м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6679/14 03.06.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Альфа-Метал-Компані»

до публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 123 753,11 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Кіцаєв П.К. (за
довіреністю)

від відповідача Кисельов Є.В. (за
довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Альфа-Метал-Компані» звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» про стягнення 123
753,11 грн. (122 454,88 грн. основного боргу, 563,51
грн. річних та 734,72 грн. інфляційних).

Позовні вимоги мотивовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору № 20/2886-МТР в частині
повної та своєчасної оплати за
поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 15.04.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/6679/14 та
призначено її до розгляду на 20.05.2014 р

У вказаному судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги, надав усні пояснення по
справі.

Представником відповідача заявив
усне клопотання про відкладення
розгляду справи для надання можливості
укладення з позивачем мирової угоди,
надав усні пояснення по справі.

Суд задовольнив вказане
клопотання.

20.05.2014 р. у судовому засіданні
було оголошено перерву до 03.06.2014 р. на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію суду 03.06.2014 р. від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву, в якому відповідач проти позову
заперечує. Зокрема відповідач
зазначив, що строк оплати за
поставлений товар не настав, крім того
відповідач зазначив, що борг було
сплачено 20.05.2014 р.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив, надав
усні пояснення по суті заявлених вимог.

У судовому засіданні 03.06.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

18.12.2013 р. між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Метал-Компані» (далі - продавець)
та публічним акціонерним товариством
«Укрнафта» (далі - покупець) було
укладено договір купівлі-продажу №
20/2886-МТР (далі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору
продавець передає, а покупець приймає
та оплачує продукцію, іменовану надалі
товар, відповідно до додатку, що є його
невід'ємною частиною.

Номенклатура та кількість товару
повинні відповідати додатку (п. 2.1
Договору).

Згідно з п. 3.2 Договору датою
поставки товару вважається дата
підписання акту прийому-передачі
товару, якщо виникла необхідність його
складання (за вимогою однієї із
сторін), в інших випадках - відмітка про
отримання на товаросупровідних
документах.

Загальна вартість Договору
визначається загальною вартістю
товару відповідно до додатку, що є його
невід'ємною частиною (п. 4.2 Договору).

Покупець проводить оплату товару
на умовах, зазначених у додатку, що є
його невід'ємною частиною (п. 5.2
Договору).

Згідно з п. 5 Додатку до договору
оплата товару здійснюється по факту
поставки.

Відповідно до видаткових
накладних № 47101 від 29.01.2014 р. на суму 103
411,36 грн., № 47201 від 29.01.2014 р. на суму 4 555,04
грн., № 10502 від 06.02.2014 р. на суму 11 885,60
грн., № 14002 від 07.02.2014 р на суму 2 602,88 грн.
позивач поставив відповідачу товару на
загальну суму 122 454,88 грн..

У порушення умов Договору
відповідач грошові кошти в розмірі 122
454,88 грн. за поставлений товар позивачу
на момент звернення з позовом до суду
не сплатив.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Суд дійшов висновку про те, що у
відповідача на момент звернення
позивача з позовом до суду залишилась
неоплаченою заборгованість в розмірі
122 454,88 грн.

Провадження у справі в частині
стягнення з відповідача коштів в сумі
122 454,88 грн. підлягає припиненню у
зв'язку з відсутністю предмету спору на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
оскільки останні були сплачені
відповідачем позивачу 20.05.2014 р., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

З огляду на викладене, на момент
прийняття рішення борг в розмірі 122 454,88
грн. відповідачем сплачено, а предмет
спору в цій частині позовних вимог
відсутній.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відповідно до абзацу першого п. 4.4.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (далі - Постанова)
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

У абзаці четвертому п. 4.4. Постанови
зазначено, що припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження у
справі, то зазначена обставина тягне за
собою відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з позовом до
Господарського суду м. Києва 11.04.2014 р.,
про що свідчить відбиток поштового
штемпеля на позовній заяві.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 122 454,88 грн., яка
була сплачена відповідачем після
звернення до суду з позовом, підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача 563,51 грн. річних
та 734,72 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Твердження відповідача стосовного
того, що строк оплати за вказаним
Договором не на настав, спростовується
тим, що у згідно з п. 5 Додатку до
Договору, що є його невід'ємною
частиною, оплата товару здійснюється
по факту поставки.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 712
Цивільного кодексу України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

У п. 1.7 постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України від 17.12.2013
р. № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» зазначається,
Якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору.

Відповідно до розрахунку суду розмір 3%
річних становить 563,96 грн., інфляційних -
3444,90 грн. Оскільки підстави для
стягнення більших сум, ніж заявлено
позивачем, у суду відсутні, з
відповідача підлягає стягненню 734,72
грн. інфляційних, 563,51 грн. трьох
процентів річних.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що
заборгованість була сплачена
відповідачем після порушення
провадження у справі № 910/6679/14, у зв'язку
з чим господарський суд вважає за
необхідне покласти судові витрати на
відповідача.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги до відповідача підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
(04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, код
00135390) з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Метал-Компані» (91055, м. Луганськ,
вул. Інтернаціональная, 17, приміщення 71,
код 34202711) 563 (п'ятсот шістдесят три) грн.
51 коп. 3 % річних, 734 (сімсот тридцять
чотири) грн. 72 коп. інфляційних та 2 475
(дві тисячі чотириста сімдесят п'ять)
грн. 06 коп. судового збору.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення 122 454,88 грн. основного
боргу.

Повне рішення складено 27.06.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова