ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.07.2014 Справа № 920/981/14

За позовом: Виконуючого обов'язки
Роменського міжрайонного прокурора в

інтересах держави в особі: 1. Роменської
міської ради, м. Ромни Сумської області;

2. Головного управління міського
господарства Роменської міської ради,
м. Ромни

Сумської області;

до відповідача: Дочірнього
підприємства "Сток-Сервіс" Приватного
підприємства "Єліпс", м. Ромни Сумської
області;

про стягнення 614699 грн. 38 коп.

СУДДЯ СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі с/з Буренко Я.В.

Представники сторін:

від прокуратури - Іващенко А.М.,
посвідчення № 006023;

від позивачів - не з'явились;

від відповідача - Агаханян
А.А.(директор), Карнаухов І.М., за
довіреністю № 183 від 24.06.2014 року;
Пасічник А.В., за довіреністю № 185 від
24.06.2014 року

Суть спору: виконувач обов'язків
Роменського міжрайонного прокурора в
особі позивачів, Роменської міської
ради та Головного управління міського
господарства Роменської міської ради,
подав позовну заяву, в якій просить суд
стягнути з дочірнього підприємства
"Сток-сервіс" приватного підприємства
"Еліпс" до місцевого бюджету м. Ромни
614699 грн. 38 коп. збитків у вигляді
упущеної вигоди, завданих внаслідок
неповернення майна до комунальної
власності, відповідно з договором
оренди основних засобів б/н від 17.08.2006
року.

24 червня 2014 року представник
відповідача подав суду клопотання,
відповідно до якого вважає, що у спорах,
які виникають з підстав користування і
розпорядження комунальною власністю
відсутній інтерес держави, тому
прокурор не мав права на подання позову
від імені органу місцевого
самоврядування з підстав викладених у
позовній заяві та просить суд залишити
позовну заяву без розгляду.

Прокурор проти заявленого
відповідачем клопотання про залишення
позову без розгляду заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши наявні у справі
докази, заслухавши прокурора та
повноважних представників
відповідача, суд встановив:

Відповідно до ст.2 Господарського
процесуального кодексу України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції.

Виконувач обов'язків Роменського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Роменської міської
ради та Головного управління міського
господарства Роменської міської ради
звернувся до господарського суду
Сумської області з позовом про
стягнення з ДП «Сток-Сервіс» ПП «Еліпс»
до місцевого бюджету м.Ромни 614699грн. 38
коп. збитків, завданих внаслідок
неповернення майна до комунальної
власності

Ухвалою від 24.06.2014 року суд
рекомендував виконувачу обов'язків
Роменського міжрайонного прокурора та
позивачам надати письмові пояснення з
огляду на клопотання представника
відповідача про залишення позову без
розгляду. Для надання вказаних
пояснень розгляд справи було
відкладено на 01.07.2014 року. Представники
позивачів в судове засідання 01.07.2014
року не прибули. Прокурор письмових
пояснень щодо своєї позиції стосовно
клопотання відповідача про залишення
позову без розгляду суду не надав.

Прокурор в позовній заяві в
обґрунтування позовних вимог зазначає,
що згідно ст.121 Конституції України, ст.2
ГПК України, на прокуратуру
покладається представництво інтересів
громадянина або держави у випадках
визначених законом. Згідно ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру», підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.
Функції з управління комунальним
майном Роменською міською радою
покладено на Головне управління
міського господарства Роменської
міської ради. Отже, органами,
уповноваженими державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах є Роменська міська рада та
Головне управління міського
господарства Роменської міської ради.
При цьому зазначає, що порушенням
інтересів держави є недоотримання
місцевим бюджетом м.Ромни коштів у
значному розмірі, внаслідок
неповернення упродовж тривалого часу
майна до комунальної власності.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК України,
господарський суд порушує справи за
позовами прокурорів, які звертаються
до господарського суду в інтересах
держави. Частиною другою згаданої
статті передбачено, що у позовній заяві
прокурор самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також вказує орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах, за відсутності ж такого
органу або відсутності у нього
повноважень зазначає про це в позовній
заяві.

Поняття "орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах", зазначеним у
частині другій статті 2 Господарського
процесуального кодексу України,
потрібно розуміти орган державної
влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України
від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99
встановлено, що прокурори подають до
господарського суду позови саме в
інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності.

Відповідно ст. 29 ГПК України, що в разі
прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність
у такого органу повноважень
щодо звернення до господарського
суду, прокурор набуває статусу
позивача і як такий зазначається у
позовній заяві.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 2 від
16.01.2013р. "Про внесення до деяких
постанов пленуму Вищого
господарського суду України доповнень
і змін, що стосуються участі прокурора
у судовому процесі", господарський суд
повинен оцінювати правильність
визначення прокурором органу, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

Так, позов в.о. Роменського
міжрайонного прокурора заявлено в
інтересах держави, але спірні
правовідносини виникли між Головним
управлінням міського господарства
Роменської міської ради та ДП
«Сток-Сервіс» ПП «Еліпс» при виконанні
господарського договору оренди
основних засобів водопровідного
комплексу та каналізаційного
комплексу.

Рішенням Конституційного Суду України
від 08.04.1999р. №3-рп/99 встановлено, що
прокурори подають позови саме в
інтересах держави, а не в інтересах
підприємства, установ і організацій
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності.

Відповідно до вказаного вище рішення
Конституційного Суду України державні
інтереси закріплюються як нормами
Конституції України, так і нормами
інших правових актів. Інтереси держави
відрізняються від інтересів інших
учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону
України, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як
національного богатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання, тощо.

У постанові пленуму ВГСУ «Про деякі
питання участі прокурора у розгляді
справ, підвідомчих господарським
судам» від 23.03.2012 № 7 зауважується, що
перелік повноважень органу місцевого
самоврядування, надані йому державою,
визначаються згідно Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Таким чином, прокурор має право
звертатись до суду виключно з метою
захисту інтересів держави. Якщо
звернення здійснюється в інтересах
органу місцевого самоврядування, позов
має подаватись з приводу
правомочностей органу місцевого
самоврядування, делегованих від органу
виконавчої влади України. У разі ж
звернення до суду прокурора в
інтересах органу місцевого
самоврядування з приводу його власних,
а не делегованих повноважень, інтереси
держави у спорі відсутні.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
Місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать,
зокрема, власні (самоврядні)
повноваження:

- управління об'єктами
житлово-комунального господарства,
побутового, торговельного
обслуговування, транспорту і зв'язку,
що перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації, необхідного
рівня та якості послуг населенню.
Згідно ст. 60 цього ж закону,
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження. Спадщина, визнана судом
відумерлою, переходить у власність
територіальної громади за місцем
відкриття спадщини.

Таким чином, передача в оренду майна, що
перебуває у комунальній власності,
належить до власних повноважень органу
місцевого самоврядування. Отже, у
спорах, що виникають з підстав
користування і розпоряджання
комунальною власністю відсутній
інтерес держави. Тому прокурор не мав
права на подання позову від імені
органу місцевого самоврядування з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму
ВГСУ «Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам» від
23.03.2012 № 7, господарський суд повинен
оцінювати правильність визначення
прокурором органу, на який державою
покладено обов'язок щодо здійснення
конкретних функцій у правовідносинах,
пов'язаних із захистом інтересів
держави. Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором. У випадках неправильного
визначення прокурором позивача, тобто
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах,
господарський суд на підставі пункту 1
частини першої статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду. Якщо
господарський суд помилково порушив
провадження у справі за позовом
прокурора, в якій неправильно
визначено позивача за вимогами про
захист інтересів держави, такий позов
підлягає залишенню без розгляду
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 81 ГПК.

Так, зі змісту позовної заяви та
наданих виконуючим обов'язків
Роменського міжрайонного прокурора
обґрунтувань позовних вимог від
20.05.2014р., суд дійшов висновку, що
наведене прокурором обґрунтування
підстав пред'явлення позову не містить
посилань на обставини, що свідчать про
порушення чи загрозу інтересам держави
та визначення органу державної влади,
уповноваженого здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про залишення позову
виконувача обов'язків Роменського
міжрайонного прокурора без розгляду на
підставі п. 1 ч. 1 ст.80 ГПК України.

В свою чергу позивач має статус
юридичної особи, відповідно має
підстави і можливості для самостійного
захисту своїх прав.

Згідно ч.4 ст.81
Господарського процесуального кодексу
України після усунення обставин, що
зумовили залишення позову без
розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1
ст. 81, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Дочірнього підприємства
"Сток-Сервіс" Приватного підприємства
"Еліпс" (вх.№ 8186 від 24.06.2014 року) про
залишення позову без розгляду -
задовольнити.

2.Залишити позов виконувача обов'язків
Роменського міжрайонного прокурора №
107-2277вих.14 від 20.05.2014 року - без розгляду.

Суддя
О.Ю. Соп'яненко