ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р.Справа № 922/1936/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010", м. Київ до
Первомайської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
(№117), м. Первомайський 3-я особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Первомайське Управління Державної
казначейської служби України
Харківської області про стягнення
коштів в розмірі 52934,00 грн. за участю
представників:

позивача: Задорожний А.Л., за дов. від
20.05.2014 р.

відповідача: Максюта В.П., за дов. від
10.01.2014 р.

3-ї особи: Хіміч Д.О., за дов. від 20.06.2014 р.

за відсутності клопотання фіксація
судового процесу за допомогою
технічних засобів не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010", звернувся з позовом до
Первомайської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
(№117) про стягнення 49992,00 грн.
заборгованості, 2424,27 грн. пені за
несвоєчасне виконання умов
зобов'язання та 517,73 грн. 3% річних, а
також просив суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№ 1278 від 08.10.2013 р. щодо оплати вартості
виконаних позивачем робіт.

Ухвалою суду від 10 червня 2014 року було
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Первомайське
Управління Державної казначейської
служби України Харківської області,
відкладено розгляд справи на 23 червня
2014 року.

13 червня 2014 року через канцелярію суду
від позивача надійшло клопотання про
перенесення судового засідання від
10.06.2014 р. на іншу дату (вх. № 19762 від 13.06.2014
р.), яке суд долучив до матеріалів
справи.

23 червня 2014 року через канцелярію суду
від позивача надійшла заява (вх. № 21015
від 23.06.2014 р.) про відмову від позовних
вимог в частині стягнення 3% річних в
розмірі 517,73 грн. та пені в розмірі 2424,27
грн. Вказана заява була долучена судом
до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник
позивача заяву про частку відмову від
позовних вимог підтримав, зазначив про
часткову сплату відповідачем суми
основної заборгованості в розмірі 20000,00
грн., позовні вимоги в частині
стягнення залишку заборгованості в
розмірі 29992,00 грн. підтримав в повному
обсязі, а також просив суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 грн. Окрім того,
представник позивача просив суд
долучити до матеріалів справи
документи згідно переліку
супровідного листа (вх. № 21227 від 23.06.2014
р.). Відповідні документи суд долучив до
матеріалів справи в судовому
засіданні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги в частині
стягнення основної заборгованості в
розмірі 29992,00 грн. визнав в повному
обсязі.

Представник третьої особи також
пояснив про перерахування відповідачу
частини заборгованості в розмірі 20000,00
грн., пояснив, що на думку третьої особи
її вини у порушенні відповідачем
грошових зобов'язань за договором
немає.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві, відповідачеві та третій
особі для підготовки до судового
засідання та підготовки витребуваних
судом документів, з огляду на
зауваження суду про можливість
розгляду справи за наявними в ній
матеріалами у разі нез'явлення в
засідання суду, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3 та ст.
33 ГПК України, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
йому повноважень, учасникам судового
процесу створені усі належні умови для
надання доказів у справі та є підстави
для розгляду справи за наявними у
справі матеріалами у відповідності до
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

08 жовтня 2013 року між позивачем (як
підрядником) та відповідачем (як
замовником) було укладено договір № 1278
(далі - "договір"), предметом якого є (п.
1.1) доручення замовником підряднику та
прийняття останнім на себе
зобов'язання виконати власними і
залученими силами і засовами роботи по
відновленню дебіту свердловини.
Пунктом 1.2 договору сторони визначили,
що замовник зобов'язується своєчасно
прийняти та оплатити роботи, визначені
п. 1.1

Відповідно до п. 2.1 договору загальна
сума договору складає 49992,00 грн., у тому
числі ПДВ 8332,00 грн.

Згідно п. 3.1 договору за надання послуг
з виконання робіт згідно п. 1.1 цього
договору замовник сплачує підряднику
суму, яка буде обумовлена актами
виконаних робіт.

Пунктом 3.2 сторони визначили, що
виконання робіт підрядником та
прийняття їх результатів замовником
оформлюється актами виконаних робіт за
формою КБ-2в та КБ-3.

15 жовтня 2013 року позивач виконав, а
відповідач прийняв виконання
обумовлених договором робіт на
загальну суму 49992,00 грн. (акт приймання
виконаних будівельних робіт а.с. 13-17).

Договором (п. 3.3) визначено, що оплата
здійснюється шляхом перерахування
замовником грошових коштів на поточний
рахунок підрядника не пізніше 31.12.2013 р.

Згідно платіжного доручення № 318 від 22
травня 2014 року позивачу 22 травня 2014
року було частково перераховано
вартість виконаних ним робіт на суму
20000,00 грн. Факт сплати відповідних
коштів не заперечується позивачем.

Як стверджує позивач, відповідач решту
своїх грошових зобов'язань за
договором в розмірі 29992,00 грн. не
виконав.

При зверненні до суду з позовом у даній
справі позивач просив суд стягнути з
відповідача 2424,27 грн. пені за
несвоєчасне виконання умов
зобов'язання та 517,73 грн. 3% річних.

Втім, під час розгляду даної справи
судом, заявою (вх. № 21015 від 23.06.2014 р.)
позивач відмовився від позовних вимог
в цій частині.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові (ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України).

На виконання умов договору позивач
передав, а відповідач прийняв
обумовлені договором роботи на
загальну суму 49992,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актом приймання виконаних
будівельних робіт за 15.10.2013 р. (арк.спр.
13-17).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Судом встановлено, що в п. 3.3 сторони
погодили оплату в строк не пізніше
31.12.2013 р.

Станом на момент звернення позивача до
суду з позовом у даній справі
заборгованість відповідача за
договором становила 49992,00 грн. Факт
відповідної заборгованості визнається
відповідачем

Наявне в матеріалах справи платіжне
доручення № 318 від 22 травня 2014 року, а
також пояснення представників сторін
та третьої особи свідчать, що 22 травня
2014 року відповідач часткового виконав
свої грошові зобов'язання за договором,
сплативши 20000,00 грн.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем за договором становить 29992,00
грн. Факт відповідної заборгованості
визнається відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач є таким, що
прострочив виконання грошового
зобов'язання за договором, а від так і
про законність та обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення
заборгованості в розмірі 29992,00 грн.

Враховуючи, що станом на момент
звернення позивача до суду з позовом у
даній справі заборгованість
відповідача за договором становила
49992,00 грн., а під час розгляду даної
справи відповідач виконав своє грошове
зобов'язання на суму 20000,00 грн., суд
зазначає наступне.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
визначено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

З приводу вказаної підстави припинення
провадження у справі Пленум Вищого
господарського суду України у своїй
Постанові від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (п. 4.4)
роз'яснив, що під припиненням існування
предмета спору слід розуміти,
наприклад, сплату суми боргу, знищення
спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо.

Припинення провадження на підставі п.
1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України можливе, якщо між
сторонами у зв'язку з припиненням
існування предмета спору не залишилося
неврегульованих питань.

Встановлені судом обставини свідчать,
що предмет спору (частина сплаченої
заборгованості в розмірі 20000,00 грн.)
припинив своє існування під час
розгляду даної справи. Наявні в
матеріалах справи докази та надані
представником позивач в судовому
засіданні пояснення свідчать, що між
сторонами не залишолось
неврегульованих питань з приводу
повернення відповідачем позивачу
відповідної частини заборгованості в
розмірі 20000,00 грн.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
припинення провадження у справі на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в
частині стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 20000,00 грн.

Розглядаючи заяву позивача про відмову
від позовних вимог в частині стягнення
пені та 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі відмовитись від позову.

Господарський суд не приймає відмови
від позову, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

Суд, дослідивши заяву про відмову від
позову, встановив, що її підписано
уповноваженим представником позивача,
відповідна заява не суперечить вимогам
чинного законодавства та не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси.

Відмова від позову є безумовним правом
позивача.

Позивач, при реалізації свого права на
відмову від позову, та суд, при
вирішенні питання про прийняття
відмови позивача від позову, не
зв'язані думкою інших учасників
судового процесу.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про прийняття відмови
позивача від позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 2424,27 грн. пені
за несвоєчасне виконання умов
зобов'язання та 517,73 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про припинення провадження у
даній справі в частині стягнення з
Первомайської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Харківській області
(№117) 2424,27 грн. пені за несвоєчасне
виконання умов зобов'язання та 517,73 грн.
3% річних.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та покладає на відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1827,00
грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.
15, 175 ГК України, ст.ст. 11, 526, 610, 612, 626, 837, 854
ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3,
22, 27, 32-34, 43, 44, 49, 75, п. 1.1, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85
ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Первомайської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Харківській області (64107, м.
Первомайський, Харківська область, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Енергозберігаючі технології 2010 (01015, м.
Київ, вул. Цитадельна, 7, )
29992,00 грн. основного боргу та 1827 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову провадження у справі
припинити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 01.07.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1936/14