м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "МАШІНКОМ"
до товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Торговий Дім
про стягнення 378 457,27 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача: Колотович Д.О.(дов. від
Від відповідача: Говоров І.В.(дов. від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості у зв`язку з неналежним
виконанням умов договору
купівлі-продажу № 31 від 11.04.2014 в розмірі
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 06.06.2014 порушено провадження у
розгляду на 19.06.2014.
В судове засідання 19.06.2014 прибув
представник позивача, дав пояснення по
справі, подав додаткові докази та подав
клопотання про прискорення розгляду
справи у зв'язку з тим, що позивач не
може направляти свого представника в
судові засіданні через проведення у м.
Луганську антитерористичної операції,
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання 19.06.2014 представник
відповідача з'явився, подав відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечив та просив відмовити в його
задоволенні, оскільки позовні вимоги
не доведені, на договорі
купівлі-продажу № 31 від 11.04.2014 відсутні
підписи посадових осіб
продавця(відповідача).
В судовому засіданні 19.06.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов та
заперечення проти позову, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -
Як зазначає товариство з обмеженою
відповідальністю "МАШІНКОМ"(далі
позивач), 11.04.2014 між ним та товариством з
обмеженою відповідальністю «з
іноземними інвестиціями «Торговий Дім
«МАЗ-україна» (далі - відповідач) було
укладено договір купівлі-продажу №
Згідно п. 1.1. договору відповідач взяв
на себе зобов'язання доставити і
передати у власність позивача
вантажний автомобіль - шасі MA3-5337A2-340 у
кількості 1 одиниці на суму - 376 190,00 грн.
Сторони домовились визначити грошовій
еквівалент вартості Товару в Доларах
США, яка становить на дату укладення
цього Договору - 30 095,20 долларів США, за
курсом Міжбанку України у розмірі 12,50
грн. за 1 доллар США.
Пунктом 3.2. цього договору сторони
домовились, що загальна сума цього
договору складає - 376 190,00 грн.
Згідно п. 5.1. договору позивач взяв на
себе зобов'язання у термін до 22.04.2014
перерахувати 100 % платіж визначеної
суми на розрахункові рахунки
Позивач наголосив, що платіжним
дорученням № 1 від 15.04.2014 (із відміткою
Банку від 16.04.2014) він здійснив
відповідний платіж у розмірі - 376 190,00
грн. на розрахунковий рахунок
Матеріали справи свідчать, що позивач
листом № 1804-1 від 18.04.2014 повідомив
відповідача про те, що він належним
чином виконав свої зобов'язання за
договором купівлі-продажу від 11.04.2014 та
сповістив про прибуття представника
ТОВ «МАШІНКОМ» до м. Києва 23.04.2014 за
адресою, що визначена у п. 4.1. Договору
для отримання у власність вантажного
автомобіля - шасі MA3-5337 А2-340.
Зі слів позивача, повноважний
представник позивача - Смірнов
Олександр Іванович 23.04.2014 прибув до м.
Києва та намагався отримати від
відповідача належний автомобіль, про
що також повідомив відповідача 23.04.2014
телеграмою із м. Києва, яка була
отримана повноважним представником
Проте, як зазначає позивач, не зважаючи
на здійснення оплати за договором та
належне повідомлення про прибуття
представника позивача за адресою
отримання товару - відповідач
безпідставно ухилився від виконання
покладеного на нього зобов'язання.
Відповідач заперечував проти
вищезазначених тверджень позивача,
обґрунтовуючи це тим, що відповідач не
укладав з позивачем договір № 31 від
11.04.2014, а тому відповідач не має перед
позивачем заборгованості за договором
№ 31. Також не має правових підстав для
стягнення з відповідача неустойки по
неукладеному договору.
Дослідивши матеріали справи та
вислухавши думку присутніх
представників сторін та клопотання
позивача про прискорення розгляду
справи за наявними матеріалами, суд
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позову у зв'язку з
Позивач посилається на те, що начебто
між сторонами укладений договір від
11.04.2014 № 31, при цьому до матеріалів
справи долучив копію договору. Але з
наданої позивачем копії договору та
оглянутого в судовому засіданні
оригіналу договору можна побачити, що в
п. 10 договору «реквізити і підписи
сторін» відсутні підписи посадових
осіб продавця, а саме Директора
Власенко А.В. та спеціаліста з продажу
техніки ОСОБА_5, тобто даний договір не
підписаний продавцем.
