ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 липня 2014 р. Справа № 902/618/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Маслія І.В. при секретарі
судового засідання Фотченко М.О.

За участю представників сторін:

прокурор: Трачук Т.Є.;

позивача: Бойко А.М. за довіреністю

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3;

третьої особи-1: не з'явився;

третьої особи-2: Слободянюк С.О за
довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу:

за позовом:Прокурора Ямпільського
району Вінницької області (24500,
Вінницька область, м. Ямпіль, вул.
Жовтнева, 92) в інтересах держави в особі

Головного управління Держземагентства
у Вінницькій області (21027, м. Вінниця,
вул. Келецька, 63)

до:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(АДРЕСА_1)

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Слободо-Підлісівська сільська рада
(24541, Вінницька обл., Ямпільський район,
с.Слобода-Підлісівська, вул.
Котовського, 40)

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Державна інспекція сільського
господарства у Вінницькій області (вул.
Келецька, 53, м. Вінниця, 21027)

про стягнення 55290,57 грн. збитків
завданих внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки та її
звільнення

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Ямпільського району
Вінницької області в інтересах держави
в особі Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
звернувся до господарського суду з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення 55 290,57 грн. збитків,
завданих самовільним зайняттям
земельної ділянки та зобов'язання
відповідача звільнити самовільно
зайняті земельні ділянки загальною
площею 48,24 га, що використовується для
товарного сільськогосподарського
виробництва (вирощування зернових та
технічних культур), яка знаходиться на
території Слободо-Підлісівської
сільської ради за межами населеного
пункту.

Позов мотивовано тим, що за
результатами проведеної прокуратурою
перевірки додержання вимог земельного
законодавства в діяльності ФОП ОСОБА_2
при використанні земель резервного
фонду та запасу на території
Слободо-Підлісівської сільської ради
встановлено, що відповідач
використовував на протязі 2011-2013 років
землі сільськогосподарського
призначення площею 48,24 га, за
відсутності рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання в користування
(оренду). Виявлений факт, згідно зі ст. 1
Закону України "Про державний контроль
за використанням та охоронною земель"
(зі змінами), кваліфікується як
самовільне зайняття земельної ділянки.

У зв'язку з самовільним зайняттям вище
згаданої земельної ділянки,
відповідачу розраховано розмір шкоди
відповідно до «Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару) без спеціального дозволу»,
затвердженої постановою КМУ від 25
липня 2007 року № 963 та на підставі
матеріалів справи про адміністративне
правопорушення у розмірі 55 290,57 грн.

Використання відповідачем земельної
ділянки без правовстановлюючих
документів свідчить про протиправну
поведінку відповідача, вказує на
збитки спричинені цією поведінкою,
вину та причинно-наслідковий зв'язок
між протиправною поведінкою і
заподіяними збитками.

Таким чином прокурор, посилаючись на
приписи ст.ст. 152, 211, 212 ЗК України та
ст.ст. 22, 1166 ЦК України, вказує на
заподіяння державі збитків
самовільним зайняттям земельної
ділянки та ставить перед судом питання
про їх відшкодування відповідачем у
повному розмірі.

Ухвалою суду від 14.05.14 р. порушено
провадження та призначено справу до
розгляду на 27.05.14 р.

Цією ж ухвалою у якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача залучено
Слободо-Підлісівську сільську раду.

Через канцелярію суду 27.05.14 р. надійшов
відзив відповідача, відповідно до
якого останній проти позову заперечує,
посилаючись на те, що він використовує
земельні ділянки на підставі договорів
оренди та розпорядження
райдержадміністрації.

27.05.14 р. надійшли пояснення третьої
особи (а.с. 88).

Ухвалою суду від 27.05.14 р. задоволено
клопотання прокурора та залучено у
якості третьої особи на стороні
позивача без самостійних вимог на
предмет спору Державну інспекцію
сільського господарства у Вінницькій
області та відкладено розгляд справи
на 25.06.14 р.

Через канцелярію суду 25.06.14 р. надійшли
пояснення позивача відповідно до яких
останній позов не підтримує у зв'язку з
тим, що прокурор просить стягнути з
відповідача збитки, а не шкоду як це
визначено відповідно до «Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару) без
спеціального дозволу», затвердженої
постановою КМУ від 25 липня 2007 року № 963.

