ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Справа № 916/1198/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоПрокопанич Г.К.суддів
:Алєєвої І.В., Татькова В.І.
(доповідача)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Комсомолець"на
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 р.у
справі№ 916/1198/13 господарського суду
Одеської областіза позовом Публічного
акціонерного товариства "Банк Кіпру"
(надалі - ПАТ "Банк Кіпру")доТовариства з
додатковою відповідальністю
"Комсомолець" (надалі - ТДВ
"Комсомолець")за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_4прозвернення стягнення на
предмет забезпечення та стягнення 4 862
655,53 грн.за участю представників: від
позивача- 1) Максимець В.М., дов. Д-В6 від
10.06.2014 р. 2) Кузовлев Р.В., дов. Д-867 від
13.06.2014 р.від відповідача- Сакали М.Я.,
дов. від 14.01.2014 р.від третьої особи- не
з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.01.2014 р. (головуючий суддя
Гут С.Ф., судді: Літвінов С.В., Оборотова
О.Ю.) задоволено клопотання ТДВ
"Комсомолець" про зупинення
провадження у справі № 916/1198/13, зупинено
провадження у справі № 916/1198/13 до
розгляду Арцизьким районним судом
Одеської області справи № 492/38/14-ц по
суті.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 р.
(головуючий суддя Мишкіна М.А., судді:
Будішевська Л.О., Бєляновський В.В.)
ухвалу господарського суду Одеської
області від 21.01.2014 р. скасовано, справу
№ 916/1198/13 передано на розгляд до
господарського суду Одеської області.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ТДВ "Комсомолець"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить її скасувати, а ухвалу
місцевого господарського суду
залишити без змін, мотивуючи скаргу
порушенням і неправильним
застосуванням апеляційним судом норм
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
прийшла до висновку, що подана
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у
лютому 2013 року ПАТ "Банк Кіпру"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до ТДВ
"Комсомолець" про звернення стягнення
на предмет забезпечення та стягнення 4
862 655,53 грн., у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов
Кредитного договору № 30-61/2010 від 23.03.2010
р., від 16.09.2010 р. № 30-596/2010 (із подальшими
змінами та доповненнями) на підставі
іпотечних договорів від 23.03.2010 р. та від
26.09.2010 р.; договорів застави від 23.05.2010 р.
та від 16.09.2010 р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.02.2013 р., залишеною без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.03.2013 р., на
підставі п. 5 ст. 63 ГПК України позовну
заяву повернуто ПАТ "Банк Кіпру" без
розгляду.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.04.2013 р. постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 19.03.2013 р. та ухвалу
господарського суду Одеської області
від 13.02.2013 р. скасовано, справу передано
на розгляд суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.05.2013 р. порушено
провадження у справі та прийнято
позовну заяву ПАТ "Банк Кіпру" до
розгляду.

17 січня 2014 р. ТДВ "Комсомолець" подало до
господарського суду першої інстанції
клопотання про зупинення провадження у
даній справі до закінчення розгляду
Арцизьким районним судом Одеської
області пов'язаної з нею справи №
492/38/14-ц за позовом ОСОБА_8 до ТДВ
"Комсомолець", ПАТ "Банк Кіпру" про
визнання недійсними договорів застави
від 23.03.2010 р. та від 16.09.2010 р., укладених
між ТДВ "Комсомолець" та ПАТ "Банк
Кіпру".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.01.2014 р. задоволено
клопотання ТДВ "Комсомолець" про
зупинення провадження у справі №
916/1198/13, зупинено провадження у справі №
916/1198/13 до розгляду Арцизьким районним
судом Одеської області справи №
492/38/14-ц по суті.

Ухвала суду вмотивована посиланням на
норми ч. 1 ст. 79 ГПК України; роз'яснення,
які містяться у абз. 1-4 п. 3.16 постанови
пленуму Вищого господарського суду від
26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" та тим, що предметом
розгляду справи № 916/1198/13 є стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет забезпечення, а предметом
розгляду справи № 492/38/14-ц, що
розглядається Арцизьким районним
судом Одеської області, є визнання
недійсним договорів застави, на які
містяться посилання у позовній заяві,
як в обґрунтування заявлених позовних
вимог. Суд дійшов висновку про
неможливість розгляду заявлених
позовних вимог ПАТ "Банк Кіпру",
оскільки наслідки розгляду справи №
492/38/14-ц безпосередньо вплинуть на
подальший розгляд справи № 916/1198/13.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 р. ухвалу
господарського суду Одеської області
від 21.01.2014 р. скасовано, справу № 916/1198/13
передано на розгляд до господарського
суду Одеської області.

Колегія суддів апеляційної інстанції,
приймаючи вказану постанову та
скасовуючи ухвалу місцевого
господарського суду, виходила з
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у абз. 1-4 п. 3.16. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" статтею 79 ГПК
встановлено вичерпний перелік підстав
зупинення провадження у справі.
Зупинення провадження у справі з інших
підстав є неправомірним. Зокрема,
відповідно до частини першої статті 79
ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК). Під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин. Іншим судом, про який йдеться у
частині першій статті 79 ГПК, є будь-який
орган, що входить до складу судової
системи України згідно з статтею 3 та
частиною другою статті 17 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів"; іншим судом може вважатися й
інший склад суду (одноособовий чи
колегіальний) в тому ж самому судовому
органі, в якому працює суддя (судді), що
вирішує (вирішують) питання про
зупинення провадження у справі.

