ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" червня 2014 р.
Справа № 918/676/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс"

про стягнення в сумі 1 798 697 грн. 39 коп.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Зорін О.В. (довіреність
№020412 від 02.04.2014р.).

Мережко О.О. (довіреність
№010412 від 02.04.2014р.).

Від відповідача: Удовиченко С.В.
(довіреність №1 від 05.06.2014р.).

Юхимчик С.Л.
(довіреність б/н від 25.06.2014р.)

Суть спору: позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Нокіан
Шина" звернулося до господарського
суду Рівненської області з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс", в якому просить
стягнути з відповідача 1 717 147 грн. 76
коп. основного боргу, 20 911 грн. 74 коп. 3%
річних та 60 637 грн. 89 коп. інфляційних
втрат.

Ухвалою суду від 22.05.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду та порушено
провадження, справу призначено до
слухання на 05.06.2014р.

05.06.2014р. відповідач, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з необхідністю залучити до
участі у справі фахівця в галузі права.
Судом дане клопотання задоволено.

Ухвалою суду від 05.06.2014р. розгляд справи
відкладено на 26.06.2014р.

В судовому засіданні 26.06.2014р.
представники позивача підтримали
позовні вимоги з підстав, що вказані у
позовній заяві, а представники
відповідача визнали позов та не
заперечили проти його задоволення.

Суд вбачає, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
позовної заяви.

В результаті розгляду матеріалів
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2009р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина"
(постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" (покупець)
укладено Договір поставки літніх шин
№024 (надалі - Договір; а.с. 13-19).

У відповідності до п. 1.1. Договору,
постачальник на умовах, передбачених
цим Договором, зобов'язується
передавати (поставляти) у власність
покупцю, а покупець зобов'язується
приймати і оплачувати в порядку,
встановленому цим договором, шини для
легкових автомобілів.

Згідно п. 1.4. Договору, конкретні
кількість, ціна (вартість), асортимент,
номенклатура товару, його часткове
співвідношення за видами, марками
визначаються Специфікаціями у вигляді
додатків до цього договору, що
підписуються сторонами, скріплюються
їх печатками та становлять невід'ємну
частину цього договору.

Пункт 1.5. Договору встановлює, що
загальна кількість товару, що
передається у власність покупця
(поставляється) за цим договором,
сторонами не обмежується та становить
суму загальної кількості товару, який
передається у власність
(поставляється) покупцю партіями в
рамках і на підставі цього договору та
специфікацій до нього.

Відповідно до п. 2.10. Договору підписана
сторонами товарно-транспортна
накладна та/або видаткова накладна є
достатнім та допустимим доказом, що
підтверджує факт передачі (поставки)
покупцю партії за цим договором.

З метою належного виконання умов
Договору, товариством з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина"
поставило, а товариство з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" отримало, товар
на загальну суму 1 939 489 грн. 77 коп.

Поставлений товар частково повернутий
позивачу, у зв'язку з чим сума поставки
зменшилась до 1 758 511 грн. 70 коп.

За приписами п. 4.2. Договору, партії
підлягають оплаті у наступному порядку
(розраховується у відсотках від
вартості партій, поставлених станом на
нижче вказаний термін): 25% повинні бути
сплачені до 15.03.2009р.; 50% повинні бути
сплачені до 15.04.2009р.; 75% повинні бути
сплачені до 15.05.2009р.; 100% повинні бути
сплачені до 15.09.2009р.

Однак, всупереч взятих на себе
зобов'язань відповідач порушив умови
оплати поставленого товару та допустив
його прострочення.

У зв'язку з чим, 21.11.2013р. товариство з
обмеженою відповідальністю "Нокіан
Шина" направило товариству з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" претензію №218 з
вимогою про сплату заборгованості в
розмірі 4 920 515 грн. 22 коп. (а.с. 61-65,
докази направлення - а.с. 66).

Вказана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

11.03.2014р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина" (сторона
1) та товариством з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" (сторона 2)
укладено Угоду про зарахування
зустрічних однорідних вимог №7/01
(надалі - Угода; а.с. 67-68).

