ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 червня 2014 р.
Справа № 5/30/2012/5003

Господарський суд Вінницької області у
складі:

головуючого судді Стефанів Т. В.,
суддів: Банасько О. О., Лабунська Т. І.,

розглянувши заяву ТзОВ "Атлантік Оіл"
(вул. Кіквідзе, 13, м. Київ, ідент.номер
35533636) вх.канц.№ 08-48/208/13 від 14.10.2013 р. про
стягнення з боржника грошових коштів у
сумі 3 000 000 грн. у справі № 5/30/2012/5003

за заявою: товариства з обмеженою
відповідальністю "БСТ",

вул. Суворова, 14/12, кв. 11, м.
Київ, 01010

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Індар",

вул. Тарногородського, 21, м.
Вінниця, 21022

про банкрутство

за участю представників :

ПрАТ "По виробництву інсулінів "Індар",
Кучерява І. П., за довіреністю;

ТзОВ "Атлантік-Оіл" - не з'явився;

арбітражний керуючий (ліквідатор),
Гонта О. А., за посвідченням

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів
господарського суду Вінницької
області у складі: головуючого судді
Стефанів Т. В., суддів: Банасько О. О.,
Лабунська Т. І. перебуває справа №
5/30/2012/5003 за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю "БСТ", м.
Київ про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Індар", м. Вінниця.

Провадження у справі перебуває на
стадії ліквідаційної процедури.
Зокрема постановою суду від 06.08.2013 р.
визнано ТзОВ "Торговий дім "Індар"
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру строком на дванадцять
місяців, призначено ліквідатором
арбітражного керуючого Гонту О. А.

Ухвалою від 23 червня 2014 р. судом заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантік Оіл" (вул.
Кіквідзе, 13, м. Київ, ідент.номер 35533636)
вх.канц.№ 08-48/208/13 від 14.10.2013 р. про
стягнення з боржника грошових коштів у
сумі 3 000 000 грн у справі №5/30/2012/5003
призначено до розгляду на 27.06.2014 р.

У судове засідання 27.06.2014 р. з'явились
представник ПрАТ "По виробництву
інсулінів "Індар", арбітражний керуючий
(ліквідатор) Гонта О. А., які проти
задоволення заяви ТзОВ "Атлантік-Оіл"
заперечили. Представник ТзОВ
"Атлантік-Оіл" в судове засідання 27.06.2014
р. не з'явився, про час, місце та дату
розгляду заяви заявник (ТзОВ
"Атлантік-Оіл") був повідомлений
завчасно та належним чином ухвалою від
23.06.2014 р. та електронним повідомленням,
про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", п.20.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
24.10.2011 р. "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" місцезнаходження
юридичної особи визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Крім того, суд приймає до уваги зміст п.4
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
року за № 01-8/1228 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році", п. 11 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2007 року за № 01-8/123 "Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році", в яких наголошується,
що до повноважень господарських судів
не віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Отже, судом вчинено усі можливі дії для
належного та своєчасного повідомлення
ТОВ «Атлантік-Оіл» про час і місце
розгляду заяви.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до
висновку про розгляд справи за
відсутності заявника - ТзОВ
"Атлантік-Оіл", за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення арбітражного
керуючого (ліквідатора) боржника,
представника кредитора, дослідивши
подану заяву та заперечення на неї, суд
прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі- Закон про банкрутство) визначено,
що провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

В силу положень ч. 2 ст. 4-1 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону про
банкрутство банкрутство - визнана
господарським судом неспроможність
боржника відновити свою
платоспроможність за допомогою
процедур санації та мирової угоди і
погасити встановлені у порядку,
визначеному цим Законом, грошові
вимоги кредиторів не інакше як через
застосування ліквідаційної процедури.

Абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону про банкрутство
визначено, що кредитор - юридична або
фізична особа, а також органи доходів і
зборів та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника.

