ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.
Справа № 911/1796/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕСІС.",

08122, Київська обл., Києво-Святошинський
р-н, с. Шпитьки, 1-ий кілометр дороги
Личанка-Горбовичі, буд. 1 кім. 2

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«КОНСАЛТІНГ-ПІВДЕНЬ»,

98320, Автономна Республіка Крим, м. Керч,
вул. Свердлова, буд. 49

про стягнення 39 000,00 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (договір про надання
правової допомоги адвоката від 07.02.2014);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕСІС.» (далі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОНСАЛТІНГ-ПІВДЕНЬ»
(далі - відповідач) про стягнення
грошових коштів у розмірі 39 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неповерненням відповідачем грошових
коштів, що помилково перераховані на
його банківський рахунок позивачем,
згідно з платіжним дорученням від
22.01.2014 № 9.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.05.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
03.06.2014.

У судове засідання 03.06.2014 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
суду від 16.05.2014 сторонами не виконано,
розгляд справи відкладено на 24.06.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 11170/14 від
11.06.2014) позивачем подано документи на
виконання вимог ухвали суду від 16.06.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 12164/14 від
24.06.2014) позивачем подано до матеріалів
справи додаткові докази.

У судовому засіданні 24.06.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги.
Відповідач письмовий відзив на позовну
заяву не подав, представника у судове
засідання не направив, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону
України «Про забезпечення прав і
свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» від 15.04.2014 № 1207-VII, у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної Республіки Крим на
тимчасово окупованих територіях,
змінено територіальну підсудність
судових справ, підсудних розташованим
на території Автономної Республіки
Крим судам та забезпечено розгляд,
зокрема, господарських справ
господарського суду Автономної
Республіки Крим господарським судом
Київської області.

У зв'язку з надходженням до
господарського суду Київської області
(вх. № 134/14 від 08.04.2014) повідомлення
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" про
тимчасове призупинення приймання до
пересилання поштових відправлень
адресованих одержувачам населених
пунктів Автономної Республіки Крим, з
метою забезпечення процесуальних прав
відповідача, ухвалами суду від 16.05.2014
та від 03.06.2014 запропоновано позивачу
направити копії ухвали про порушення
провадження у справі та про
відкладення розгляду справи на адресу
відповідача кур'єрською службою
доставки та надати суду докази
відправки зазначених ухвал.

В якості доказу направлення на адресу
відповідача копій ухвал
господарського суду Київської області
від 16.05.2014 та від 03.06.2014, позивачем
подано до матеріалів справи копію
експрес-накладної від 13.06.2014 № 4028.

Крім того, судом, згідно з інформацією
про здійснення зв'язку з юридичною
особою, що зазначена у спеціальному
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18690509, повідомлено
відповідача про призначення судового
засідання на 16.05.2014 о 15 год. 30 хв. шляхом
надіслання телефонограми.

Неможливість надсилання будь-яких
поштових відправлень на адресу
учасників судового процесу, які
знаходяться на тимчасово окупованих
територіях України, підтверджується
повідомленням від 04.04.2014 № 33-20.606
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" про
тимчасове призупинення приймання до
пересилання поштових відправлень
адресованих одержувачам населених
пунктів Автономної Республіки Крим,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Судом враховано рекомендації Вищого
господарського суду України, що
викладені в інформаційному листі від
05.06.2014 № 01-06/745/2014 «Про деякі питання
практики застосування у судовій
практиці Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України».

Відтак, суд здійснив всі заходи для
належного повідомлення відповідача
про дату, час і місце розгляду справи №
911/1796/14.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 24.06.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Як зазначає позивач, в процесі
оформлення платіжного доручення від
22.01.2014 № 9 відповідальною особою
позивача у визначенні отримувача
перерахованих коштів помилково
зазначено Товариство з обмеженою
відповідальністю «КОНСАЛТІНГ-ПІВДЕНЬ»
та його банківські реквізити,
внаслідок чого 39 000,00 грн. помилково та
безпідставно перераховані на користь
відповідача.

У призначенні вказаного платежу
зазначено: «за продукти харчування
згідно договору «2003 від 20.01.14 у т.ч. ПДВ
6500 грн.00 коп.».

При цьому, у позивача перед
відповідачем немає жодних грошових
зобов'язань, в тому числі, на суму 39 000,00
грн.

З метою досудового врегулювання даного
спору, 06.02.2014 позивачем надіслано на
адресу відповідача лист-вимогу,
відповідно до якого позивач інформував
останнього про здійснення помилкового
перерахування на його користь 39 000,00
грн. та, у зв'язку з чим, просив
відповідача, як неналежного
отримувача, повернути отримані кошти.

Докази надсилання вказаної вимоги
відповідачу додано до матеріалів
справи.

Відповідач відповіді на вимогу не
надав, грошові кошти позивачу не
повернув, докази протилежного відсутні
в матеріалах справи.

У зв'язку з вище зазначеним, позивач
заявляє до стягнення з відповідача
39 000,00 грн., що отримані
відповідачем без достатньої правової
підстави, відповідно до вимог статті 1212
Цивільного кодексу України.

Згідно з наданою до матеріалів справи
довідкою від 17.06.2014 № 175/03 з
банківської установи, в якій відкрито
поточний банківський рахунок позивача,
за період з 21.01.2014 до 10.06.2014, судом
встановлено відсутність перерахування
коштів відповідачем позивачу. Вказана
довідка засвідчена підписом
уповноваженої особи банківської
установи та скріплена відбитком її
печатки (оригінал у матеріалах справи),
що оцінюється судом як належний доказ
неповернення відповідачем спірних
коштів.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив,
що заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1212 Цивільного
кодексу України, особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Відповідно до пунктів 1.23., 1.24. статті 1
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в коштів в Україні»,
під помилковим переказом коштів
розуміється рух певної суми коштів,
внаслідок якого з вини банку або іншого
суб'єкта переказу відбувається її
списання з рахунку неналежного
платника та/або зарахування на рахунок
неналежного отримувача чи видача йому
цієї суми у готівковій формі.
Неналежний отримувач - особа, якій без
законних підстав зарахована сума
переказу на її рахунок або видана їй у
готівковій формі.

Пунктом 2.35. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, що затверджена
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22
встановлено, що кошти, які помилково
зараховані на рахунок неналежного
отримувача, мають повертатися ним у
строки, установлені законодавством
України, за порушення яких неналежний
отримувач несе відповідальність
згідно із законодавством України. У
разі неповернення неналежним
отримувачем за будь-яких причин коштів
у зазначений строк повернення їх
здійснюється в судовому порядку.

До матеріалів справи не надано
примірника договору, реквізити якого
зазначені у платіжному дорученні про
перерахування спірних коштів
відповідачу.

Позивачем надано письмові пояснення
про відсутність такого договору між
сторонами, що також підтверджене
усними поясненнями представника
позивача у судових засіданнях. Докази
протилежного у матеріалах справи
відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів наявності інших грошових
зобов'язань позивача перед
відповідачем у межах правовідносин між
сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових доказів
та пояснень представників сторін.
Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позивач 22.01.2014 помилково
здійснив переказ грошових коштів в
сумі 39 000,00 грн. на банківський рахунок
відповідача, який, в розумінні Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в коштів в Україні», є
неналежним отримувачем зазначених
коштів, а, відтак, відповідач,
відповідно до статті 1212 Цивільного
кодексу України, зобов'язаний
повернути позивачу помилково
перераховані останнім грошові кошти в
сумі 39 000,00 грн. як такі, що набуті без
достатньої правової підстави.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі
1 827,00 грн., відповідно
до частини 1 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Консалтинг-Південь»
(98320, Автономна Республіка Крим, м. Керч,
вул. Свердлова, буд. 49,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕСІС." (08122, Київська
обл., Києво-Святошинський р-н, с.
Шпитьки, 1-ий кілометр дороги
Личанка-Горбовичі, буд. 1 кім. 2,
ідентифікаційний ) 39 000
(тридцять дев'ять тисяч) грн. 00 коп.
основної заборгованості та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 01.07.2014.

Суддя
С.О. Саванчук