ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.06.2014
Справа № 905/2637/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Мирошниченка
Я.С.,

При секретарі судового засідання
Займак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробничий
центр "Промислові технології",
м.Донецьк

до відповідача: Приватного
підприємства "Донецький
електрометалургійний завод", м.Донецьк

про стягнення заборгованості по
договору поставки № від 04.05.2012р. у
розмірі 13600,00 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Макаров А.М., за
довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробничий
центр "Промислові технології",
м.Донецьк (далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Приватного підприємства
"Донецький електрометалургійний
завод", м.Донецьк (далі-Відповідач) про
стягнення заборгованості по договору
поставки № від 04.05.2012р. у розмірі
13600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
Позивач, посилається на неналежне
виконання Відповідачем зобов'язань за
договором договору поставки №
від 04.05.2012р. в частині розрахунків за
поставлену продукцію, внаслідок чого
утворилась заборгованість - 13600,00 грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням на
ст.ст.11,202,203,207,509,526,625,638 Цивільного
кодексу України, ст.ст.1,2,12,13,49,54,57
Господарського процесуального кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): договір
поставки № від
04.05.2012р.,додаткову угоду до договору
поставки№ від 04.05.2012р. від
19.12.2013р.,специфікація №4 від 19.12.2013р.,
рахунок №108 від 25.12.2013р., податкову
накладну №5 від 25.12.2013р., видаткову
накладну №5 від 25.12.2013р.,довіреність
№00560 від 23.12.2013р., лист - вимога №06 від
14.01.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 18.04.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі. Справу
призначено до розгляду на 28.05.2014р.

29.05.2014р. Представник Позивача через
канцелярію суду надав витребувані
судом документи.

У зв'язку з нез'явленням Сторін у судове
засідання, ненаданням сторонами
витребуваних документів в повному
обсязі розгляд справи відкладався
судом з 14.05.2014р. на 17.06.2014р.

17.06.2014р. Представник Відповідача у
судовому засіданні не визнав позовні
вимоги з підстав викладених у відзиві.
Надав клопотання про витребування
доказів. Судом клопотання розглянуто
та відхилено у зв'язку з недоцільністю.

Представник Відповідача клопотання
щодо фіксації судового процесу не
заявляв, у зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення справи, суд

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2012 р. між Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробничий центр "Промислові
технології", м.Донецьк (надалі -
Позивач/Постачальник) та Приватного
підприємства "Донецький
електрометалургійний завод", м.Донецьк
(надалі - Відповідач/Покупець), укладено
Договір поставки №
(надалі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору,
Постачальник зобов'язується поставити,
а Покупець прийняти та оплатити
продукцію на умовах, викладених у
діючому Договорі.

Згідно до п.2.1 Договору найменування
(номенклатура, асортимент), кількість,
якісні показники, ціна, строки та умови
поставки продукції вказуються у
специфікаціях, що є невід'ємною
частиною діючого Договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що
поставляємо по діючому Договору
Продукція сплачується по ціні,
вказаній у специфікаціях до Договору,
що є невід'ємною частиною.

Відповідно до п.4.1 Договору Покупець
здійснює оплату на поточний рахунок
Постачальника на умовах, вказаних у
специфікаціях до Договору.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що
разом з Продукцією Постачальник
зобов'язується надати наступні
документи:

- Сертифікат якості;

- рахунок- фактуру на оплату;

- товарно-транспортні документи;

- видаткову накладну;

- податкову накладну.

19.12.2013р. Сторонами було узгоджено
Додаткову угоду до Договору поставки
№ від 04.05.2012р.

Відповідно до якої пунктами 1., 2.
узгоджено, що Договір вступає в силу з
моменту його підписання
уповноваженими представниками та
скріплений печатками обох сторін та
діє до 31 грудня 2014р. Додаткова угода
вступає в силу з моменту її підписання
уповноваженими представниками обох
сторін та скріплення печатками та діє
протягом строку дії Договору поставки
№ від 04.05.2012р.

Сторонами до договору поставки №
від 04.05.2012р. було підписано
специфікацію №4 від 19.12.2013р. в якій
узгоджено найменування товару (види
продукції) та вимоги до якості,
кількість, ціну, умови поставки,
оплати, а саме:

- Продукція поставляється на умовах
EXW(м.Донецьк, склад Постачальника) при
поставці автотранспортом згідно
правилам ИНКОТЕРМС 2000.

- Постачальник надає продукцію на
своєму складі відповідно письмовій
заявці Покупця, та не пізніше 10
календарних днів з моменту підписання
специфікації.

- Покупець здійснює оплату на
поточний рахунок Постачальника
протягом 10 календарних днів після
поставки продукції, та не раніше
надання документів відповідно до п.8.1.
Договору поставки № від 04.05.2012р.