Відповідно до стаття 208 Цивільного
Кодексу України, правочини між
юридичними особами належить вчиняти у
Статтею 207 Цивільного Кодексу України
встановлені вимоги до письмової форми
правочину, відповідно до якої правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою. Також це
передбачено статтею 181 Господарського
Кодексу України, де зазначено, що
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.
Як встановлено судом, позивач раніше
укладав з відповідачем декілька
договорів, тому знає порядок укладання
договорів з відповідачем та знає ким
підписуються договори з боку
Як наголошував в судовому засіданні
відповідач, позивач звертався до нього
з претензією щодо виконання
зобов'язань за договором, де загрожував
звернутись до прокуратури, МВС,
податкової. Але в порушення порядку
пред'явлення претензій передбаченого
ст. 6-9 Господарського процесуального
Кодексу України, не надав копії
документів, в тому числі договору на
який посилається. Листом від 29.04.2014
відповідач запропонував позивачу
надати копій документів для розгляду
претензій, з метою ознайомлення
відповідача з договором №31, який, як
наголошує відповідач, ним не укладався.
Відповіді відповідач не отримував, як
не отримав і копію «підписаного»
Тобто, по суті позивач безпідставно,
помилково перерахував відповідачеві
грошові кошти в сумі 376190,00 грн. Даний
факт відповідач визнає.
При цьому представник відповідача
наголошував, що позивач до нього не
звертався з листом про повернення
помилково перерахованих коштів.
Враховуючи, що у позивача по справі є
заборгованість перед відповідачем за
раніше отриману продукцію в сумі 958 192,77
грн. (станом на 28.04.2014), про що позивача
повідомлялось неодноразово, то
відповідно до статті 601 Цивільного
Кодексу України відповідач провів
зарахування зустрічних однорідних
вимог. Статтею 601 ЦК України, та 203 ГК
України передбачено що, зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
Крім того, судом встановлено, що
відповідач звернувся до
господарського суду Луганської
області с позовом про стягнення
заборгованості з позивача в розмірі 958
192,77 грн. Порушено провадження по
справі.
Тобто, станом на 28.04 2014
кредитор(відповідач) мав до
боржника(позивача) право вимоги сплати
грошових коштів в розмірі 958 192,77 грн.
Позивачеві відповідачем відповідно до
ст. 601 ЦК України було направлено заяву
про зарахування зустрічних вимог, а
- 90 888,07 грн. в рахунок погашення
заборгованості за договором 135 від
- 82 184,50 грн. в рахунок погашення
заборгованості за договором 136 від
- 203 117,43 грн. в рахунок погашення
заборгованості за договором 240 від
Відповідно до ст. 601 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог. Таким чином після зарахування
помилково отриманих від Боржника
коштів, зобов'язання за договором № 135
та № 136 в частині оплати вартості
отриманого товару припинено в повному
обсязі. Зобов'язання за договором 240 в
частині оплати вартості отриманого
товару припинено на суму 203 117.43 грн.
Заборгованість за договором 240 після
проведення зарахування становить 785
120,20 грн. - 203117,43 грн. = 582 002,77 грн.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.
У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.
Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).
На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.
Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
Згідно зі ст.ст. 662 та 663 ЦК України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства. Продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.
Позивачем не доведено факт укладення з
відповідачем договору купівлі-продажу
№ 31 від 11.04.2014, наданий позивачем
примірник не підписаний
уповноваженими представниками
відповідача, що свідчить про його не
Відповідач не прийняв умови договору
до виконання та заперечував наявність
договору купівлі-продажу № 31 від 11.04.2014,
а тому у суду відсутні правові підстави
для задоволення позову по даній справі.
Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
заборгованості є не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
1. В задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю "МАШІНКОМ"
до товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Торговий Дім
"МАЗ-Україна" про стягнення 378 457,27 грн.
2. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене в порядку та строки,
визначені Господарським процесуальним
3. Копію рішення розіслати сторонам.
Суддя
підписання повного тексту рішення -