м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7740/14 18.06.14
Господарський суд міста Києва у складі
судді Чебикіної С.О., розглянувши
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інкомстрах» про
відшкодування шкоди в порядку регресу
23 236,16 грн., за участю представників
позивача - не з'явився, відповідача - не
У квітні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до відповідача про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу у розмірі 23 236,16 грн.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 29.06.2013 року на 29 км
а/д Сімферополь-Миколаївка,
Сімферопольський район, сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Форд» д.н.з.
НОМЕР_1 (застрахований транспортний
засіб), під керуванням ОСОБА_1, та
автомобіля «Рено», д.н. НОМЕР_2, яким
Позивачем було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 24 236,16 грн.
Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу «Рено»,
д.н. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ
«Страхова компанія «Інкомстрах».
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.04.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 18.06.2014 року.
Представник позивача 23.05.2014 року подав
через канцелярію господарського суду
м. Києва заяву з проханням провести
судове засідання без присутності
представника позивача.
Представник відповідача в судове
засідання 18.06.2014 року не з'явився,
відзив на позов не надав, про час і
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином
відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.
Враховуючи те, що нез'явлення
представників позивача та відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті,
а матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представників позивача та відповідача.
Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з довідки відділу ДАІ
Сімферопольського РУ ГУ МВС України в
Автономній Республіці Крим та
постанови Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від
10.07.2013 року у справі №116/3893/2013-п, 29.06.2013
року на 29 км а/д Сімферополь-Миколаївка,
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим, ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «Рено», д.н. НОМЕР_2, з
урахуванням дорожньої обстановки, не
вибрав безпечну швидкість для руху
транспортного засобу, де при
виникненні перешкоди, яку він
об'єктивно бачив, не прийняв заходів по
зниженню швидкості руху та безпечного
об'їзду перешкоди, в результаті чого,
здійснив зіткнення з автомобілем
«Форд» д.н.з. НОМЕР_1, який рухався
Постановою Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 10.07.2013 року у справі №116/3893/2013-п,
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Форд» д.н.з. НОМЕР_1.
Пошкоджений автомобіль був
застрахований позивачем на підставі
договору страхування транспортного
засобу №3129305 від 17.10.2012 року.
року з визначення вартості
відновлювального ремонту,
матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля «Форд» д.н.з.
НОМЕР_1, в результаті його пошкодження
при ДТП склав 25 792,25 грн.
Як вбачається з страхового акту № 4645
від 30.08.2013 року позивачем встановлено
факт настання страхового випадку та
вирішено виплати страхове
відшкодування на загальну суму 24 236,16
Зазначені кошти в розмірі 24 236,16 грн.
позивачем були виплачені, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями № 7087 від
05.09.2013 року, №7068 від 06.09.2013 року, №7033 від
10.09.2013 року, №7060 від 09.09.2013 року.
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Як вбачається з матеріалів справи,
транспортним засобом - автомобілем
«Рено», д.н. НОМЕР_2 який спричинив ДТП
та заподіяв збитки автомобілю «Форд»
д.н.з. НОМЕР_1, керував ОСОБА_2.
Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
встановлено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципу вини.
Вина особи, яка керувала автомобілем
«Рено», д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_2 встановлена
у судовому порядку.
Тому, ОСОБА_2 є особою, відповідальною
за збиток, заподіяний автомобілю
«Форд» д.н.з. НОМЕР_1, у результаті
пошкодження цього автомобіля при ДТП.
Відповідно до статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з статтею 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.
Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду заподіяну
внаслідок експлуатації автомобіля
«Рено», д.н. НОМЕР_2 була застрахована в
ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах»,
про що було укладено договір (поліс) №
АВ/9003708 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до якого
відповідач взяв на себе зобов'язання
відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема,
майну третім особам під час ДТП, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу автомобіля
«Рено», д.н. НОМЕР_2, і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність заподіювача шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно з статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
Розглядаючи спір по суті суд також
зазначає, що частиною п'ятою статті 1187
ЦК України передбачено, що особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
Оскільки відповідач не довів факт
того, що шкоду автомобілю «Форд» д.н.з.
НОМЕР_1 було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу його
водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля та беручи до уваги те, що
розмір збитків розраховується,
виходячи із вартості матеріального
збитку з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу, ліміту
відповідальності та за вирахуванням
суми франшизи 1000,00 грн. позов підлягає
задоволенню у розмірі 23 236,16 грн. (24 236,16
грн. (розмір реальних збитків) мінус
1000,00 грн. (франшиза))
Судові витрати відповідно до
вимог статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
Червоноармійська, буд. 72, оф.32-33; код
31282951) на користь Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
13490997) 23 236 (двадцять три тисячі двісті
тридцять шість) грн. 16 коп. боргу та 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.
Після вступу рішення в законну силу
Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 23.06.2014р.

Суддя
С.О. Чебикіна