Згідно цієї Специфікації, загальна
вартість товару становить 13600,00 грн.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Оцінивши зміст зазначеного договору,
суд дійшов висновку, що укладений
правочин за своїм змістом та правовою
природою є договором поставки, який
підпадає під правове регулювання норм
статті 712 Цивільного кодексу України та
статей 264-271 Господарського кодексу
України. В частині, що не суперечить
договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
інших підзаконних нормативних актів,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку на
підприємствах, у бухгалтерському
обліку повинні відображатися
господарські операції, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів на підставі
первинних документів, які повинні мати
крім обов'язкових реквізитів додаткові
в залежності від характеру операції,
зокрема підставу для здійснення
господарських операцій. Тобто, в якості
доказу первинні документи мають
містити повні дані про конкретні
господарські операції та підставу їх
здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

На виконання умов Договору (а.с. 7-9)
Позивачем був поставлений товар
Відповідачу за Видатковою накладною №5
від 25.12.2013р. на суму
13600,00 грн. (а.с. 14).

У відзиві на позов Відповідач, зокрема,
зазначає, що Позивач не надав в повному
обсязі передбачені п.8.1 Договору, таким
чином у Відповідача невиникло
обов'язку по сплаті продукції. Крім
того, у зв'язку з відсутністю документа
«письмова заявка Покупця», немає
підстав вважати, що продукція була
поставлена за Договором.

Натомість, суд не може погодитися з
доводами Відповідача з огляду на
наступне:

Продукція за видатковою накладною №5
від 25.12.2013р. було прийнято належним
чином уповноваженим представником
Відповідача згідно Довіреності № 00560
від 23.12.2013р. В видатковій накладній №5
від 25.12.2013р. та Довіреності № 00560 від
23.12.2013р. є посилання на Договір №
від 04.05.2012р., як на підставу передання
товару.

На виконання вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного та повного
розгляду справи, перевірено в межах
яких договорів здійснювалась поставка,
чи відповідав поставлений товар тому,
який сторони визначили у вказаному
вище договорі, чи укладались між
сторонами будь-які інші договори,
зокрема, за яким здійснювали поставку
товару на підставі видаткової
накладної, наявної в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
надані Позивачем первинні документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу товару та прийняття його
останнім в межах Договору.

Таким чином, у Відповідача виник
обов'язок оплатити продукцію згідно
умов п.5 Специфікації №2 до Договору
поставки № від 04.05.2012р.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, Позивачем належним чином
доведено факт виконання обов'язку щодо
передачі товару у відповідності до
норм статті 664 Цивільного кодексу
України та умов, визначених Договору
поставки № від 04.05.2012р.

Відповідно до умов Договору, Позивач
виставив Відповідачу рахунок на
оплату: №108 від 25.12.2013р. на суму 13600,00 грн.

Враховуючи положення п.5 Специфікації
№2 до Договору поставки № від
04.05.2012р. , Покупець здійснює оплату на
поточний рахунок Постачальника
протягом 10 календарних днів після
поставки продукції, та не раніше
надання документів відповідно до п.8.1.
Договору поставки № від 04.05.2012р.
.

Таким чином, судом встановлено, що
Покупець мав оплатити товар не пізніше
04.01.2013 р.

Проте, як вбачається з фактичних
обставин справи, Покупець грошове
зобов'язання перед Продавцем в частині
розрахунку за прийнятий товар у
повному обсязі не виконав.

Судом встановлена, наявність
заборгованості за видатковою
накладною №5 від 25.12.2013р на суму
13600,00грн.

Відповідачу було пред`явлено лист -
вимога №06 від 14.01.2014р. , у якій Позивач
наполягає на перерахуванні наявної
заборгованості в розмірі 13600,00грн.

Відповідач, у встановлений строк не
відреагував на вимогу Позивача, та свої
зобов'язання перед ним не виконав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідач доказів погашення суми
боргу у сумі 13600,00 грн. не надав, тому
суд, вважає позовні вимоги доведеними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробничий
центр "Промислові технології",
м.Донецьк до Приватного підприємства
"Донецький електрометалургійний
завод", м.Донецьк., про стягнення
заборгованості по договору поставки
№ від 04.05.2012р. у розмірі 13600,00 грн -
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства
"Донецький електрометалургійний
завод", м.Донецьк. (83062, Донецька область,
м. Донецьк, Ленінський район, вул.
І.Ткаченка, буд.122, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробничий
центр "Промислові технології",
м.Донецьк (83017,м.Донецьк, б.Шевченка,26,
будова 2, ) суму
заборгованості у розмірі 13600,00 грн. та
судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

У судовому засіданні 17.06.2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 18.06.2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Я.С.
Мирошниченко