м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8488/14 25.06.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
помічнику судді Угленко Я.С., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ»
простягнення заборгованості в розмірі
57 345 гривень 81 копійка

Представники:

від Позивача: не з'явились;

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі
також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ»
(надалі також - «Відповідач») про
стягнення заборгованості в розмірі 57 345
гривень 81 копійка.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
згідно із Заявою про відкриття
поточного рахунку, поданої 06.06.2012 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ»,
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «Приватбанк»
здійснювалось обслуговування
поточного рахунку №1151 з
встановленим кредитним лімітом, в
електронному вигляді, через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк,
sms-повідомлення інші), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг". Так, свої
зобов'язання Позивач виконав в повному
обсязі, надавши Відповідачу кредитний
ліміт в розмірі 35 000 гривень 00 копійок. У
зв'язку з непогашенням кредиту, у
Відповідача виникла заборгованість
перед Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» в розмір 35 000. Таким чином,
Відповідач просить Суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ» 57
345 (п'ятдесят сім тисяч триста сорок
п'ять) гривень 81 копійку, з яких: 35 000
гривень 00 копійок - заборгованість за
кредитом, 13 936 гривень 20 копійок -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 4 629 гривень 61
копійка - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором та 3
780 гривень 00 копійок - заборгованість
по комісії за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.05.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/8488/14, судове засідання
призначено на 29.05.2014 р.

В судове засідання 29.05.2014 року з'явились
представники позивача та відповідача.
Представник позивача подав письмові
пояснення нормативного обґрунтування
позовних вимог.

На підставі статті 77 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 29.05.2014 року
оголошено перерву до 19.06.2014 року.

В судове засідання 19.06.2014 року з'явились
представники позивача, відповідача та
надали суду усні пояснення по суті
спору.

На підставі статті 77 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 19.06.2014 року
оголошено перерву до 25.06.2014 року.

25.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Відповідача Клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відрядженням представника.

В судове засідання 25.06.2014 року
представники сторін не з'явились, про
час та місце судового засідання були
повідомлені належним чином, що
підтверджується підписами
представників сторін на Розписці про
оголошення перерви від 19.06.2014 року.

Суд зазначає що Клопотання
представника Відповідача про
відкладення розгляду справи не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що прийняття участі у
судовому засіданні є правом сторони.
При цьому, норми вказаної статті
зобов'язують сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, третіх
осіб, а неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

В пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року N 18 зазначено, що У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що Відповідач
не був позбавлений права та можливості
на направлення іншого представника в
судове засідання.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представники сторін в судове засідання
25.06.2014 року не з'явились, за висновками
суду, наявні у матеріалах справи
документи достатні для прийняття
повного та обґрунтованого судового
рішення, а неявка вказаних учасників
судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Згідно із Заявою про відкриття
поточного рахунку, поданою 06.06.2012 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ»,
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «Приватбанк»
здійснювалось обслуговування
поточного рахунку №1151 з
встановленим кредитним лімітом, в
електронному вигляді, через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк,
sms-повідомлення інші), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Зазначені правила розміщені у мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, є
публічною офертою, що містить умови та
правила надання послуг банком його
партнерами, до якої приєднується
клієнт підписуючи заяву у відділенні
банку.

У розділі 1 (відкриття рахунку) поданої
до банку Відповідачем заяви визначено:
"підписавши цю заяву, погоджуюсь із
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, у тому числі з
Умовами та Правилами обслуговування за
Розрахунковими картками (що розміщені
на сайті банку http://privatbank.ua,
http://сlient-bank.privatbank.ua), Тарифами банку, які
разом із цією заявою та карткою зі
зразками підписів і відбитка печатки
складають договір банківського
обслуговування".

Умови обслуговування кредитних
лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів врегульовані п.
3.18 Умов та Правил обслуговування за
розрахунковими картками (надалі -
Умови).