Окрім того позивач вказує, що акт
перевірки не відповідає Наказу
Мінагрополітики та продовольства від
12.07.12 р. № 424, яким затверджено
уніфіковану форму акту перевірки
додержання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства.

До суду 25.06.14 р. також надійшли
пояснення Держінспекції сільського
господарства у Вінницькій області.

В судовому засіданні 25.06.14 р.
оголошувалася перерва до 01.07.14 р.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено наступне.

Протягом 2013 року Державною інспекцією
сільського господарства у Вінницькій
області проведено перевірку
додержання вимог земельного
законодавства у діяльності ФОП ОСОБА_2,
за результатами якої встановлено, що
останній використовує земельні
ділянки загальною площею 48,24 га, у тому
числі 28,24 га із земель запасу
резервного фонду та 20,00 га із земель
запасу Слободо-Підлісівської
сільської ради, за межами населеного
пункту за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування про їх
передачу у власність або надання у
користування та за відсутності
відповідного правочину, що є
порушенням вимог ст.ст. 125. 126 ЗК України.

У зв'язку з цим ОСОБА_2 було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за статтею 53-1 КУпАП, що підтверджується
протоколом від 01.04.13 р. №000360 про
адміністративне правопорушення та
постановою від 08.04.2013 року № 08 про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170
гривень, який було сплачено ним в
добровільному порядку.

Також перевіркою було встановлено, що
ОСОБА_2 використовує земельну ділянку
площею 20,73 га, сільськогосподарського
призначення із земель не витребуваних
земельних часток (паїв) на території
Слободо-Підлісівської сільської ради
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
підставі договору оренди землі
укладеного в 2010 році з Ямпільською
райдержадміністрацією, терміном на 1
рік. Однак, після закінчення строку дії
договору оренди, дана земельна ділянка
не була повернута орендодавцеві та
використовувалась в подальшому ОСОБА_2
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

У зв'язку з цим ОСОБА_2 було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за статтею 54 КУпАП, що підтверджується
протоколом від 01.04.13 р. №000380 про
адміністративне правопорушення та
постановою від 09.04.2013 року № 08 про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170
гривень, який було сплачено ним в
добровільному порядку.

На усунення виявлених порушень
земельного законодавства ОСОБА_2 було
видано приписи від 01.04.2013 року № 000599 та
№000600, якими було зобов'язано
останнього усунути порушення в 30-ти
денний термін.

У ході проведеної позапланової
перевірки 14.05.13 р. встановлено, що 11.04.13
р. між Ямпільською
райдержадміністрацією та ОСОБА_2
укладено договір, за яким останній
прийняв в строкове платне користування
не витребувані земельні частки (паї)
загальною площею 20,75 га, на території
Слободо-Підлісівської сільської ради
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
терміном на 1 (один) рік. Таким чином
вимоги припису від 01.04.2013 року №000600
було виконано.

Разом з тим, на момент проведення
перевірки не було виконано припис №000599
виданий 01.04.13 р., та вказані у ньому
порушення усунуті не були.

У зв'язку з невиконанням припису ОСОБА_2
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за статтею 188-5 КУпАП,
що підтверджується протоколом від
10.06.2013 року №000594 про адміністративне
правопорушення та постановою від 14.06.2013
року №17 про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 гривень, який було
сплачено ним в добровільному порядку.

Окрім того було видано повторний
припис від 10.06.2013 року №001075, яким було
повторно зобов'язано в 30 денний термін
усунути порушення вимог земельного
законодавства.

У ході повторної позапланової
перевірки, проведеної 09.09.13 р. було
встановлено, що вимоги припису не
виконано, земельні ділянки загальною
площею 48,24 га і на далі
використовуються за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади про надання їх у
користування (оренду) та за відсутності
відповідного правочину щодо таких
земельних ділянок.

У зв'язку з цим Держсільгоспінспекцією
у Вінницькій області відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.07.2007 року №963 «Про затвердження
методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу» було
проведено розрахунок шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки ОСОБА_2, у розмірі 55
290,57 грн.

