м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6715/14 17.06.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
"ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.";
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Союзбудсервіс";
про стягнення 5 497,91 грн.
Суддя О. В. Мандриченко
Від позивача: Тренова О. В.,
представник, довіреність № 004 від 08.01.2014
представник, довіреність № 014 від 17.03.2014
Від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача 5 497,91 грн. заборгованості
по орендній платі, а також 1 827,00 грн.
витрат по сплаті судового збору з
мотивів, вказаних у позовній заяві.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/6715/14, розгляд справи
призначено на 15.05.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014 р. відкладено розгляд
справи до 17.06.2014 р.
У судовому засіданні 17.06.2014 р.
представники позивача позовні вимоги
підтримали, просили позов задовольнити
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення 19.05.2014 р., яке повернулися
на адресу суду і підтверджує факт
отримання ухвали господарського суду
представником відповідача за
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представників позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Дока Україна Т.О.В."
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Союзбудсервіс" (орендар) було укладено
договір оренди майна № 13.40 (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
орендодавець передає, а орендар
приймає у тимчасове користування та за
плату будівельну опалубку (далі -
майно), асортимент, ціна та кількість
якої визначена в специфікації (додаток
№ 1 до договору), що є невід'ємною
частиною цього договору. Орендар
зобов'язується прийняти зазначене
майно та своєчасно здійснювати оплату
орендних платежів.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідачем в порушення
умов договору не було у повному обсязі
сплачено вартість наданих послуг
оперативної оренди, в зв'язку з чим у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 5 497,91 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Стаття 626 Цивільного кодексу України
визначає, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу
України наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк
встановлений договором найму.

Згідно п. 4.6. договору документом, який
засвідчує факт та обсяг передачі майна
орендарю є відповідна накладна, що
підписується представниками обох
сторін, та вручається орендодавцем
орендарю в момент фактичного
відвантаження майна у повному обсязі
або в окремій його частині.

Пунктом 3.5. договору визначено, що
фактичний обсяг майна, що передається
орендодавцем орендарю підтверджується
відповідними товарознавчими
документами (накладна або акт
прийому-передачі).

Як вбачається з матеріалів справи
позивач передав, а відповідач отримав
майно згідно накладних на переміщення
майна: № 1374 від 27.06.2013, № 1375 від 27.06.2013, №
1389 від 01.07.2012, № 1522 від 11.07.2013, № 1532 від
11.07.2013, № 1537 від 11.07.2013.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Пунктом 10.1. договору сторонами
погоджено строк дії договору до 30.08.2013,
але у будь-якому разі до повного
виконання ними взятих на себе
зобов'язань.

Згідно п. 2.1. договору строк орендних
правовідносин встановлюється з
моменту фактичної передачі майна або
його частини орендарю і діє до моменту
повернення орендарем майна у повному
обсязі.

Згідно з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 3.1. договору загальний
розмір платежів за тимчасове
користування майном (орендна плата)
розраховується за фактичний строк
перебування майна в оренді, та
становить, згідно додатку 1 до договору,
суму у розмірі 4 127,70 грн. на місяць.

У разі передачі орендарю у тимчасове
користування частину майна, інші або
додаткові елементи опалубки, розмір
орендної плати змінюється пропорційно
зміні комплектації майна, що фактично
передане відповідно до специфікації та
товаророзпорядчих документів (п. 3.3.
договору).

В матеріалах справи наявні наступні
підписані та скріплена обома сторонами
акти наданих послуг по оренді майна: №
771 від 30.06.2013 на суму 550,34 грн., № 902 від
31.07.2013 р. на суму 7 945,49 грн., № 1038 від
31.08.2013 р. на суму 5 754,47 грн. та № 1190 від
30.09.2013 на суму 83.63 грн.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що
орендна плата (п.п. 3.1., 3.2. договору)
щомісяця перераховується орендарем на
поточний рахунок орендодавця з
урахуванням фактичної кількості майна,
що перебуває в орендному користуванні
орендаря, до 20-го числа кожного місяця,
наступного за поточним місяцем
орендних правовідносин.

Відповідно до п. 5. ст. 762 Цивільного
кодексу України плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно п. 7.1.1. договору орендар
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі здійснювати перерахування
орендної плати за тимчасове
користування майном.

Проте, матеріали справи свідчать про
порушення відповідачем зобов'язання
щодо своєчасного та в повному обсязі
внесення орендної плати, в результаті
чого виникла заборгованість, яка за
неоспореними відповідачем
розрахунками позивача становить 5 497,91
грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 5 497,91 грн.
боргу по орендній платі обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Дока Україна Т.О.В."
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 75, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Союзбудсервіс" (інд.
04128, м. Київ, вул. Академіка Туполева, 19,
к. 110а, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "ДОКА УКРАЇНА Т.О.В." (інд.
04210, м. Київ, проспект Героїв
Сталінграду, 20-а, ) 5 497
(п'ять тисяч чотириста дев'яносто сім)
грн. 91 коп. заборгованості та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.

3.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

4.Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя О. В. Мандриченко

Дата складання
рішення 20.06.2014 р.