ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.Справа № 922/1463/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання
Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м.
Харків до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, м. Харків про внесення змін до
договору оренди земель за участю
представників:

позивача - Макарцева С.В. (дов. №08-11/5945/2-13
від 30.12.2013 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада,
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом про
внесення змін до договору оренди землі
від 03.03.2006 р. за №16 шляхом визнання
укладеною додаткової угоди. А також
просить суд стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (надалі - Відповідач)
судовий збір за подання позовної заяви.

Від Позивача заяв та клопотань не
надійшло. У судовому засіданні
підтримує заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідача у судове засідання не
з'явився, уповноваженого представника
до суду не направив. Про причини своєї
неявки та неявки уповноваженого
представника суд не повідомив. Вимоги
ухвал суду не виконав. Ухвала, яка
направлялась на адресу зазначену у
позові, повернулась до суду з довідкою
поштового відділення, де зазначена
причина повернення поштового
відправлення - за закінченням терміну
зберігання.

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи
відповідно до вимог пункту 2.6.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
погодженої листом Вищого
господарського суду України від 19.02.2013
р. та затвердженої наказом Державної
удової адміністрації України від 20.02.2013
р. № 28, а тому суд вважає можливим
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами, як це передбачено статтею
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02
- 5/289 із змінами "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України").

Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
14.08.2007р. № 01-8/675 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року" (пункт
15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження сторін (для юридичних
осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України (надалі - ГПК України), не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із статтею 93
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) та зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 ГПК України розглядає справу
за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
вислухавши присутніх представників
сторін, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

На підставі рішення Харківської
міської ради від 27.04.2005р. № 84/05 "Про
надання юридичним та фізичним особам
земельних ділянок для експлуатації
об'єктів самочинного будівництва" між
Позивачем (орендодавець) та
Відповідачем (орендар) укладено
договір оренди землі, що
зареєстрований у Харківській
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах" в Державному реєстрі земель
від 03.03.2006р. за № 16, відповідно до
умов якого відповідачу передано в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення - землі транспорту, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(підестакадний простір Кузінського
шляхопроводу).

Відповідно до п. 2 договору, в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 0,1788 га.

В п. 5 сторони визначили, що нормативна
грошова оцінка земельної ділянки на
період експлуатації становить 1006929 грн.

У відповідності до п. 8 договору його
укладено строком на період
експлуатації до 01.12.2030р.

Згідно до п. 9 орендна плата за земельну
ділянку вноситься орендарем у грошовій
формі на рахунок Державного
казначейства у Харківській області у
розмірі орендної плати в місяць за
земельну ділянку становить: за 2006 рік -
2852,97грн., з 2007 року -3356,43 грн.

В пункті 13 договору сторони визначили,
що розмір орендної плати
переглядається у разі: а) зміни умов
господарювання, передбачених
договором; б) зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін, тарифів; в)
внаслідок інфляції - щорічно; г)
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; д) в інших
випадках, передбачених законом.

У відповідності до п. 36 договору зміна
умов договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

Згідно з рішенням Харківської міської
ради від 03.07.2013р. № 1209/13 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель м.
Харкова станом на 01.01.2013 року",
рішеннями Харківської міської ради від
25.09.2013р. № 1269/13 "Про затвердження
"Порядку впровадження нормативної
грошової оцінки земель м. Харкова
станом на 01.01.2013 року" та рішенням № 960/12,
яким затверджено порядок оформлення
договорів оренди землі у м. Харкові,
змінюється базова вартість 1 кв.м.
земель м. Харкова та запроваджується
новий порядок визначення розміру
орендної плати за користування
земельними ділянками.

Так, рішенням Харківської міської ради
"Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м. Харкова станом на
01.01.2013 року" від 03.07.2013р. № 1209/13
затверджено базову вартість одного
квадратного метра земель міста Харкова
у сумі 291,18 грн., яка отримана на
підставі витрат на освоєння і
облаштування території міста станом на
01.01.2013р. та підлягає в подальшому
індексації в порядку, встановленому
законодавством України.

Також встановлено, що плата за землю на
підставі даних "Технічної документації
з нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станом на 01.01.2013р."
вводиться в дію з 01 січня 2014 року.

Рішенням 19 сесії Харківської міської
ради 5 скликання від 27.02.2008р. №42/08
затверджено Положення про
впровадження нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2007 р.

Рішенням Харківської міської ради від
25.09.2013р. № 1269/13 "Про затвердження
"Порядку впровадження нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013р." встановлено, що плата
за землю на підставі даних "Технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013р." вводиться в дію з 01.01.2014р.