10.04.2013 року ОСОБА_2 отримав повідомлення
№1 від 08.04.2013 року про необхідність
відшкодування шкоди;, спричиненої
самовільним зайняттям земельної
ділянки, площею 48,24 га, на території
Слободо-Підлісівської сільської ради
Ямпільського району, однак шкоду у
розмірі 55290, 57 грн. у добровільному
порядку не сплатив.

В судове засідання 01.07.14 р. з'явилися
прокурор, сторони та третя особа-2
(Державна інспекція сільського
господарства у Вінницькій області).
Третя особа-1 (Слободо-Підлісівська
сільська рада) правом участі в судовому
засіданні не скористалася хоча про час
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином.

В засіданні прокурор підтримала подану
заяву про відмову від позову у частині
зобов'язання відповідача звільнити
земельні ділянки та припинення
провадження у цій частині, а також
заяву про зміну предмету позову.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ГПК України,
прокурор, який бере участь у справі,
несе обов'язки і користується правами
сторони, крім права на укладення
мирової угоди.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі, крім іншого, відмовитись від
позову.

Частина 6 названої статті вказує, що
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Згідно п.4 ч.1 ст.80 ГПК України -
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом

Судом роз'яснено процесуальній
наслідки його дій.

Приймаючи до уваги, що дана заява не, що
не суперечить законодавству та не
порушує чиї-небудь права і охоронювані
законом інтереси суд приймає її на
підставі ст. 22 ГПК України, а тому
провадження у справі частині
зобов'язання відповідача звільнити
земельні ділянки підлягає припиненню.

Щодо зміни предмету позову прокурор
зазначила, що згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 25.07.2007
року №963 за самовільне зайняття
земельної ділянки розраховується
шкода, а не збитки, як вказано у
позовній заяві, а тому на підставі ст.
22,29 ГПК України змінює предмет позову
до початку слухання справи по суті та
просить стягнути з відповідача саме
шкоду за самовільне зайняття земельної
ділянки у розмірі 55 290, 57 грн.

Судом прийнято дану заяву як таку, що не
суперечить ст. 22 ГПК України.

Так, прокурором підтримано позовні
вимоги з урахуванням відповідної
заяви, вважає позов у частині стягнення
шкоди за самовільне зайняття земельної
ділянки обґрунтованим та просить суд
його задовольнити виходячи з того, що
матеріалами перевірки встановлено
протиправну поведінку ОСОБА_2, збитки
спричинені цією поведінкою, вину та
причинно-наслідковий зв'язок між
протиправною поведінкою і заподіяними
збитками, у зв'язку з цим нараховані
збитки підлягають стягненню.

Позивач підтримав доводи прокурора
щодо наявності шкоди, однак вказав що
також підтримує письмові пояснення,
відповідно до яких акти перевірки не
відповідають Наказу Мінагрополітики
та продовольства від 12.07.12 р. № 424, яким
затверджено уніфіковану форму акту
перевірки додержання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства.

Відповідач проти позову заперечив у
повному обсязі та вказав на те, що
земельні ділянки використовує
правомірно та сплачує за їх
використання відповідні платежі, у
зв'язку з чим, посилаючись на подані ним
докази, просив суд у позові відмовити.

В судовому засіданні представник
третьої особи-2 надав усні та письмові
пояснення.

Заслухавши представника позивача,
повно та всебічно дослідивши матеріали
справи та надавши їм правову оцінку,
суд приходить до висновку що позов
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного:

Відповідно до частини 1 статті 13
Конституції України земля є об'єктом
права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють
органи державної влади і органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених цією Конституцією, іншими
законодавчими актами України.

Підстави та порядок набуття права на
землю закріплений статтями 116, 123-126 ЗК
України, якими зокрема визначено, що
земельні ділянки надаються у власність
та користування на підставі рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування у т.ч. шляхом
укладення договору оренди земельної
ділянки, та встановлено момент
виникнення права власності чи права
оренди: з моменту державної реєстрації
цих прав. Тобто право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованими відповідно до закону.

Згідно ст. 84 ЗК України, у державній
власності перебувають усі землі
України, крім земель комунальної та
приватної власності. Право державної
власності на землю набувається і
реалізується державою в особі
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласних, Київської та
Севастопольської міських, районних
державних адміністрацій, державних
органів приватизації відповідно до
закону.