Пунктом 3.18.1.1 Умов визначено, що
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення оборотних
коштів і здійснення поточних платежів
Клієнта, в межах кредитного ліміту.
Техніко-економічне обґрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір Ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку і
Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет
клієнт банк, sms-повідомлення або інших).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Згідно із п. 3.18.1.3., кредит надається в
обмін на зобов'язання Клієнта з
повернення кредиту, сплаті відсотків
та винагороди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що свої зобов'язання
Позивач виконав в повному обсязі,
надавши Відповідачу кредитний ліміт в
розмірі 35 000 гривень 00 копійок. У зв'язку
з непогашенням кредиту, у Відповідача
виникла заборгованість перед
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в розмір
35 000. Таким чином, Відповідач просить
Суд стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ» 57
345 (п'ятдесят сім тисяч триста сорок
п'ять) гривень 81 копійку, з яких: 35 000
гривень 00 копійок - заборгованість за
кредитом, 13 936 гривень 20 копійок -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 4 629 гривень 61
копійка - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором та 3
780 гривень 00 копійок - заборгованість
по комісії за користування кредитом.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
інші правочини.

Таким чином, внаслідок укладання
договору банківського обслуговування,
у вигляді заяви на відкриття рахунку
від 06.06.2012 року, між сторонами виникли
цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

В силу частини 1 статті 193
Господарського кодексу України, норми
якої кореспондуються із нормами статей
525 та 526 Цивільного кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 626
Цивільного кодексу України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

З системного аналізу вищевикладених
положень, Суд приходить до висновку, що
між сторонами склалися кредитні
відносини, які регулюються нормами
параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять
Цивільного кодексу України.

В силу положень статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1049
Цивільного кодексу України, позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 2 статті 1050
Цивільного кодексу України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів належних йому.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем порушені
договірні зобов'язання в частині
своєчасного повернення кредитних
коштів, у зв'язку із чим, у відповідача
виникла заборгованість за кредитом в
розмірі 35 000 гривень 00 копійок, яка
підлягає стягненню з останнього.

Пунктом 3.18.4.9 Умов передбачено, що
розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

Сума нарахованих та несплачених
відсотків за обслуговування рахунку
відповідача, згідно приведеного банком
та перевіреного судом розрахунку
заборгованості складає 13 936 гривень 20
копійок, і при відсутності доказів
погашення зазначеного вище боргу,
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Згідно із п. 3.18.2.2.7 Умов, обов'язком
клієнта визначено сплату Банку
винагороди відповідно до п.п. 3.18.4.4,
3.18.4.5, 3.18.4.6, 3.18.4.11.

Через порушення зобов'язань щодо
оплати за здійснення банківського
обслуговування відповідачу здійснено
нарахування комісії в сумі 3 780
гривень 00 копійок, у зв'язку з чим, через
непогашення відповідачем зазначеної
суми грошових коштів, вимоги позивача
про її стягнення в судовому порядку
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені законом або
договором.

Згідно із п. 3.18.5.1. Умов, при порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1,
3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення
кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п.
3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує
Банку за кожний випадок порушення пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (в % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А у разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні. У випадку якщо кредит
надавався в іноземній валюті, пеня
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

Штрафними санкціями є господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання (частина 1
статті 230 Господарського кодексу
України).

Згідно із ч. 1-2 статті 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Суд зазначає, що дії відповідача щодо
невиконання взятих на себе зобов'язань
за договором є порушенням умов
договору, а тому є підстави для
застосування відповідальності за
умовами договору та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Таким чином, позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення
пені в розмірі 4 629 гривень 61 копійка
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ»
(04073, м.Київ, ВУЛИЦЯ С. СКЛЯРЕНКА, будинок
5, ідентифікаційний код юридичної особи
38216529) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (49094, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 50; ідентифікаційний
код юридичної особи 14360570) 57 345
(п'ятдесят сім тисяч триста сорок п'ять)
гривень 81 копійку, з яких: 35 000 гривень 00
копійок - заборгованість за кредитом, 13
936 гривень 20 копійок - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
4 629 гривень 61 копійка - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором та 3 780 гривень 00 копійок -
заборгованість по комісії за
користування кредитом.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРБІОЕНЕРГОПРОМ»
(04073, м.Київ, ВУЛИЦЯ С. СКЛЯРЕНКА, будинок
5, ідентифікаційний код юридичної особи
38216529) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (49094, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 50; ідентифікаційний
код юридичної особи 14360570) 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок судового збору

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 27 червня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин