ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 червня 2014 року Справа № 917/2292/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючий суддя - суддіПоляк О.І.
(доповідач) Бакуліна С.В. Шаргало
В.І.розглянувши матеріали касаційної
скаргиВиробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Злагода"на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
23.04.2014 у справі№ 917/2292/13 Господарського
суду Полтавської областіза
позовомПрокурора Полтавського району
в інтересах державидо1.Кіровської
сільської ради 2.Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Злагода"третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет позову, на
стороні позивача: Державна Інспекція
сільського господарства в Полтавській
областітретя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет позову, на
стороні відповідачів: Відділ
Держземагенства у Полтавському районі
Полтавської областіпровизнання
недійсним рішення та визнання
недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Подана Виробничим
сільськогосподарським кооперативом
"Злагода" касаційна скарга на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 у справі
Господарського суду Полтавської
області № 917/2292/13 не може бути прийнята
до розгляду Вищим господарським судом
України, оскільки вона не відповідає
вимогам розділу ХІІ-1 ГПК України,
виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України, якою
визначено форму і зміст касаційної
скарги, до останньої додаються,
зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Правові засади справляння судового
збору, платники, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від його сплати та
повернення судового збору визначені
Законом України "Про судовий збір".

Так, частиною 1 ст. 4 названого Закону
закріплено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з Законом України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" розмір
мінімальної заробітної плати станом на
1 січня 2014 року складає 1218,00
грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", якою встановлені
розміри ставок судового збору, зокрема,
за подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
судовий збір справляється, виходячи з 1
розміру мінімальної заробітної плати.

За подання касаційної скарги на
рішення суду судовий збір справляється
в розмірі 70 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви немайнового характеру (підпункт 5
пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір").

При цьому згідно з п. 2.11 постанови
Пленуму ВГС України від 21.02.2013 № 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України", якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у даній справі є
вимоги немайнового характеру про
визнання недійсним рішення та визнання
недійсними договорів.

Таким чином, не погоджуючись з
оскаржуваним судовим актом у повному
обсязі, скаржником до матеріалів
касаційної скарги мали бути додані
докази сплати судового збору у сумі,
обчисленій за ставкою, визначеною
згідно з пп.5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", для кожної із
заявлених вимог немайнового характеру.

Однак, доданим до матеріалів
касаційної скарги платіжним доручення
№ 4337 від 12.05.2014 підтверджується сплата
скаржником судового збору у сумі лише
852,60 грн, тобто виходячи лише з однієї
вимоги немайнового характеру, що не
відповідає вищенаведеним положенням
чинного законодавства.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав,
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України,
для повернення касаційної скарги
заявникові.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" сплачений Виробничим
сільськогосподарським кооперативом
"Злагода" судовий збір у сумі 852,60 грн за
платіжним дорученням № 4337 від 12.05.2014
підлягає поверненню з Державного
бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
86, п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 7
Закону України "Про судовий збір", Вищий
господарський суд України, -

ухвалив:

1.Касаційну скаргу Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Злагода" на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
23.04.2014 у справі господарського суду
Полтавської області № 917/2292/13 повернути
скаржникові.

2.Повернути Виробничому
сільськогосподарському кооперативу
"Злагода" з Державного бюджету України
судовий збір у сумі 852,60 грн (вісімсот
п'ятдесят дві грн шістдесят коп.),
сплачений за платіжним дорученням
№ 4337 від 12.05.2014.

Головуючий суддя
О.І. Поляк

Судді
С.В. Бакуліна

В.І. Шаргало