ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.14р. Справа № 904/2715/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ПроКредит Банк", м.
Дніпропетровськ

до Фермерського господарства: "Бутенко
Микола Васильович", смт. Томаківка
Дніпропетровської області

про стягнення 726 151,68 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Шатунова Н.О., довіреність
б/н від 13.06.2014р.

від відповідача: Гусакова О.Б.,
довіреність № 01 від 05.05.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"ПроКредит Банк" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Фермерського господарства "Бутенко
Микола Васильович" про стягнення 726 151,68
грн., з яких: 693 939,65 грн. - заборгованість
по капіталу, 16 686,87 грн. - заборгованість
по процентам за неправомірне
користування кредитом, 15 525,16 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов Рамкової
угоди № FW1602.205 від 04.04.2011р. та договору
про надання траншу № 1501.43596/FW1602.205 від
02.09.2013р. в частині повернення грошових
коштів.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.04.2014р.
було порушено провадження у справі та
призначено судове засідання на 14.05.2014р.

14.05.2014р. відповідач подав до суду відзив
на позовну заяву, в якому просив
відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки згідно з графіком
повернення кредиту, що є додатком №1 до
договору траншу, вже після 3-х місяців з
дня отримання кредиту банк вимагає з
відповідача повернення половини тіла
кредиту у розмірі 350 000,00 грн., що
суперечить істотним умовам договору,
де відповідно до п. 2, кредит надається у
користування на 13 місяців від дня
видачі кредиту, а саме від 03.09.2013р. до
03.10.2014р.. Таким чином, шляхом обману
кредитор нараховує проценти за
користування кредитом за весь період
користування повною сумою
кредитування, хоча насправді
користування повною сумою
відбувається тільки 3 місяці замість 13
місяців. Відповідач зазначив, що
своєчасно і навіть наперед сплатив
річні проценти за користування
кредитом, що підтверджується випискою
по рахунку 26 25.980, яка знаходиться
в матеріалах справи. Умова у графіку
повернення траншу в інший термін не
відповідає суттєвим умовам договору і
відповідно до цього, не має підстав
вважати умови договору порушеними
відповідачем і відповідно відсутні
підстави для вимог позивача про
дострокове повернення кредиту.

14.05.2014р. розгляд справи відкладено на
13.06.2014р.

Ухвалами суду від 13.06.2014р. у прийнятті
зустрічної позовної заяви відмовлено,
повернуто зустрічну позовну заяву і
додані до неї документи позивачу;
виправлено описки, допущені у вступній
та резолютивній частинах ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.05.2014р.; продовжено строк
розгляду справи на 15 днів до 09.07.2014р.
включно.

13.06.2014р. у судовому засіданні оголошено
перерву до 26.06.2014р.

У судове засідання з'явилися
представники позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2011р. між Фермерським господарством
"Бутенко Микола Васильович"
(позичальник) та Публічним акціонерним
товариством "ПроКредит Банк" (кредитор)
було укладено Рамкову угоду № FW1602.205
(далі-рамкова угода).

Кредитор на підставі угоди
зобов'язується здійснювати
кредитування позичальника у межах
лімітів умов кредитування у порядку і
на умовах, визначених угодою та
кредитними договорами, а позичальник
зобов'язується належно виконати усі
умови, необхідні для отримання
кредитів, своєчасно і належно
здійснювати погашення грошових
зобов'язань, а також належно виконувати
усі інші зобов'язання, передбачені
угодою та кредитними договорами (п. 2.1
рамкової угоди).

За користування кредитом позичальник
зобов'язаний сплатити кредитору
проценти у розмірі та порядку,
визначених угодою та кредитними
договорами у межах максимальних
розмірів процентів, встановлених
угодою (п. 4.1 рамкової угоди).

Проценти обчислюються у валюті кредиту
за процентною ставкою, встановленою
відповідним кредитним договором, від
суми залишку кредиту за кожен
календарний день користування
залишком кредиту, виходячи із 360
календарних днів у році, з моменту
видачі кредиту до моменту повного
погашення кредиту (п. 4.2 рамкової угоди).

Погашення грошових зобов'язань
здійснюється у строк, порядку,
черговості та розмірі, встановлені
угодою та кредитними договорами,
шляхом зарахування коштів на
визначений кредитором рахунок. Строк
виконання зобов'язань по сплаті
процентів, неустойки, комісії, витрат
пов'язаних з укладенням, виконанням,
припиненням договорів та погашенням
заборгованості вважаються такими, що
настав з моменту їх нарахування (п. 7.1
рамкової угоди).

Позичальник зобов'язаний щоразу у день
настання строків погашення грошових
зобов'язань забезпечувати належне їх
погашення, здійснювати перевірку
проведення погашення та його
належності (п. 9.2.2 рамкової угоди).