Статтею 90 ЗК України встановлено, що
власники земельних ділянок мають
право: самостійно господарювати на
землі; на відшкодування збитків у
випадках, передбачених законом.
Порушені права власників земельних
ділянок підлягають відновленню в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 152 ЗК України
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом відшкодування
заподіяних збитків.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне зайняття
земельної ділянки - це будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки.

Статтею 211 ЗК України встановлено, що
громадяни та юридичні особи несуть
цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за таке
порушення як, самовільне зайняття
земельних ділянок.

Згідно п.п. 3.6.-3.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у вирішенні
питання про задоволення вимог щодо
стягнення шкоди, завданої самовільним
зайняттям земельної ділянки,
господарським судам необхідно мати на
увазі, що розмір такої шкоди
визначається відповідно до розрахунку,
зробленого територіальними органами
інспекції Міністерства екології та
природних ресурсів України або
Державною інспекцією з контролю за
використанням і охороною земель
Держкомзему та її територіальними
підрозділами на підставі «Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.07.2007 № 963». Власники землі та
землекористувачі мають право на захист
своїх прав шляхом стягнення збитків з
особи, яка вчинила неправомірні дії
щодо відповідних земельних ділянок, у
випадках, встановлених главою 24 ЗК
України, та за процедурою, передбаченою
Порядком визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 № 284.

Приймаючи рішення про відмову у позові
суд виходить з наступного:

У випадках самовільного зайняття
земельних ділянок, псування,
забруднення земель чи вчинення інших
порушень земельного законодавства
шкода відшкодовується відповідно до
статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК
особами, що її заподіяли.

На цьому зокрема наголошено в п. 12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004р. "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ".

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 р. "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" визначено, що
відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про
застосування відповідальності за
самовільне зайняття земельної ділянки
господарським судам необхідно
враховувати, що саме по собі
встановлення судом наявності
фактичного користування земельною
ділянкою без документів, що
посвідчують права на неї, не є
достатньою підставою для кваліфікації
такого використання земельної ділянки
як самовільного її зайняття.
Господарським судам у вирішенні таких
спорів необхідно досліджувати, чи
передбачено спеціальним законом
отримання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку для
розміщення певних об'єктів, причини
відсутності таких документів у особи,
що використовує земельну ділянку,
наявність у особи права на отримання
земельної ділянки у власність чи в
користування, вжиття нею заходів до
оформлення права на земельну ділянку
тощо.

Так, відповідачем у заперечення на
позов подано до справи наступні докази:

- копію розпорядження Ямпільської
районної державної адміністрації від
23.03.11 р. № 155 «Про надання дозволу ОСОБА_2
на складання проекту із землеустрою
щодо відведення земельних ділянок, що
посвідчує право оренди на земельні
ділянки для ведення городництва за
межами населеного пункту
Слободо-Підлісівської сільської ради»
(факт прийняття такого розпорядження
підтверджується прокурором у позовній
заяві;

- оригінали угод про добровільне
відшкодування збитків, заподіяних
тимчасовим зайняттям земельної
ділянки від 16.03.11 р., укладені між ОСОБА_2
та Ямпільською РДА, та Акти про
визначення розміру збитків заподіяних
тимчасовим зайняттям земельної
ділянки від 11.04.11 р.

- оригінали угод про добровільне
відшкодування збитків, заподіяних
тимчасовим зайняттям земельної
ділянки від 11.07.12 р., укладені між ОСОБА_2
та Ямпільською РДА, та Акти про
визначення розміру збитків заподіяних
тимчасовим зайняттям земельної
ділянки від 11.07.12 р.

- копії угод про добровільне
відшкодування збитків, заподіяних
тимчасовим зайняттям земельної
ділянки від 02.09.13 р., укладені між ОСОБА_2
та Ямпільською РДА, та Акту про
визначення розміру збитків заподіяних
тимчасовим зайняттям земельної
ділянки від 02.09.13 р.