Листом-пропозицією від 07.12.2013р. №
1061/0/30-13 запропоновано відповідачеві
сплатити кошти: в розмірі 51,00 грн. за
внесення змін до записів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
та в розмірі 120,00 грн. за надання
інформації з Реєстру у формі витягу та
надати оригінали платіжних документів
до міської ради.

Листом-пропозицією від 07.12.2013р. №
1050/0/30-13 Департамент земельних відносин
Харківської міської ради направив
відповідачу на розгляд та погодження
три примірника додаткової угоди до
договору оренди землі від 29.02.2008р. та
три примірника розрахунку орендної
плати в зв'язку із зміною розміру
орендної плати, з пропозицією
повернути у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції до Департаменту
земельних відносин для подальшої їх
передачі до Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції для проведення державної
реєстрації в установленому
законодавством порядку.

Вказані вимоги Виконавчого комітету
Харківської міської ради відповідачем
були проігноровані, у встановлений
термін відповідь на лист-пропозицію до
Харківської міської ради направлено не
було.

Станом на момент звернення позивача до
суду з позовною заявою додаткову угоду
до договору оренди землі між сторонами
не підписано.

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
держави і є підставою для їх захисту у
судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши присутніх представників
сторін, повністю, всесторонньо, за
своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
оцінивши надані сторонами докази та
надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам справи з
урахуванням фактичних та правових
підстав позовних вимог учасників
судового процесу, користуючись
принципом об'єктивної істини,
принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд
вважає, що позовні вимоги Позивача
підлягають задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України),
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених ГПК
України заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків виникають з договорів та
інші правочини. Господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать ст. 174
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, що знаходяться на території
України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією України.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень міських рад у
галузі земельних відносин на території
міст належить: здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства.

Згідно п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Отже, земельна ділянка відповідно до
якої виник спір, знаходиться у віданні
Харківської міської ради.

Відповідно до ст. 189 Земельного кодексу
України самоврядний контроль за
використанням та охороною земель
здійснюється сільськими, селищними,
міськими, районними та обласними
радами.

Згідно п.1.4. рішення 14 сесії Харківської
міської ради 5 скликання від 04.07.2007 р. №
146/07 "Про внесення змін до рішення 22
сесії Харківської міської ради 4
скликання від 23.06.2004р. № 87/04 "Про
затвердження Положення про
самоврядний контроль за використанням
та охороною земель у м. Харкові"
основними завданнями самоврядного
контролю за використанням та охороною
земель є запобігання порушенням
законодавства України у сфері
використання та охорони земель,
своєчасне виявлення таких порушень та
вжиття відповідних заходів щодо їх
усунення.

Відповідно до розділу 3. Положення про
самоврядний контроль за використанням
та охороною земель у м. Харкові,
затвердженого рішенням 22 сесії
Харківської міської ради 4 скликання
від 23.06.2004р. № 87/04 посадові особи
відділу самоврядного контролю за
використанням та охороною земель мають
право обстежувати земельні ділянки,
передбачені пунктом 1.2. цього
Положення, щодо дотримання умов їх
використання та охорони відповідно до
чинного законодавства України та
укладених договорів оренди
(тимчасового користування, тимчасового
користування на умовах оренди).
Складати Акти обстеження стану та
дотримання умов використання
земельних ділянок та за фактом
виявлення порушень законодавства
подавати матеріали до відповідних
державних органів для вжиття
необхідних заходів та притягнення
винних осіб до відповідальності
відповідно до закону.

Загальні умови укладення договорів
визначені статтею 179 Господарського
кодексу України, частиною 3 якої,
зокрема, передбачено, що укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, у випадку, якщо існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладання договору для певних
категорій суб'єктів господарювання.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України
передбачено, що право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до ст. 125 Земельного
кодексу України право на оренду
земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється. Згідно ч. 2
ст. 126 Земельного кодексу України право
оренди землі оформляється договором,
який реєструється відповідно до
закону.

З урахуванням наведених положень
чинного законодавства України суд
приходить до висновку про те, що
взаємовідносини між позивачем та
відповідачем щодо оренди землі
врегульовані відповідним
господарським договором - договором
оренди, зареєстрованим в державному
реєстрі. При цьому укладення цього
договору є обов'язковим у разі
використання відповідачем земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1
(підестакадний простір Кузінського
шляхопроводу в силу наведених вище
приписів чинного законодавства.