При порушенні, встановлених договорами
строків погашення грошових зобов'язань
позичальник сплачує штрафну неустойку
у розмірі 0,5% від суми непогашеної
заборгованості, але не менше ніж 15
(п'ятнадцять) гривень у еквіваленті
валюти кредиту за кожний календарний
день прострочення, включаючи день
повного погашення заборгованості.
Починаючи з 31 календарного дня
прострочення, розмір неустойки
збільшується до 1% за умови подання
кредитором відповідного повідомлення
позичальнику про таке збільшення.
Неустойку не може бути збільшено, якщо
погашення не менш ніж 80% усього боргу чи
щомісячно погашається не менш ніж 30%
від суми заборгованості (п. 10.2 рамкової
угоди).

Нарахування та сплата пені проводиться
за весь час існування заборгованості,
без застосування, встановлених
законодавством обмежувальних строків
та припиняється у день повного
погашення заборгованості. Понесені
збитки відшкодовуються винною
стороною у повному розмірі понад
неустойку (п. 10.4 рамкової угоди).

Угода набирає чинності з моменту її
підписання двома уповноваженими
особами кредитора і позичальником.
Угода та кредитні договори будуть
вважатися належно підписаними з боку
кредитора як у випадку наявності двох
підписів уповноважених осіб кредитора
на одному документі, так і при
наявності по одному підпису на різних,
але ідентичних по змісту документах з
текстом угоди чи кредитних договорів
або їх копіях (факсограмах) з одним
підписом (п. 11.1 рамкової угоди).

02.09.2013р. між між Фермерським
господарством "Бутенко Микола
Васильович" (позичальник) та Публічним
акціонерним товариством "ПроКредит
Банк" (кредитор) було укладено договір
про надання траншу № 1501.43596/FW1602.205
(далі-договір).

Кредитор на підставі та умовах
рамкової угоди № FW1602.205 від 04.04.2011р., а
також цього договору зобов'язується
надати позичальнику кредит, а
позичальник зобов'язується належно
виконати усі умови, необхідні для його
отримання, належно здійснювати
погашення грошових зобов'язань та
виконання усіх інших зобов'язань,
передбачених Рамковою угодою та цим
договором (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2 договору розмір
кредиту становить 700 000,00 грн.; строк
користування становить 13 (тринадцять)
місяців, від дати видачі кредиту
включно; розмір процентів - 24,00
(двадцять чотири) % річних, виходячи з 360
календарних днів у році.

Повернення кредиту та сплата процентів
здійснюється періодичними платежами,
сума і строк сплати яких визначені
графіком в черговості, встановленій
рамковою угодою. Дата останнього
платежу згідно з графіком може
відрізнятися від дати спливу строку
користування кредитом, вказаного у п. 2
цього договору, але не більше ніж на 7
календарних днів (п. 4 договору).

Даний договір є невід'ємною частиною
рамкової угоди, умови якої вважаються
умовами цього договору і регламентують
усі відносини між сторонами, що виникли
на підставі цього договору (п. 7
договору).

Договір набирає чинності з моменту
його підписання позичальником і двома
уповноваженими особами кредитора і діє
протягом усього строку користування
кредитом до моменту повного і
належного виконання сторонами своїх
зобов'язань та реалізації прав за цим
договором (п. 8 договору).

Позивач виконав свої зобов'язання за
Рамковою угодою №FW1602.205 від 04.04.2011р. та
договором про надання траншу
№1501.43596/FW1602.205 від 02.09.2013р., надавши
відповідачу кредит у розмірі 700 000,00грн.,
що підтверджується банківською
випискою по рахунку (а.с. 17) та не
заперечується відповідачем.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (ч. 1 ст.
193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу
України).

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530
Цивільного кодексу України).

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору (ст.1054 Цивільного
кодексу України).

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України (ст.
1048 Цивільного кодексу України).

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ст. 1049 Цивільного кодексу
України).

Позивач просить стягнути 693 939,65 грн.
заборгованості по капіталу, оскільки
позичальник порушив вимоги договору
щодо своєчасної сплати кредиту.

У відзиві на позовну заяву відповідач
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки згідно з
графіком повернення кредиту, що є
додатком №1 до договору траншу, вже
після 3-х місяців з дня отримання
кредиту банк вимагає з відповідача
повернення половини тіла кредиту у
розмірі 350 000,00 грн., що суперечить
істотним умовам договору, де
відповідно до п. 2, кредит надається у
користування на 13 місяців від дня
видачі кредиту, а саме від 03.09.2013р. до
03.10.2014р..

