ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 р.
Справа № 923/786/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до публічного акціонерного товариства
«Херсонгаз» м. Херсон

про стягнення 45653грн. 57 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Ященко Р.Ю.

від відповідача - уповноважені особи
Автонагов І.В., Руденко І.С.

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач по справі)
звернулося з позовом про стягнення з
публічного акціонерного товариства
«Херсонгаз» (відповідач) 38044грн.64коп.
пені, 7608грн.93коп. - 3% річних, посилаючись
на невиконання відповідачем обов'язків
по своєчасних розрахунках за
поставлений природний газ згідно з
умовами договору №08/14-98-ВТВ від
30.03.2012року.

Відповідач посилається на те, що
він здійснював розрахунки не тільки
відповідно з вимогами договору, а і
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №20 від 11.01.2012року
«Про затвердження Порядку
перерахування деяких субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
та надання пільг, субсидій та
компенсацій», а також спільних
протокольних рішень укладених на
протязі 2012року Головним управлінням
Державної казначейської служби
України в Херсонській області,
головним фінансовим управлінням
Херсонської облдержадміністрації,
публічним акціонерним товариством
«Херсонгаз», Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України», якими
чітко передбачено призначення
платежів та суми, які з державного
бюджету перераховуються позивачу.

Як зазначає відповідач, позивач,
підписавши вищезазначені рішення,
погодився на такий порядок розрахунків
саме за договором №08/14-98-ВТВ від
30.03.2012року.

Крім того, посилаючись на тяжке
матеріальне становище, заборгованість
позивача перед відповідачем по
розрахунках за надані відповідачем
послуги по транспортуванню газу в
розмірі 8 813 929грн.94коп., що також
ускладнює фінансове становище
відповідача, а також на порушення
самим позивачем порядку зарахування
платежів відповідно до п.6.5 договору,
згідно з яким основна сума боргу
погашається в третю чергу, після
погашення неустойки, просить зменшити
розмір належної до стягнення пені на 90%.

Розглянувши матеріали справи
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (позивач)
та публічним акціонерним товариством
"Херсонгаз" (відповідач) 30 березня
2012року укладено договір
купівлі-продажу природного газу
№08/14-98-ВТВ.

За умовами пунктів 1.1, 1.2
вищезазначеного договору позивач
зобов'язався поставити відповідачу
в 2012році природний газ в узгоджених
сторонами обсягах для
виробничо-технологічних витрат та
нормованих втрат відповідача, а
відповідач, як покупець, зобов'язався
прийняти і оплатити газ відповідно до
узгодженого договором порядку.

Пунктом 6.1 договору
купівлі-продажу від 30.03.2012року
встановлено, що розрахунки за газ
покупець здійснює шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу з
урахуванням положень п.6.2 договору .

Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ здійснюється до 20 числа
наступного за місяцем поставки газу.

Матеріалами справи підтверджується, що
за договором купівлі-продажу від
30.03.2012року позивач протягом березня -
липня 2012року поставив, а відповідач
прийняв природний газ на загальну суму
13 879 724грн.32коп., що підтверджується
наданими до матеріалів справи
підписаними сторонами актами
приймання-передачі і не заперечується
представниками відповідача.

Розрахунок за отриманий газ
відповідач здійснив повністю, але з
незначним порушенням строків,
передбачених пунктами 6.1, 6.2 договору.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Належне виконання зобов'язання
означає виконання його належними
суб'єктами, у належному місці, в
належний строк (термін), щодо належного
предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобов'язання
порушується хоча б одна із зазначених
вимог, таке виконання вважається
неналежним.

Відповідно до статті 629 ЦК
України укладений між сторонами
договір купівлі-продажу природного
газу від 30.03.2012року з моменту його
укладення набирає силу закону. Він є
обов'язковим для виконання обома
сторонами і сторони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань за договором.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Несвоєчасне виконання відповідачем
грошового зобов'язання по розрахунках
за поставлений газ доведено
матеріалами справи, розрахунок 3%
річних перевірено судом і суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення 3% річних в сумі
7608грн.93коп. підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 38044грн.64коп., які
нараховані позивачем за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання, суд
виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Частина 6 ст.231 Господарського Кодексу
України визначає, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України за весь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2 договору від
30.03.2012року сторони узгодили, що за
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків, передбачених
пунктами 6.1, 6.2 договору відповідач
сплачує, крім суми заборгованості, пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла
в період за який вона сплачується від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення.

Судом перевірено розрахунок суми
пені та встановлено, що відповідно до
вищезазначених норм закону та умов
договору вимоги позивача про
стягнення пені в сумі 38044грн.64коп.
також обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Разом з тим, розглядаючи
клопотання відповідача про зменшення
розміру пені на 90%, суд враховує
наступне.