Згідно ст. 187 ГК України спори, що
виникають при укладанні господарських
договорів за державним замовленням,
або договорів, укладення яких є
обов'язковим на підставі закону та в
інших випадках, встановлених законом,
розглядаються судом.

У відповідності до ст. 649 ЦК України
розбіжності, що виникли між сторонами
при укладенні договору на підставі
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим, органу місцевого самоврядування
та в інших випадках, встановлених
законом, вирішуються судом.

З урахуванням викладеного, на підставі
матеріалів справи, суд приходить до
висновку про те, що укладення договору
оренди землі може відбуватися в
судовому порядку (оскільки укладення
договору наразі є обов'язковим в силу
приписів чинного законодавства
України). При цьому наразі вбачається,
що позивачем додержаний встановлений
досудовий порядок укладання договорів
в судовому порядку, запропонована
додаткова угода до договору відповідає
вимогам чинного законодавства та не
порушує прав та охоронюваних законом
інтересів сторін.

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України (судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень)
відповідач доказів на спростування
викладених обставин не надав. У зв'язку
з цим суд приходить до висновку про
наявність у справі достатніх правових
підстав для задоволення позовних вимог
у повному обсязі, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України та ст.188 Господарського кодексу
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Згідно от. 632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін,
у випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Згідно ст. 30 Закону України "Про оренду
землі" у разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Вказані норми щодо умов зміни договору
оренди землі знайшли своє відображення
у пункті 36 договору оренди землі від
03.03.2006р. за № 16.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
плату за землю" використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати, що
визначається залежно від грошової
оцінки земель.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду
землі", ст. 284 Господарського кодексу
України однією із істотних умов
договору оренди землі є орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

Відповідно до п. 13 договору оренди
землі від 03.03.2006р. за № 16 сторони
передбачили, що розмір орендної плати
переглядається у разі: а) зміни умов
господарювання, передбачених
договором; б) зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін, тарифів; в)
внаслідок інфляції - щорічно; г)
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; д) в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчинюється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Ст. 13 Закону України "Про оцінку земель"
передбачено, що нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться у
разі визначення розміру орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Згідно із ст. 15 цього Закону підставою
для проведення оцінки земель
(бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок) є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок розташованих у межах населених
пунктів незалежно від їх цільового
призначення проводиться не рідше ніж
один раз на 5-7 років.

Так, рішенням Харківської міської ради
"Про затвердження "Технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013р." від 03.07.2013р. № 1209/13 затверджено
базову вартість одного квадратного
метра земель міста Харкова у сумі 291,18
грн., яка отримана на підставі витрат на
освоєння і облаштування території
міста станом на 01.01.2013р. та підлягає в
подальшому індексації в порядку,
встановленому законодавством України.

Також встановлено, що плата за землю на
підставі даних "Технічної документації
з нормативної грошової оцінки земель
міста Харкова станом на 01.01.2013р."
вводиться в дію з 01.01.2014р.

Рішенням Харківської міської ради від
25.09.2013р. № 1269/13 затверджено Положення
про порядок впровадження нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013р.

Відповідно до п. 1.1. Положення
регламентує надання підприємствам,
установам та організаціям міста,
фізичним особам інформації про
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок для обчислення земельного
податку, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності та здійснення
цивільно-правових угод із земельними
ділянками та оплати за договором
суперфіцію.

Пунктом 2 встановлюються обов'язки
суб'єктів процесу встановлення плати
за землю.

Відповідно до п. 3.3. Положення,
підготовка додаткової угоди
здійснюється Департаментом земельних
відносин відповідно до Порядку
укладання договорів оренди землі у м.
Харкові.

Отримання Департаментом земельних
відносин витягів з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку окремих земельних ділянок,
наданих у користування на підставі
договорів оренди, укладених протягом
1994-1998 років та 1999-2003 років, без
проведення їх державної реєстрації,
здійснюється після виконання
орендарями цих земельних ділянок
приписів п. 4 рішення Харківської
міської ради "Про затвердження "Порядку
впровадження нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова, станом на
01.01.2013" та повідомлення Департаменту
земельних відносин про здійснення
державної реєстрації відповідних
земельних ділянок із зазначенням їх
кадастрових номерів.

Згідно ст. 21 Закону України "Про
інформацію" інформація державних
органів та органів місцевого
самоврядування - це офіційна
документована інформація, яка
створюється в процесі поточної
діяльності законодавчої, виконавчої та
судової влади, органів місцевого та
регіонального самоврядування.
Основними джерелами інформації
органів місцевого і регіонального
самоврядування є акти органів
місцевого та регіонального
самоврядування.