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу (ч.1 ст. 215 Цивільного
кодексу України). У наведеній статті
визначаються загальні правові засади
визнання правочину недійсним.
Звичайно, що для цього має існувати
відповідна правова підстава. Такою
правовою підставою Цивільний кодекс
України визнає факт недодержання
однією стороною чи всіма сторонами
вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст.
203 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Згідно зі ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

У судовому засіданні представник
відповідача пояснила, що такі умови
суперечать чинному законодавству,
зокрема ч.1 ст.203 Цивільного кодексу
України, однак не навела жодної статті
Цивільного кодексу України або іншого
акту цивільного законодавства, якому б
суперечили умови договору про надання
траншу № 1501.43596/FW1602.205 від 02.09.2013р.

п. 4 договору визначено, що повернення
кредиту та сплата процентів
здійснюється періодичними платежами,
сума і строк сплати яких визначені
графіком в черговості, встановленій
рамковою угодою.

13.06.2014р. позивач подав до суду графік
повернення кредиту та сплати процентів
в новій редакції від 16.12.2013р. (а.с.44),
підписаний представниками сторін за
договором, відповідно до якого 10.02.2014р.
відповідач мав повернути 350 000,00грн.

Представник відповідача не
погоджується з тим, що 350 000,00грн. мають
бути сплачені 10.02.2014р., а не 03.10.2014р.,
разом з тим факт несплати зазначених
коштів не заперечується.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
(ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України).

Стосовно заборгованості по процентам
за неправомірне користування кредитом
у розмірі 16 686,87 грн., які просить
стягнути позивач, у представника
відповідача заперечень не виникало і у
судовому засіданні вона погодилась з
правомірністю відповідних нарахувань.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 15 525,16 грн. пені.

Виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
(ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу
України).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного
кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки
(п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу
України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549
Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн. Розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського
Кодексу України).

п. 10.2, п.10.4 рамкової угоди передбачено
сплату позичальником пені за порушення
встановлених договорами строків
погашення грошових зобов'язань.

У судовому засіданні представник
позивача пояснила, що при здійсненні
розрахунку пені з 15.04.2014р. невірно було
застосовано подвійну облікову ставку
Національного банку України.

Судом проведено перерахунок пені та
встановлено, що розмір пені з 17.01.2014р. по
23.04.2014р., визначений позивачем, є
більшим, ніж має бути, так:

на 14072,99грн. з 17.01.2014р. по 11.02.2014р. -
130,32грн.;

на 3344,14грн з 12.02.2014р. по 17.02.2014р. - 7,15грн.;

на 1106,32грн. з 18.02.2014р. по 11.03.2014р. -8,67грн.;

на 361 666,67грн. з 11.02.2014р. по 11.03.2014р.
-3735,57грн.;

на 350 000,00грн. з 12.03.2014р. по 26.03.2014р. -
1869,86грн.;

на 343 939,65 грн. з 27.03.2014р. по 23.04.2014р. -
3938,81грн..

Стосовно подальших нарахувань,
проведених позивачем, дійсно: з
урахуванням облікової ставки
Національного банку України, яка з
15.04.2014р. становила 9,5% річних розмір пені
є більшим, ніж заявлено до стягнення,
однак відповідна заява про збільшення
позовних вимог до суду подана не була.

З урахуванням наведеного з відповідача
підлягає стягненню 14 621,45грн.

За викладеного, є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення з
Фермерського господарства "Бутенко
Миколи Васильовича" 725 247,97грн., з яких:
693 939,65 грн. - заборгованість по капіталу,
16 686,87 грн. - заборгованість по процентам
за неправомірне користування кредитом,
14 621,45грн.- пеня.

Згідно з абз. 4 п.4.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України» правило статті 49 ГПК України
щодо розподілу сум судового збору у
справах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог застосовується також і
у випадках, коли судовий збір сплачено
за мінімальною (визначеною Законом)
ставкою.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог: на
позивача - 17,43грн. (0,12%), на відповідача -
14505,60грн. (99,88%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства
"Бутенко Микола Васильович" (53500,
Дніпропетровська область, смт
Томаківка, вул. 40 років Перемоги, буд. 45,
ідентифікаційний код 20303702) на користь
Публічного акціонерного товариства
"ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, пр.
Перемоги, буд. 107А, ідентифікаційний код
21677333) 725 247,97грн., з яких: 693 939,65 грн. -
заборгованість по капіталу, 16 686,87 грн. -
заборгованість по процентам за
неправомірне користування кредитом, 14
621,45грн.- пеня, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства
"Бутенко Микола Васильович" (53500,
Дніпропетровська область, смт
Томаківка, вул. 40 років Перемоги, буд. 45,
ідентифікаційний код 20303702) на користь
Публічного акціонерного товариства
"ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, пр.
Перемоги, буд. 107А, ідентифікаційний код
21677333) витрати по сплаті судового збору
у розмірі 14505,60грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 01.07.2014

Суддя І.В. Мілєва