Таким чином, для вирішення питання про
зупинення провадження у справі
господарський суд у кожному випадку
повинен з'ясовувати, як пов'язана
справа, яка розглядається даним судом
із справою, що розглядається іншим
судом, а також чим обумовлюється
неможливість розгляду даної справи.
Сама по собі взаємопов'язаність двох
справ ще не свідчить про неможливість
розгляду та прийняття рішення у даній
справі.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 86 ГПК
України, якщо господарський спір не
вирішується по суті (відкладення
розгляду справи, зупинення, припинення
провадження у справі, залишення позову
без розгляду тощо), господарський суд
виносить ухвалу. Ухвала господарського
суду має містити, зокрема, мотиви
винесення ухвали з посиланням на
законодавство.

В той же час, саме лише посилання в
мотивувальній частині судового акту на
положення законодавства без належного
наведення мотивів застосування певних
норм права або незастосування інших
норм не може вважатися належною
юридичною кваліфікацією та належним
мотивуванням.

Тобто, вирішуючи питання про зупинення
провадження у справі господарський суд
у кожному випадку повинен зазначити: як
саме пов'язана справа, що розглядається
господарським судом, зі справою, яка
розглядається іншим судом, та чим саме
обумовлюється неможливість розгляду
даної справи.

Як вбачається зі змісту ухвали суду
першої інстанції, при вирішенні
питання про зупинення провадження у
справі суд послався на положення ч. 1 ст.
79 ГПК України, п. 3.16 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18 та
зазначив, що оскільки предметом
розгляду справи № 916/1198/13 є стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет забезпечення, а предметом
розгляду справи № 492/38/14-ц, що
розглядається Арцизьким районним
судом Одеської області, є визнання
недійсним договорів застави, на які
містяться посилання у позовній заяві,
як в обґрунтування заявлених позовних
вимог, провадження у справі № 619/1198/13
підлягає зупиненню, оскільки наслідки
розгляду справи № 492/38/14-ц
безпосередньо вплинуть на подальший
розгляд справи № 916/1198/13.

Проте, як встановлено апеляційним
господарським судом, в ухвалі від 21.01.2014
р. господарський суд Одеської області
не зазначив, яким саме чином з'ясування
обставин при розгляді справи № 492/38/14-ц,
провадження у якій порушено Арцизьким
районним судом Одеської області за
позовом ОСОБА_8 до ТДВ "Комсомолець",
ПАТ "Банк Кіпру" про визнання
недійсними договорів застави, вплине
на результати розгляду справи №
916/1198/13, та у зв'язку з чим ці обставини
не можуть бути встановлені при
розгляді справи № 916/1198/13 самостійно
господарським судом.

Крім того, господарський суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що обґрунтовуючи неможливість
розгляду даної справи до вирішення
Арцизьким районним судом Одеської
області справи № 492/38/14-ц,
господарський суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що ОСОБА_8 не є
стороною договорів застави, що ним
оспорені в загальному суді, можливість
визнання загальним судом договорів
застави недійсними пов'язана не тільки
з оцінкою їх відповідності чинному на
час їх укладання законодавству, а із
встановленням порушення прав та
охоронюваних законом інтересів цієї
особи у зв'язку з укладанням цих
договорів.

Також, Одеський апеляційний
господарський суд звернув увагу на те,
що ПАТ "Банк Кіпру", як вбачається з
матеріалів справи, в позовній заяві
просить суд звернути стягнення в
рахунок погашення заборгованості ТДВ
"Комсомолець" перед Банком не тільки на
рухоме майно за договором застави, але
й на нерухоме майно за договорами
іпотеки від 23.03.2010 р. та 16.09.2010 р., а отже
пов'язаність даної господарської
справи зі справою № 492/38/14-ц Арцизького
районного суду Одеської області є лише
частковою та зупинення в ній
провадження оскарженою ухвалою від
21.01.2014 р. утворює передумови для
затягування судового процесу.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з висновками
апеляційного господарського суду про
те, що місцевий господарський суд
допустив неправильне застосування
норм процесуального права, зупинивши
провадження у справі № 916/1198/13 до
розгляду Арцизьким районним судом
Одеської області справи №492/38/14-ц, а
тому ухвала господарського суду
Одеської області від 21.01.2014 р.
обґрунтовано та правомірно була
скасована.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
оскаржуваний судовий акт прийнятий з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Згідно з п. 6 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити в силі одне із раніше
прийнятих рішень або постанов

Посилання оскаржувача на інші
обставини не приймаються колегією
суддів до уваги, з огляду на положення
ст. 1117 ГПК України та з підстав їх
суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного судового акту не знайшли
свого підтвердження, в зв'язку з чим
підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11113 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
"Комсомолець" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 р. у
справі № 916/1198/13 залишити в силі.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Суддя
І.В. Алєєва

Суддя (доповідач)
В.І. Татьков