До суду надійшла 14.10.2013 р. заява ТзОВ
"Атлантік-Оіл", про задоволення вимог
забезпеченого кредитора та стягнення з
боржника 3 000 000, 00 грн. На підтвердження
наявної заборгованості заявником до
заяви додано копії договорів застави
укладених між ТзОВ «Торговий дім
«Індар» та ТзОВ «Атлантік-Оіл», копію
витягу з реєстру обтяжень рухомого
майна від 21.08.2013 р.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону про
банкрутство в редакції від 22 грудня 2011
року правочини (договори) або майнові
дії боржника, які були вчинені
боржником після порушення справи про
банкрутство або протягом одного року,
що передував порушенню справи про
банкрутство, можуть бути відповідно
недійсними або спростовані
господарським судом у межах
провадження у справі про банкрутство
за заявою арбітражного керуючого або
конкурсного кредитора

З урахуванням наведеного, арбітражний
керуючий 04 грудня 2013 року звернулась до
господарського суду Вінницької
області з заявою №02-10/702 від 03 грудня 2013
року про визнання недійсними договорів
(на які ТОВ «Атлантік - Оіл» посилається
у своїй Заяві про задоволення вимог
забезпеченого кредитора).

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 24 грудня 2013 року
Установчий договір про створення
товариства з обмеженою
відповідальністю, укладений 06 вересня
2012 року між ТзОВ «Торговий Дім «Індар»
() та ТзОВ «Атлантік-Оіл»
(), Договір застави
№06-09/12/1, укладений 06 вересня 2012 року між
ТзОВ «Торговий Дім «Індар» () та ТзОВ «Атлантік-Оіл» (), Договір застави №06-09/12/2,
укладений 06 вересня 2012 року між ТзОВ
«Торговий Дім «Індар» ()
та ТзОВ «Атлантік-Оіл» (), Договір застави №06-09/12/3,
укладений 06 вересня 2012 року між ТзОВ
«Торговий Дім «Індар» ()
та ТзОВ «Атлантік-Оіл» (), Договір застави №06-09/12/4,
укладений 06 вересня 2012 року між ТзОВ
«Торговий Дім «Індар» ()
та ТзОВ «Атлантік-Оіл» ()
визнано недійсними у зв'язку з тим, що
зміст вищевказаних договорів
суперечить вимогам законодавства,
зокрема, вимогам ст. ст. 13, 20 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ч.ч. 1,2,3 ст.203
ЦК України.

Зазначену ухвалу господарського суду
Вінницької області від 24.12.2013 р.
Рівненським апеляційним господарським
судом, переглянуто в апеляційному
порядку, за наслідком якого (перегляду)
апеляційну скаргу ТзОВ «Атлантік-Оіл»
залишено без задоволення, а ухвалу від
24.12.2013 р. - залишено без змін.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. ст. 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012р. "Про судове рішення" рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Заявник належними та допустимими
доказами наявність заборгованості в
розмірі 3000000,00грн перед ТзОВ "ТД "Індар"
не довів, навпаки, в процесі розгляду
справи судом встановлено
протиправність укладених між ТзОВ
«Торговий дім «Індар» та ТзОВ
«Атлантік-Оіл» договорів на які ТзОВ
«Атлантік - Оіл» посилається у своїй
Заяві про задоволення вимог
забезпеченого кредитора та стягнення
3000000,00 грн, а відтак, розглянувши подані
документи і матеріали, дослідивши
заяву ТзОВ «Атлантік - Оіл», заслухавши
учасників у справі про банкрутство,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються заяви, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення заяви по суті, суд дійшов до
висновку про відмову в задоволенні
заяви ТзОВ «Атлантік - Оіл» (вул.
Кіквідзе, 13, м. Київ, ідент.номер 35533636)
вх.канц.№ 08-48/208/13 від 14.10.2013 р. про
стягнення з боржника грошових коштів у
сумі 3 000 000 грн по справі № 5/30/2012/5003.

Керуючись, статтями 4-1, 4-5, 22, 33, 34, 36, 115
ГПК України, ч. 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції, чинній з 19.01.2013 р.), суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Атлантік
Оіл" (вул. Кіквідзе, 13, м. Київ,
ідент.номер 35533636) вх.канц.№ 08-48/208/13 від
14.10.2013 р. про задоволення вимог
забезпеченого кредитора та стягнення з
боржника грошових коштів у сумі 3 000 000
грн по справі № 5/30/2012/5003 відмовити.

Ухвалу надіслати рекомендованим
листом згідно переліку.

Головуючий суддя
Стефанів Т.В.

Судді
Банасько О. О.

Лабунська Т. І.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ТзОВ "БСТ" - вул. Суворова, 14/12, кв. 11, м.
Київ, 01010;

3 - ТзОВ "Торговий дім "Індар" - вул.
Тарногородського, 21, м. Вінниця, 21022;

4 - Арбітражний керуючий (ліквідатор) -
Гонта О. А.;

5 - ТзОВ "Атлантік Оіл", вул. Кіквідзе, 13,
м. Київ.