У відповідності до п. 1. Угоди, сторони
дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК
України здійснити зарахування
зустрічних однорідних вимог за
зобов'язаннями, зазначеними в п. 1.1. та п.
1.2. даної Угоди.

Так, пунктом 3 Угоди сторони погодили,
що зобов'язання відповідача вважається
таким, що припинено частково,
заборгованість останнього перед
позивачем по Договору №024 від 01.02.2009р.
складає 1 717 147 грн. 76 коп.

Згідно п. 5 Угоди, дана угода підписана в
двох примірниках рівної юридичної сили
по одному примірнику для кожної
сторони і вступає в силу з моменту
підписання уповноваженими
представниками обох сторін.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
1 717 147 грн. 76 коп.

У відповідності до ст. 625 ЦК України
позивач нарахував 3% річних в розмірі 20
911 грн. 74 коп. та інфляційні втрати в
розмірі 60 637 грн. 89 коп.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши обставини справи і
давши їм правову оцінку, господарський
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України
якщо у зобов'язані встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 526 ЦК України, що
кореспондується із ст. 193 ГК України
встановлюють, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Позивачем на виконання умов Договору
було поставлено, а відповідачем
отримано товар на загальну суму 1 758 511
грн. 70 коп. (за мінусом повернутого
товару), що підтверджується наявними в
матеріалах справи видатковими
накладними та специфікаціями (а.с. 21-60).

При цьому, суд заважує, що вказані
накладні та специфікації підписані
сторонами та скріплені відтисками їх
печаток.

11.03.2014р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина" та
товариством з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" укладено Угоду
про зарахування зустрічних однорідних
вимог №7/01.

Пунктом 3 Угоди сторони погодили, що
зобов'язання відповідача вважається
таким, що припинено частково,
заборгованість останнього перед
позивачем по Договору №024 від 01.02.2009р.
складає 1 717 147 грн. 76 коп.

Згідно п. 5 Угоди, дана угода підписана в
двох примірниках рівної юридичної сили
по одному примірнику для кожної
сторони і вступає в силу з моменту
підписання уповноваженими
представниками обох сторін.

При цьому, суд зауважує, що вказана
Угода підписана уповноваженими
представниками сторін та скріплена
відтисками їх печаток.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги про стягнення суми
основної заборгованості в розмірі 1 717
147 грн. 76 коп. стверджується Договором
та іншими матеріалами справи, а відтак,
підлягають задоволенню.

Крім того, у поданій позовній заяві
позивач просить стягнути 3% річних та
інфляційні втрати. При прийнятті
рішення в цій частині, суд бере до уваги
наступне.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд погоджується з вірністю зробленого
позивачем розрахунку штрафних санкцій,
а відтак, вимоги позивача про стягнення
з відповідача 3% річних в розмірі 20 911
грн. 74 коп. та 60 637 грн. 89 коп.
інфляційних втрат обґрунтовані,
стверджується матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Крім того, суд бере до уваги, що у
відповідності до ч. 5 ст. 78 ГПК України, у
разі визнання відповідачем позову,
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

В судовому засіданні представники
відповідача позовні вимоги визнали
повністю. При цьому, суд бере до уваги,
що визнання відповідачем позову не
суперечить законодавству та не порушує
прав і охоронюваних законом інтересів
інших осіб.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

На підставі викладено, вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості за поставлений товар по
договору в сумі 1 717 147 грн. 76 коп., 3%
річних в розмірі 20 911 грн. 74 коп. та 60 637
грн. 89 коп. інфляційних втрат
обґрунтовані, стверджується
матеріалами справи, а відтак
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 49 ГПК
України, судовій збір покладається у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На відповідача на підставі частини 1
статті 49 ГПК України покладаються
витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Рівнеавтогума-Сервіс" (33024, м. Рівне,
вул. Зерова, 1, кв. 1, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нокіан Шина" (01032, м.
Київ, вул. Жилянська, 75А, ) - 1 717 147 грн. 76 коп. основної
заборгованості, 3% річних в розмірі 20 911
грн. 74 коп., 60 637 грн. 89 коп. інфляційних
втрат та 35 980 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення підписане суддею "01"липня 2014р..

Суддя
Горплюк А.М.