ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 р. Справа № 909/482/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шкіндера П.А.,
при секретарі судового засідання
Максимів Н.Б., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Фінансового управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради,

вул. Дністровська, 28, м.
Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Приватного підприємця
ОСОБА_1

АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача -

Виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради,

вул. Грушевського, 21, м.
Івано-Франківськ, 76004

про стягнення боргу в сумі 650970,39 грн., 3
659,70 грн. пені та 963,08 грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: Чекайло В.М. - представник,
(довіреність № 2-08/21 від 16.01.14)

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

Челах А.В.- головний спеціаліст юр.
відділу, (довіреність № 16/01-20/66-в від
09.01.14)

від відповідача: ОСОБА_4 - представник,
(довіреність № 986 від 12.07.13).

встановив: Фінансове управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернулось до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення боргу в сумі 650970,39 грн., 3 659,70
грн. пені та 963,08 грн. 3% річних

Ухвалою суду від 08.05.14 порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 27.05.14

Ухвалою суду від 27.05.14р. залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради та відкладено розгляд
справи на 12.06.14. За наслідками судового
засідання розгляд справи 12.06.14
відкладено на 24.04.14

Представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав викладених у
позовній заяві та письмових
поясненнях(вх.№9984/14 від 24.06.14), просить
суд позов задовольнити.

Представник третьої особи на стороні
позивача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - виконавчий
комітет Івано-Франківської міської
ради позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просить суд в позові відмовити, свої
доводи виклав у відзиві на позов
(вх.№9137/14 від 12.06.14).

Розглянувши матеріали справи, подані
позивачем та відповідачем, зібрані
судом із врахуванням вимог Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод стосовно
розгляду справи упродовж розумного
строку, всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, давши оцінку доказам, які мають
значення для справи, суд вважає за
правильне взяти до уваги наступне.

09.04.14 між виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради,
фінансовим управлінням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради та приватним підприємцем ОСОБА_1
укладено договір №19 про пайову участь
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста при
будівництві багатоквартирного
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
на АДРЕСА_2.

Зазначений договір укладено в
письмовій формі, підписано
повноважними представниками трьох
сторін, їх підписи засвідчено
печатками сторін, що відповідає
приписам статей 207, 208 ЦК України.

Станом на час розгляду даної справи,
зазначений договір не розірвано, не
змінено, рішення органу місцевого
самоврядування та його виконавчого
органу, які слугували підставою для
його укладення, не скасовані у
встановленому законом порядку, таких
доказів сторони суду не представили, в
матеріалах справи такі докази
відсутні.

Відповідно до п.1.1 даного договору,
відповідач, що здійснює будівництво
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями на АДРЕСА_2, в
порядку та на умовах, визначених
договором, бере участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Івано-Франкіська.

Пунктом 3.3 договору сторони погодили,
що замовник сплачує пайову участь в
сумі 650 970,39грн. в 7-ми денний термін з
моменту реєстрації договору, а саме,
датою реєстрації є 09.04.2014 року, про що
свідчить відповідний запис в журналі
реєстрації договорів про пайову участь
на 2014рік.

З метою досудового врегулювання спору
позивач на адресу відповідача
надсилав претензію № 2-15/217 від
24.04.14 з вимогою погасити
заборгованість. Проте, дана вимога
залишена відповідачем без відповіді
та задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
між виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради та
приватним підприємцем ОСОБА_1 11.06.2008
року укладено договір №51 про пайову
участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста при будівництві
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення на АДРЕСА_2 (стор.68).

Відповідачем в грудні 2012 року подано, а
Інспекцією Держархбудконтролю в
Івано-Франківській області
зареєстровано 20.12.2012р за № ІФ6
декларацію про готовність об"єкта до
експлуатації багатоквартирного
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
на АДРЕСА_2 (стор.49)

Як передбачено ч.2 ст.40 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" (норми якого діяли на час
виникнення спору, подання позову та
його розгляду у даній справі), замовник,
який має намір щодо забудови земельної
ділянки у відповідному населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
полягає у перерахуванні замовником до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію до відповідного
місцевого бюджету коштів для створення
і розвитку зазначеної інфраструктури,
ч.3 ст.40 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

В свою чергу, в ч.9 ст.40 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" визначено, що договір про
пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити ЦК,
іншим законам України, які приймаються
відповідно до Конституції України та
ЦК, міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади
України, органів влади Автономної
Республіки Крим у випадках і в межах,
встановлених Конституцією України та
законом, а також моральним засадам
суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Пунктом 2. ст. 215 ЦК України визначено, що
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

За таких обставин, враховуючи приписи
ч.9 ст.40 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", укладений
09.04.14 між виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради,
фінансовим управлінням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради та приватним підприємцем ОСОБА_1
договір №19 про пайову участь
замовників будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста при
будівництві багатоквартирного
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
на АДРЕСА_2 після введення об'єкта
будівництва в експлуатацію суперечить
вимогам названого закону, є нікчемним
та не потребує визнання його недійсним
судом.

Наведена правова позиція викладена,
зокрема, в постановах Вищого
господарського суду України від 19.11.2012
у справі № 5010/240/2012-22/9, від 06.03.2013 у
справі №5010/846/2012-3/40, від 17.07.2013 у справі
№ 5010/1650/2012-6/31 тощо.

Щодо посилання позивача та
представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача, що
укладений 09.04.14 між виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради, фінансовим управлінням
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради та
приватним підприємцем ОСОБА_1 договір
№19 про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста, є внесення змін
до договору №51 від 11.06.2008 року, то воно
не має під собою правового підгрунття,
так як п.6.2. договору №51 від 11.06.2008 року
передбачено, що зміни до Договору
можуть бути внесені за взаємною згодою
сторін, що оформляється додатковою
угодою до цього Договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 32 названого Кодексу
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об"єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин, суд вважає
вимоги позивача необгрунтованими, а
позов таким, в задоволенні якого слід
відмовити.

Керуючисьст.124 Конституції України,
ст.ст. 4,10, 203, 215 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 32, 33, 43, ст. 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Фінансового управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
Приватного підприємця ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради про стягнення боргу в сумі
650970,39 грн., 3 659,70 грн. пені та 963,08 грн. 3%
річних - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.07.14

Суддя
Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Шкіндер П. А. 02.07.14