ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.2014 Справа № 920/672/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛеСтар», м. Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вітчизна», м.
Конотоп Сумської області

про стягнення 100 000 грн. 00 коп.

Суддя Б.І. Лиховид

За участі представників сторін:

від позивача: Лишенко В.А., довіреність
від 01.04.2014р.

від відповідача: Бібік В.А., довіреність
№ 1 від 08.01.2014р.,

Кучменко С.В.,
довіреність № 4 від 28.04.2014р.

у судовому засіданні брала участь
секретар с/з Ейсмонт М.О.

у судовому засіданні від 29.05.2014р.
оголошувалась перерва до 12.06.2014р.

у судовому засіданні від 12.06.2014р.
оголошувалась перерва до 16.06.2014р.

у судовому засіданні від 16.06.2014р.
оголошувалась перерва до 23.06.2014р.

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь частину боргу в сумі 100 000
грн. 00 коп.

У відзиві № 279 від 14.05.2014р. на
позовну заяву, відповідач просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Згідно доводів від 06.06.2014р. позивач
зазнає, що посилання відповідача на
пропущений строк позовної давності
спростовується тим, що між сторонами у
договорі про відступлення права вимоги
не було встановлено строків стосовно
повернення надмірно сплачених коштів і
строк виникнення у відповідача
зобов'язань перед позивачем щодо
сплати боргу за вказаним договором
обліковується з моменту надсилання
відповідачу вимоги-повідомлення від
30.03.2011р. щодо сплати боргу за договором,
а тому, на думку позивача, строк
позовної давності ним не пропущений.

У відповідності до додаткових
пояснень від 11.06.2014р. до відзиву на
позовну заяву, відповідач зазначає, що
у відповідача окрім зобов'язань по
договору купівлі-продажу цукрових
буряків від 23.10.2007р. № СВ/200-07 існували з
ТОВ «ЮВС» й інші господарські
відносини, тому, Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЮВС» та
ТОВ «Вітчизна» була проведена звірка
взаєморозрахунків за період з 01.01.2007р.
по 16.12.2008р. та складений відповідний
акт, згідно з яким станом на 16.12.2008р.
заборгованість ТОВ «Вітчизна» перед
ТОВ «ЮВС» складала 385 875 грн. 65 коп., яка у
повному розмірі була передана ТОВ
«ЮВС» по договору про відступлення
права вимоги від 27.10.2008р. № 121/14 ТОВ
«Агробіопродукт» та за позовом
останнього, враховуючи часткове
погашення відповідачем вказаної
заборгованості, сума, що залишилась,
була стягнута, відповідно до рішення
господарського суду Сумської області
від 16.02.2010р. у справі № 2/2-10 та сплачена
ТОВ «Вітчизна» на користь ТОВ
«Агробіопродукт» у повному обсязі.
Відповідач зазначає про відсутність
заборгованості як перед ТОВ «ЮВС» так,
відповідно, і перед позивачем.

Згідно додаткових доводів-клопотання
по суті справи від 13.06.2014р., позивач
обґрунтовує заявлені позовні вимоги та
просить суд витребувати у відповідача
оригінали первинних документів, які
доводять поставку цукрового буряку на
виконання умов договору № СВ/200-07 від
23.10.2007р.

У доповненнях до доводів по суті справи
від 16.06.2014р., позивач підтримує раніше
викладену позицію щодо правомірності
позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 16.06.2014р. строк розгляду
справи було продовжено на п`ятнадцять
днів до 03.07.2014р.

У дане судове засідання представник
позивача подав клопотання від 23.06.2014р.,
в якому просить суд витребувати у
відповідача оригінали первинних
документів, які доводять поставку
цукрового буряку на виконання договору
№ СВ/200-07 від 23.10.2007р. з метою всебічного
та об`єктивного розгляду справи. Суд
відмовляє у задоволені даного
клопотання, оскільки в матеріалах
справи наявні достатньо доказів для
вирішення справи по суті.

