видатковим касовим
ордером.

Відповідно до статті 27 Закону
України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу
України, шкода завдана неправомірними
діями майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
передбачене, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається, на момент вказаної
ДТП, цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК
«Статус», відповідно до Поліса
№ АС/0818719, франшиза за яким
становить 510,00 грн., а ліміт
відповідальності за шкоду майну - 50 000,00
грн.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний відшкодувати на користь
позивача збитки у розмірі 7 774,72 грн. -
510,00 грн. = 7 264,72 грн.

Отже, за таких обставин вимоги
позивача обґрунтовані,
підтверджуються матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 49, 82 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» (02218, м. Київ, вул. Райдужна, 59-Б,
офіс 3; ) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» (01135, м.
Київ, вул. Г. Андрющенка, 4-Г; ) 7 264 (сім тисяч двісті шістдесят
чотири) грн. 72 коп. страхового
відшкодування та 1 827 (одну тисячу
вісімсотсот двадцять сім) грн. 00 коп.
суму судового збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.06.2014 р.

Суддя
І.О.
Домнічева