Зменшення штрафних санкцій судом
вирішується з урахуванням
матеріальних інтересів сторін, їх
фінансованого стану, ступеню вини
відповідача у виникненні спору,
наявності інфляційних процесів в
економіці держави та інших обставин
справи, які б свідчили про можливість
зменшення пені.

Пунктом 1 ст.233 Господарського кодексу
України закріплено право суду зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора.

Частина 3 статті 551 ЦК України
передбачає можливість зменшення за
рішенням суду розміру неустойки, що
стягується з боржника за порушення
зобов'язання, якщо розмір неустойки
значно перевищує розмір збитків. При
цьому відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Частиною 2 статті 233 Господарського
кодексу України встановлено, що якщо
порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 83 ГПК України також
надано суду право при прийнятті
рішення зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.
Правовий аналіз цієї статті свідчить,
що вона не є імперативною та
застосовується за визначених умов на
розсуд суду. При цьому судом до уваги
може братися перевищення розміру
штрафних санкцій над сумою
заборгованості, майновий стан сторін,
які беруть участь у зобов'язанні; не
лише майнові, але й інші інтереси
сторін, що заслуговують на увагу, а
також неспіврозмірність штрафних
санкцій наслідкам правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується,
що розрахунки між сторонами
здійснювалися не тільки відповідно до
вимог договору, а і відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№20 від 11.01.2012року «Про затвердження
Порядку перерахування деяких
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам та надання пільг,
субсидій та компенсацій», а також
спільних протокольних рішень
укладених на протязі 2012року Головним
управлінням Державної казначейської
служби України в Херсонській області,
головним фінансовим управлінням
Херсонської облдержадміністрації,
публічним акціонерним товариством
«Херсонгаз», Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України», якими
чітко передбачено призначення
платежів та суми, які з державного
бюджету перераховуються позивачу.

Надані до матеріалів справи
спільні протокольні рішення підписані
також і позивачем, що свідчить про те,
що він погодився на такий порядок
розрахунків за договором №08/14-98-ВТВ
від 30.03.2012року.

Крім того, слід зазначити, що
тариф на транспортування природного
газу є важливим джерелом фінансування
відповідача. Однак, матеріалами
справи підтверджено, що станом на
18.06.2014року позивач має заборгованість
перед відповідачем за договором
транспортування природного газу в сумі
8 813 929грн.94коп., що не заперечувалося
представником позивача.

Відповідно до п.6.5 договору від
30.03.2012року основна сума боргу
погашається в третю чергу, після
погашення неустойки, однак вимоги
зазначеного пункту договору позивачем
не було дотримано. Причин недотримання
вимог пункту 6.5 договору та не
зарахування пені в першу чергу, перед
зарахування отриманих від відповідача
платежів основного борг, представник
позивача суду пояснити не зміг.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивачем було вжито необхідні та
залежні від нього заходи для
недопущення заборгованості та
сплачено повністю вартість спожитого
газу, а прострочка виконання обов'язків
по розрахунках була незначною (від 1 до
11 днів), що свідчить про добросовісне
відношення відповідача до виконання
своїх обов'язків за договором.

З урахуванням вищезазначених норм
права, оскільки порушення зобов'язання
відповідачем не потягло за собою
значних збитків для позивача,
приймаючи до уваги специфіку
діяльності відповідача, а також наявні
в матеріалах справи докази, які
свідчать про вжиття відповідачем
всіх необхідних та залежних від нього
заходів для недопущення прострочки
платежів та повне погашення боргу за
укладеним договором, а також наявну
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором
транспортування газу, що також
вплинуло на розрахунки між сторонами,
враховуючи надані відповідачем до
відзиву докази, якими підтверджується
скрутне фінансове становище
відповідача, суд вважає, що
застосування до відповідача штрафних
санкцій у стовідсотковому розмірі
може призвести до погіршення його
фінансового становища, тому зменшує
належну до сплати суму пені на 70%, у
зв'язку з чим з відповідача підлягає
стягненню пеня в сумі 11413грн.38коп.

На підставі вищезазначених норм права
та договору, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст.. 49 ГПК
України відносяться на відповідача.

В засіданні оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, п.3 ч.1 ст.83,
ст..ст.84-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Херсонгаз» м.
Херсон, вул. Поповича, 3, п/рахунок 260081735
в ХОД АТ «Райффапйзен Банк Аваль», МФО
352093, ідентифікаційний код 03355353 на
користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, № 6 р/р 1 у
Головному операційному управлінні АТ
«Ощадбанк» м. Київ, МФО 300465,
ідентифікаційний код 20077720 -
11413грн.38коп. пені, 7608грн.93коп. - 3% річних
та 1827грн.00коп. витрат по сплаті
судового збору.

3.Звільнити публічне акціонерне
товариство «Херсонгаз» від сплати
пені в сумі 26631грн.25коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 23 червня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова