ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р.
Справа № 920/414/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Пелипенко Н.М., судді Івакіна В.О.,
Ільїн О.В.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - Тимошенко С.А. (дов. №5 від
16.12.2013 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"РАЙЗ" (вх. №1448 С/1-8) на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 07.04.2014 р. у справі № 920/414/14

за заявою Публічного акціонерного
товариства "Компанія "РАЙЗ", м. Київ,

до Приватного виробничо-комерційного
підприємства "ТРЕЙД-АГРО", м. Новий Буг,
Новобузький район, Миколаївська
область,

про видачу виконавчого документу

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Компанія "РАЙЗ" 12.03.2014 року
звернулось до господарського суду
Сумської області з заявою про видачу
виконавчого документу на виконання
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Сумській міжрегіональній
товарній універсальній біржі у справі
№1/170-13 від 30.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 07.04.2014 р. у справі №920/414/14
(суддя Резніченко О.Ю.) відмовлено в
задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"РАЙЗ" про видачу виконавчого
документа.

ПАТ "Компанія "РАЙЗ" з ухвалою суду
першої інстанції не погодилось,
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що ухвала суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Просить ухвалу господарського
суду скасувати, заяву ПАТ "Компанія
"РАЙЗ" про видачу виконавчого документа
на виконання рішення Третейського
суду; стягнути з ПВКП "ТРЕЙД-АГРО" на
користь ПАТ "Компанія "РАЙЗ" на підставі
договору поставки №500-49Н від 21.05.2013 р. 210
560,40грн. основного боргу, відсотки за
неправомірне користування коштами в
сумі 11 260,65 грн., пеню в сумі 4 574,64 грн.,
штраф в сумі 128 441,85 грн., а всього 348 151,53
грн., а також витрати по оплаті
третейського збору в сумі 9 353,91 грн.;
стягнути з ПВКП "ТРЕЙД-АГРО" на користь
ПАТ "Компанія "РАЙЗ" 1 827,00 грн. та 609,00 грн.
витрат по сплаті судового збору.

ПВКП "ТРЕЙД-АГРО" вимоги ухвали суду від
10.06.2014 р. не виконало, відзив на
апеляційну скаргу та документи в
обґрунтування своїх заперечень не
надало, свого представника в судове
засідання не направило, про причини
неявки суд не повідомило.

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в
судове засідання представника ПВКП
"ТРЕЙД-АГРО" не перешкоджає розгляду
справи, тому справа розглядається
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши у судовому
засіданні пояснення уповноваженого
представника ПАТ "Компанія "РАЙЗ",
перевіривши повноту встановлення
місцевим господарським судом обставин,
що мають значення для справи,
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
видачу виконавчого документа з
посиланням на п. 9 ст. 122-10
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Сумської
області виходив з того, що заявник
звернувся до суду в період, коли
рішення по справі не було направлено
відповідачу, який не мав можливості
оскаржити рішення, а тому на момент
розгляду справи у суду відсутні
правові підстави для видачі
виконавчого документу, оскільки це
порушує фундаментальні права
учасників судового процесу.

Однак колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Постійно діючим Третейським судом при
Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі прийнято рішення
від 30.12.2013 р. у справі №1/170-13 за позовом
ПАТ "Компанія "РАЙЗ" до ПВКП "ТРЕЙД-АГРО"
про стягнення заборгованості, яким
стягнуто з ПВКП "ТРЕЙД-АГРО" на користь
ПАТ "Компанія "РАЙЗ" на підставі
договору поставки №500-49Н від 21.05.2013 р.
210560,40 грн. основного боргу, відсотки за
неправомірне користування коштами в
сумі 11260,65 грн., пеню в сумі 4574,64 грн.,
штраф в сумі 128441,85 грн., всього 348151,53
грн., а також витрати по оплаті
третейського збору в сумі 9353,91 грн., в
іншій частині заявлених позовних вимог
- відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 122-7 Господарського
процесуального кодексу України заява
про видачу виконавчого документа про
примусове виконання рішення
третейського суду подається до
господарського суду за місцем
проведення третейського розгляду
протягом трьох років з дня прийняття
рішення третейським судом.

В дотримання вищевказаних вимог ПАТ
"Компанія "РАЙЗ" звернулось до
господарського суду Сумської області з
заявою про видачу виконавчого
документу на виконання рішення
Третейського суду від 30.12.2013 р.

Статтею 122-10 Господарського
процесуального кодексу України
визначено підстави для відмови у
видачі виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду, а саме.

Господарський суд відмовляє у видачі
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду,
якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою
про видачу виконавчого документа
рішення третейського суду скасовано
судом;

2) справа, у якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

3) пропущено встановлений строк для
звернення за видачею виконавчого
документа, а причини його пропуску не
визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить
способи захисту прав та охоронюваних
інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не
надав на вимогу господарського суду
відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Колегія суддів зазначає, що місцевий
господарський суд, застосовуючи до
даних правовідносин норми, які
стосуються осіб, які не брали участь у
справі, дійшов помилкового висновку,
ототожнивши два різних за своєю
правовою природою поняття, а саме:
відповідач, який є стороною по справі,
але не скористався своїм процесуальним
правом на участь у розгляді справи, не є
особою, яка не брала участі у справі, в
розумінні положень чинного
процесуального законодавства.

Розмежування даних понять визначено
статтею 18 Господарського
процесуального кодексу України, де
зазначено: до складу учасників
судового процесу входять: сторони,
треті особи, прокурор, інші особи, які
беруть участь у процесі у випадках,
передбачених цим Кодексом.

У справах про оскарження рішення
третейського суду та про видачу
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду
особами, які беруть участь у справі, є
учасники третейського розгляду, особи,
які не брали участь у справі, у разі
якщо третейський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, треті особи, а
також представники цих осіб.

Згідно п. 6.2.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011
р. за №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", наведений вище
перелік підстав для відмови у видачі
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду є
вичерпним.

З огляду на матеріали справи, колегія
суддів зазначає про відсутність
передбачених процесуальним
законодавством підстав для відмови у
видачі виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду.

Слід зазначити, що застосування
господарським судом п. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод, як підставу для
відмови у видачі виконавчого документа
на виконання рішення Третейського суду
є помилковим.

Застосовуючи наведену норму Конвенції,
суд зазначив, що видача наказу на
виконання рішення третейського суду,
без належного повідомлення
відповідача про таке рішення з боку
третейського суду, позбавляє його
права на оскарження такого рішення і є
порушенням права на справедливий суд.

Згідно з п. 6 Листа Вищого
господарського суду від 18.11.2003 р. за
№01-8/1427 "Про Конвенцію про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року
та юрисдикцію Європейського суду з
прав людини" право на справедливий
судовий розгляд включає в себе право на
доступ до суду та право на доступ до
правосуддя в широкому розумінні.

Право на доступ до суду включає: право
порушити провадження у судах щодо прав
та обов'язків цивільного характеру, а
для того, щоб право на доступ до суду
було ефективним, особа повинна мати
чітку фактичну можливість оскаржити
діяння, що становить втручання у її
права.

Виходячи зі змісту ст. 51 Закону України
"Про третейські суди" рішення
третейського суду може бути оскаржене
сторонами, до компетентного суду
відповідно до встановлених законом
підвідомчості та підсудності.

Згідно ч. 2 ст. 122-1 Господарського
процесуального кодексу України заява
про скасування рішення третейського
суду подається до господарського суду
за місцем розгляду справи третейським
судом сторонами, третіми особами
протягом трьох місяців з дня прийняття
рішення третейським судом, а особами,
які не брали участь у справі, у разі
якщо третейський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, - протягом
трьох місяців з дня, коли вони
дізналися або повинні були дізнатися
про прийняття рішення третейського
суду.

Частина третя статті 122-1
Господарського процесуального кодексу
України визначає право сторони та
повноваження суду поновити пропущений
строк звернення до суду із заявою про
скасування рішення третейського суду.
Така заява підлягає задоволенню у разі
визнання причин звернення поважними.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач в судове засідання свого
представника не направив, хоча про час
та місце розгляду справи третейським
судом був повідомлений належним чином.
Тобто, останній був обізнаний про
розгляд зазначеного спору в судовому
порядку, однак, своїми процесуальними
правами, передбаченими ст.ст. 39, 51
Закону України "Про третейські суди" не
скористався.

При цьому, факт видачі господарським
судом виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду та відкриття
провадження з примусового виконання
рішення, не позбавляє відповідача
права на звернення до суду із заявою
про скасування рішення третейського
суду в порядку застосування вимог
статті 122-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Отже, висновок суду першої інстанції
про відсутність правових підстав для
видачі виконавчого документу та
позбавлення відповідача права на
судове оскарження рішення
третейського суду, є безпідставним та
необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що при винесені
ухвали від 07.04.2014 р. у справі №920/414/14
господарським судом Сумської області
було порушено норми процесуального
права, в зв'язку з чим апеляційна скарга
ПАТ "Компанія "РАЙЗ" підлягає
задоволенню, а ухвала скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 2, ст.
103, п.4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106, 122-1, 122-10
Господарського процесуального кодексу
України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"РАЙЗ" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 07.04.2014 р. у справі №920/414/14
скасувати.

Заяву Публічного акціонерного
товариства "Компанія "РАЙЗ"
задовольнити.

Господарському суду Сумської області
видати наказ про стягнення з
Приватного виробничо-комерційного
підприємства "ТРЕЙД-АГРО" (55600,
Миколаївська область, Новобузький
район, м. Новий Буг, вул. Свердлова, 1, код
30999912) на користь Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"РАЙЗ" (03680, м. Київ, вул. Заболотного, 152,
код 13980201) на підставі договору поставки
№500-49Н від 21.05.2013 р. 210 560,40грн. основного
боргу, відсотки за неправомірне
користування коштами в сумі 11 260,65 грн.,
пеню в сумі 4 574,64 грн., штраф в сумі 128 441,85
грн., витрати по оплаті третейського
збору в сумі 9353,91 грн. та судового збору
в сумі 2436,00 грн.

Повна постанова складена 24.06.2014 р.

Головуючий суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Ільїн О.В.