За вказаними угодами ОСОБА_2
зобов'язаний добровільно відшкодувати
збитки, заподіяні тимчасовим зайняттям
земельної ділянки державної форми
власності(п. 1 угод), а також
зобов'язаний сплатити суму нанесених
збитків на рахунок
Слободо-Підлісівської сільської ради
(п. 3 угод)

У підтвердження виконання зобов'язання
відповідачем подано докази здійснення
розрахунків, а саме:

- квитанцію № 101255.158.1 від 08.10.11 р. на суму
24 753,00 грн.;

- квитанцію № 75 від 02.09.11 р. на суму 10 000,00
грн.;

- квитанцію № k26/f/191 від 15.11.12 р. на суму 20
000, 00 грн.;

- копію платіжного доручення № 1 від
04.01.13 р. на суму 5 000,00 грн.;

- копію платіжного доручення № 1 від
31.01.13 р. на суму 41 173,27 грн.

Окрім того, згідно інформації
Слободо-Підлісівської сільської ради
від 26.05.14 р. за № 02-12-154, ОСОБА_2
використовував земельні ділянки
загальною площею 68,99 га., у т.ч.:

- 28.24 га резервного фонду (існує
заборгованість за невиконання угоди
про добровільне відшкодування збитків,
заподіяних тимчасовим зайняттям
земельної ділянки від 02.09.13 р. у сумі
25037,58 грн.);

- 20.0 га земель запасу ((існує
заборгованість за невиконання угоди
про добровільне відшкодування збитків,
заподіяних тимчасовим зайняттям
земельної ділянки від 02.09.13 р. у сумі
17732,00 грн.) (а.с. 88)

Також відповідачем подано договору
оренди земельних ділянок від 28.04.14 р.
№№ 198, 199, 200, укладені між ОСОБА_2 та
Головним управлінням Держземагенства
у Вінницькій області, до яких долучено
копії Акті приймання-передачі межових
знаків на зберігання від 24.05.11 р. (а.с. 64,
75, 86))

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки; шкоди; причинного зв'язку
між протиправною поведінкою
заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів складу правопорушення
цивільна відповідальність не настає.

За правилами згаданої статті необхідно
довести такі факти: а) неправомірність
поведінки особи. Неправомірною можна
вважати будь - яку поведінку, внаслідок
якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди
не був уповноважений на такі дії; б)
наявність шкоди. Під шкодою слід
розуміти втрату або пошкодження майна
потерпілого та (або) позбавлення його
особистого нематеріального права
(життя, здоров'я тощо). У відносинах, що
розглядаються, шкода - це не тільки
обов'язкова умова, але і міра
відповідальності, оскільки за
загальним правилом даної статті,
завдана шкода відшкодовується в
повному обсязі (мова йдеться про
реальну шкоду та упущену вигоду); в)
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди; г) вина
завдавача шкоди, за виключенням
випадків, коли в силу прямої вказівки
закону обов'язок відшкодування
завданої шкоди покладається на
відповідальну особу незалежно від
вини.

Таким чином, прокурором не доведено
наявності у діях відповідача складу
цивільного правопорушення, за
наявності якого наступає цивільна
відповідальність.

Заборгованість, вказана у інформації
сільської ради, може мати місце у
зв'язку з невиконанням зобов'язань, а не
у зв'язку із самовільним зайняттям
земельної ділянки.

Враховуючи вище викладене позов у
частині стягнення шкоди заподіяної
самовільним зайняттям земельної
ділянки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 4-2 - 4-5, 33-34, 43, 49, 82-85, 115 ГПК
України,-

ВИРІШИВ :

1. Прийняти відмову прокурора від
позову у частині зобов'язання
відповідача звільнити самовільно
зайняті земельні ділянки загальною
площею 48,24 га.

2. Провадження у справі, за позовом
прокурора Ямпільського району
Вінницької області в інтересах держави
в особі Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у
частині зобов'язання звільнити
самовільно зайняті земельні ділянки
загальною площею 48,24 га. у тому числі:
28,24 га із земель резервного фонду та 20,00
га із земель запасу
Слободо-Підлісівської сільської ради,
за межами населеного пункту, припинити.

3. У задоволенні позову про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 шкоди завданої самовільним
зайняттям земельної ділянки у розмірі
55 290,57 грн., відмовити.

4. Копію рішення направити третій особі
1.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України 04 липня 2014 р.

Суддя Маслій
І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Слободо-Підлісівська сільська рада
(24541, Вінницька обл., Ямпільський район,
с.Слобода-Підлісівська, вул.
Котовського, 40)