Представники відповідача у дане судове
засідання подали клопотання № 385 від
20.06.2014р., в якому зазначено, що позивачем
не подано на вимогу суду всіх
оригіналів документів, доданих до
позовної заяви для огляду їх судом, що,
на думку відповідача, свідчить про
недоведеність позивачем своїх вимог.
Також представниками відповідача
подано заяву від 23.06.2014р., в якій
відповідач просить суд долучити до
матеріалів справи копію Акту
взаємозаліку зустрічних вимог по
розрахунках між ТОВ «ЮВС» та ТОВ
«Вітчизна» від 16.12.2008р., копію листа №
275/2008 від 20.11.2008р. та копію витягу з ЄДР,
який свідчить про припинення юридичної
особи ТОВ «ЮВС». Дана заява підлягає
задоволенню, документи оглянуті судом
та долучаються до матеріалів справи.

Також представниками відповідача у
дане судове засідання подане
клопотання від 14.06.2014р., в якому
зазначено, що у діях директора ТОВ
«ЛеСтар» ОСОБА_5 та інших посадових
осіб позивача вбачаються ознаки дій
кримінального правопорушення,
оскільки з моменту винесення
господарським судом Сумської області
рішення від 16.02.2010р. у справі № 2/2-10 про
стягнення з ТОВ «Вітчизна» на користь
ТОВ «Агробіопродукт», їм було відомо
про відсутність заборгованості у
відповідача перед ТОВ «ЮВС», а
відповідно і перед ТОВ «ЛеСтар», у
зв`язку з чим відповідач просить суд
надіслати до правоохоронних органів
повідомлення про факти порушення
законності, що містять ознаки
кримінального правопорушення. Суд
відмовляє у задоволенні даного
клопотання, оскільки, обставини, на які
посилається відповідач щодо
кримінального правопорушення
позивачем не стосуються предмету
розгляду даної справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази, суд встановив:

23 жовтня 2007 року між ТОВ «Вітчизна»
(відповідач) та ТОВ «ЮВС» було укладено
договір купівлі-продажу цукрових
буряків № СВ/200-07 (а. с. 43-45), на виконання
умов якого ТОВ «ЮВС» в якості
передоплати за цукровий буряк
перерахувало на користь ТОВ «Вітчизна»
1 000 000 грн. платіжними дорученнями: № 393
від 25.10.2007 на суму 300 000 грн., № 413 від
29.10.2007 на суму 200 000 грн., № 424 від 30.10.2007 на
суму 84 000 грн., № 1005 від 30.10.2007 на суму 166
000 грн., № 1033 від 01.11.2007 на суму 250 000 грн.
(а. с. 60-64).

Відповідачем на виконання умов
вищевказаного договору
купівлі-продажу було відвантажено ТОВ
«ЮВС» цукрових буряків на загальну
суму 723 006 грн. 37 коп. Таким чином, між
відповідачем та ТОВ «ЮВС» виникла
заборгованість у вигляді передоплати
за непоставлений у повному обсязі
цукровий буряк згідно умов договору №
СВ/200-07 на суму 276993 грн. 63 коп.

Як вбачається з матеріалів справи,
між ТОВ «Вітчизна» та ТОВ «ЮВС» було
проведено звірку взаєморозрахунків за
період з 01.01.2007р. по 16.12.2008р., за
результатами чого було складено Акт,
який підписаний повноважними
представниками та скріплений
печатками відповідача та ТОВ «ЮВС»,
згідно якого заборгованість ТОВ
«Вітчизна» перед ТОВ «ЮВС» станом на
16.12.2008р. складала 385 875 грн. 65 коп. (а. с. 47),
яка у повному розмірі була передана
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЮВС» по договору про
відступлення права вимоги від 27.10.2008р.
№ 121/14 ТОВ «Агробіопродукт» (а. с. 48) та
за позовом останнього, враховуючи
часткове погашення відповідачем
вказаної заборгованості, сума, що
залишилась, була стягнута, відповідно
до рішення господарського суду
Сумської області від 16.02.2010р. у справі №
2/2-10 та сплачена ТОВ «Вітчизна» на
користь ТОВ «Агробіопродукт» у повному
обсязі (а. с. 49-50).