Інформація органів місцевого
самоврядування доводиться до відома
заінтересованих осіб шляхом
опублікування її в офіційних
друкованих виданнях, опублікування її
в інших засобах масової інформації або
публічного оголошення через аудіо та
аудіовізуальні засоби масової
інформації.

Згідно вимог ст. 21 Закону України "Про
інформацію" рішення Харківської
міської ради та її органів
розміщуються на офіційному сайті
Харківської міської ради, публікуються
в газеті "Харьковские известия",
Бюлетенях міської ради.

За таких умов, вищевказані рішення
Харківської міської ради опубліковані
та вважаються такими, що доведені до
відома зацікавлених осіб.

Згідно ст. 144 Конституції України та ст.
73 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" рішення
Харківської міської ради є
обов'язковими для виконання на
території міста Харкова.

Пунктом 2.19. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 17.05.2011,
№ 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" судам
роз'яснено, що у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін щодо ставок орендної
плати за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть бути не
взяті судом до уваги лише у разі
скасування такого рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку.

Так, рішення Харківської міської ради
від 03.07.2013р. № 1209/13, від 25.09.2013р. № 1269/13 та
від 29.12.2012р. № 960/12 є діючими, в судовому
чи адміністративному порядку не
скасовані, приписи прокурора на дані
рішення не вносилися, відповідачем
таких доказів суду не надано, відсутні
вони і в матеріалах справи.

В матеріалах справи наявні листи
Департаменту земельних відносин від
07.12.2013р. за № 1050/0/30-13 та від 07.12.2013р. за №
1061/0/30-13, якими відповідача було
повідомлено про обов'язковість
укладення додаткової угоди щодо
приведення у відповідність розміру
орендної плати.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах
справи наявний Витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки № 665 від
30.10.2013р., розрахунок розміру орендної
плати за земельну ділянку державної
або комунальної власності, грошова
оцінка яких проведена станом на 01.01.2013р.
№ 486/14, відповідно до якого розмір
орендної плати в місяць за оренду
земельної ділянки площею 0,1788 га за
адресою: АДРЕСА_1 (підестакадний
простір Кузінського шляхопроводу,
становить 13964,94 грн.

За таких підстав, відповідачу було
відомо про необхідність укладення
додаткової угоди щодо приведення у
відповідність розміру орендної плати.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
сторонами в договорі оренди
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України та ч. 5 ст. 188
ГК України якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

За таких обставин суд приходить до
висновку про наявність у справі
достатніх правових підстав для
визнання позовних вимог законними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Суд враховує, що аналогічна правова
позиція, що законодавча зміна розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
підставою для перегляду розміру
орендної плати , встановленої умовами
договору оренди землі (Постанови
Верховного Суд України від 06.12.2010 року
№ 2-1/10068-2008, від 27.12.2010 р. № 27/15-10).

Відповідно до ст. 111-28 Господарського
процесуального кодексу України, суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із рішеннями
Верховного суду України.

Відповідно статей 55 Конституції
України, статей 15, 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи з загальних засад і змісту
законодавства України. Мотивувальна
частина рішення повинна містити
встановлені судом обставини, а також
оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це
обґрунтувати. Мотивувальна частина
рішення повинна мати також посилання
на закон та інші нормативні акти
матеріального права, на підставі яких
визначено права і обов'язки сторін у
спірних правовідносинах.

Статтею 129 Конституції України
зазначено, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкорюються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією з основних
засад судочинства.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами у порядку передбаченому
ст. 75 ГПК України.

Відповідно до статей 44-49
Господарського процесуального кодексу
України, у разі задоволення позовних
вимог, витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
спір з його вини доведено до суду.

На підставі викладеного, на підставі
ст.ст. 13, 144 Конституції України, ст.ст. 12,
93, 125, 126, 189 Земельного кодексу України,
п. 12 Перехідних положень Земельного
кодексу України, ст.ст. 179, 187, 284
Господарського кодексу України, ст.ст.
649, 651, 653, 654, 792 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 15, 30 Закону України "Про
оренду землі", ст.ст. 13, 15, 18 Закону
України "Про оцінку землі", ст. 2 Закону
України "Про плату за землю", ст. 73
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", керуючись
ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 33, 43, 47, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Внести зміни до договору оренди землі
від 03.03.2006 року, зареєстрованого 03.03.2006р.
за №16 шляхом визнання укладеною
додаткової угоди до вказаного договору
оренди землі укладеним у наступній
редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди
землі,

зареєстрованого "03" березня 2006 року
за № 16

у Харківській регіональній філії
Державного підприємства "Центр
державного

земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах"

Харківська міська рада Харківської
області (Орендодавець) в особі міського
голови Кернеса Геннадія Адольфовича з
одного боку та ФІЗИЧНА ОСОБА
-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_2 (Орендар) з другого
боку, домовились про нижченаведене:

І. Відповідно до Податкового кодексу
України, Закону України "Про оренду
землі", рішення 25 сесії Харківської
міської ради 6 скликання від 03.07.2013 №
1209/13 "Про затвердження "Технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013", рішення 26 сесії Харківської
міської ради 6 скликання від 25.09.2013 №
1269/13 "Про затвердження "Порядку
впровадження нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013", рішення 19 сесії Харківської
міської ради 5 скликання від 27.02.2008 № 41/08
"Про затвердження Положення про
порядок визначення розміру орендної
плати, плати за суперфіцій, земельний
сервітут при наданні земельних ділянок
у платне користування в місті Харкові"
(з відповідними змінами та
доповненнями), рішення 21 сесії
Харківської міської ради 6 скликання
від 19.12.2012 № 960/12 "Про Порядок оформлення
договорів оренди землі у місті Харкові"
пункти 5., 9., 13., 14. договору оренди землі,
зареєстрованого "03" березня 2006 року за
№ 16 змінити, доповнити пункт 2.
словами та пункт 28. підпунктом д) і
викласти у такій редакції:

"2. (редакція по договору). Кадастровий
номер земельної ділянки :06:002:0003."

"5. Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки відповідно до витягу з
технічної документації № 665 від 30.10.13
становить 29992486 грн. (два мільйона
дев'ятсот дев'яносто дві тисячі
чотириста вісімдесят шість гривень).

При змінах в нормативній грошовій
оцінці земель за рішенням міської ради
Орендар за свій рахунок виконує
розрахунок оновленої грошової оцінки
земельної ділянки і направляє один
екземпляр відповідному органу
державної податкової служби за місцем
знаходження земельної ділянки."

"9. Орендна плата за земельну ділянку
вноситься Орендарем щомісячно у
грошовій формі на рахунок управління
Державної казначейської служби
України у м. Харкові Харківської
області. Інформація щодо реквізитів
отримується у відповідному органі
державної податкової служби за місцем
знаходження земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну
ділянку згідно з розрахунком № 486/14 від
08.11.2013 на рік становить 5,6% від її
нормативної грошової оцінки і складає
167579,22 грн. (сто шістдесят сім тисяч
п'ятсот сімдесят дев'ять гривень 22
копійки), або в місяць - 13964,94 грн.
(тринадцять тисяч дев'ятсот шістдесят
чотири гривні дев'яносто чотири
копійки)."

"13. Розмір орендної плати
переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання,
передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством;

в) зміни нормативної грошової оцінки;

г) внаслідок інфляції - щорічно;

д) погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини Орендаря,
що підтверджено документами;

е) в інших випадках, передбачених
законом."

"14. У разі невнесення орендної плати у
строки, визначені законодавством,
справляється пеня згідно діючого
законодавства."

"28. д) в разі ухилення Орендаря від
перерахунку орендної плати при
настанні умов, передбачених п. 13
договору, Орендодавець має право
звернутися до суду для визнання
додаткової угоди до договору оренди
землі укладеною в зміненій редакції."

ІІ. Ця додаткова угода є невід'ємною
частиною договору оренди землі,
зареєстрованого "03" березня 2006 року за
№ 16 у Харківській регіональній
філії Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" і складена та
підписана в трьох примірниках, один з
яких залишається у органі, що провів їх
державну реєстрацію, а два інших
видаються сторонам по договору.

ОРЕНДОДАВЕЦЬ
ОРЕНДАР

Харківська міська рада
ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ

Харківської області
ОСОБА_2

м. Харків, м-н Конституції, 7
61015, м. Харків,

код 04059243
АДРЕСА_2

код НОМЕР_1

В особі міського голови
В особі фізичної особи-підприємця

_________________ Г.А. Кернес
__________________/ПІБ/

/підпис/
/підпис/

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (61015, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на
користь Харківської міської ради (61200,
м. Харків, пл. Конституції, 7, ) суму судового збору у розмірі 1218,00
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 16.06.2014 р.

Суддя(підпис) І.П. Жигалкін