Крім того, як встановлено
матеріалами справи заборгованість
відповідача перед ТОВ «ЮВС» по
поверненню передоплати за
непоставлений цукровий буряк згідно
умов договору № СВ/200-07 від 23.10.2007р. в
сумі 276993 грн. 63 коп. була погашена
шляхом проведення взаємозаліку між
відповідачем та ТОВ «ЮВС», що
підтверджується Актом взаємозаліку
зустрічних вимог по розрахунках між
ТОВ «ЮВС» та ТОВ «Вітчизна» від 16.12.2008р.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що у зв`язку з тим, що
зафіксована у вищевказаному Акті
звірки взаєморозрахунків
заборгованість була погашена
відповідачем перед ТОВ «ЮВС» повністю,
інший борг по будь-яким господарським
зобов`язанням між відповідачем та ТОВ
«ЮВС» відсутній, тобто на момент
розгляду справи у відповідача відсутня
заборгованість перед ТОВ «ЮВС» як по
виконанню умов договору
купівлі-продажу цукрових буряків №
СВ/200-07 від 23.10.2007р. так і по іншим
господарським зобов`язанням,

При цьому, позивач, в обґрунтування
позовних вимог, зазначає, що
заборгованість відповідача перед ТОВ
«ЮВС» щодо повернення передоплати за
непоставлений цукровий буряк на
виконання умов договору № СВ/200-07 від
23.10.2007р. сплачена відповідачем не була і
вимога щодо даного боргу була передана
позивачу згідно умов договору про
відступлення права вимоги від 10.01.2008р.
(а. с. 6).

Суд зазначає, що неодноразові
вимоги суду до позивача щодо надання
доказів надсилання відповідачу
повідомлення про заміну кредитора для
повідомлення останнього про укладення
між позивачем та ТОВ «ЮВС» договору про
відступлення права вимоги від 10.01.2008р.,
позивачем виконані не були, у зв`язку з
чим суд приходить до висновку, що
відповідач не був повідомлений
належним чином про укладення між
позивачем та ТОВ «ЮВС» договору про
відступлення права вимоги по виконанню
умов договору № СВ/200-07 від 23.10.2007р., і
тому сплатив наявну заборгованість за
договором № СВ/200-07 від 23.10.2007р. на
користь ТОВ «ЮВС», про що свідчать
наявні в матеріалах справи Акт звірки
взаєморозрахунків та Акт заліку
зустрічних вимог між відповідачем та
ТОВ «ЮВС», чим спростовуються
твердження позивача щодо обов`язку
відповідача сплати заборгованість в
сумі 100 000 грн. 00 коп. на його користь.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Статтею 516 Цивільного кодексу
України встановлено, що заміна
кредитора у зобов`язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов`язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов`язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

Стаття 129 Конституцій України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом тягар
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Статтею 32 ГПК України встановлено,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, так як
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, враховуючи
відсутність в матеріалах справи
доказів належного повідомлення
відповідача про заміну кредитора у
зобов`язанні щодо виконання умов
договору № СВ/200-07 від 23.10.2007р.,
укладеного між відповідачем та ТОВ
«ЮВС», а також доведеність
відповідачем виконання свого обов`язку
по вказаному договору перед ТОВ «ЮВС»,
тобто первісним кредитором, суд вважає,
що позовні вимоги є неправомірними та
необґрунтованими, у зв`язку з чим
відмовляє в їх задоволенні.

Також суд зазначає, що у даному
випадку суд не застосовує позовну
давність, оскільки у відповідності до
положень статей 256-267 Цивільного
кодексу України, позовна давність
застосовується судом, у разі порушення
прав або інтересів, а у даному випадку
відповідачем ніяким чином не було
порушено прав та інтересів позивача.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

У задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 26.06.2014р.

СУДДЯ
Б.І. ЛИХОВИД