ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 910/22356/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоПрокопанич Г.К.суддів
:Алєєвої І.В., Татькова В.І.
(доповідача)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
ПрАТ "ДатаГруп"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
23.04.2014 р.та на рішеннягосподарського
суду міста Києва від 27.01.2014 р.у справі№
910/22356/13 господарського суду міста
Києваза позовом ТОВ "Компанія
Альбедо"доПрАТ "ДатаГруп"простягнення
417 907,82 грн.за участю представників: від
позивача- Кузнєцова М.О., дов. від 06.11.2013
р. Директор Панченко О.В. від
відповідача- Багнюк І.В., дов. від 20.01.2014
р. за участю- ОСОБА_7, пасп. НОМЕР_1, видан.
Шевченківським РУ ГУ МВС України в
місті Києва 06.08.2002 р.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ТОВ "Компанія
Альбедо" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до ПрАТ
"ДатаГруп" про стягнення
заборгованості за договором підряду №
33/06/11 від 01.06.2011 р. у розмірі 416 895, 56 грн., з
яких 386 343, 09 грн. - основний борг, 26 874, 66
грн. - пеня, 6 382, 60 грн. - 3% річних, -2704, 79
грн. - інфляційні збитки.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.01.2014 р. (суддя Картавцева
Ю.В.) в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 р.
(головуючий суддя Кондес Л.О., судді:
Ропій Л.М., Рябуха В.І.) рішення
господарського суду міста Києва від
27.01.2014 р. скасовано, прийнято нове
рішення про задоволення позову
повністю, стягнуто з ПрАТ "ДатаГруп" на
користь ТОВ "Компанія Альбедо" 386 343,09
грн. основного боргу, 25 182,13 грн. пені, 6
382,60 грн. 3 % річних, 8 305,25 грн.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ПрАТ "ДатаГруп" звернулося
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить її
скасувати, а рішення господарського
суду першої інстанції залишити в силі,
мотивуючи скаргу порушенням і
неправильним застосуванням судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що
подана касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 01.06.2011 р. між ПрАТ
"ДатаГруп" (замовник) та ТОВ "Компанія
Альбедо" (підрядник) укладено договір
підряду № 33/06-11 (надалі - Договір),
відповідно до умов якого підрядник
зобов'язався виконати комплекс
будівельно-монтажних робіт по
будівельним роботам з влаштування
систем радіофікації та домофонного
зв'язку першої черги будівництва
"Житлово-офісного торговельного
комплексу з вбудовано-прибудованими
приміщеннями громадського,
соціального та торговельного
призначення, з підземним та наземним
паркінгами на вул. Регенераторінй, 4 у
Дніпровському районі м. Києва" (надалі -
об'єкт) далі за текстом - роботи,
відповідно до положень цього Договору
та вимог ДБН в обумовлений Договором
строк.

Згідно з п. 4.1. Додаткової угоди № 1 від
20.04.2012 р. до Договору загальна вартість
робіт, доручених до виконання
підряднику за цією Додатковою угодою,
становить 490 294,80 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 4.2. Додаткової угоди,
оплата вартості робіт здійснюється
замовником наступним чином:

- авансовий платіж у розмірі 50% від
вартості робіт замовник сплачує
підряднику протягом 5 робочих днів з
дати підписання цієї Додаткової угоди;
(п. 4.2.1. Додаткової угоди);

- оплата виконаних робіт здійснюється
щомісячно, не пізніше 20 числа
наступного місяця. (п. 4.2.2. Додаткової
угоди).

При цьому, у вказаному пункті
Додаткової угоди зазначено, що оплата
здійснюється на підставі підписаних
повноважними представниками сторін:

- акту виконаних робіт (форма КБ-2в) з
наданням відповідної виконавчої
документації, підписаної технічним
наглядом (акти на сховані роботи,
укладочні відомості, протоколи
вимірювання і випробування та інше або
акту на надані послуги), згідно з
існуючою проектно-кошторисною
документацією;

- Довідки про вартість виконаних робіт
(форма КБ-3).

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем на виконання
умов Договору було надано відповідачу
Акти приймання виконаних будівельних
робіт за спірний період, а саме Акти
приймання виконаних будівельних робіт
№ 2 за грудень 2012 р., № 3 за березень 2013
р., № 4 за березень 2013 р. та № 5 за квітень
2013 р. форми КБ-2в, що підписані сторонами
та скріплені їх печатками.

Звертаючись до господарського суду з
відповідними вимогами, ТОВ "Компанія
Альбедо" вказувало на те, що ним було
складено, а відповідачем підписано
Акти виконаних робіт за спірний період,
а саме Акти № 2 за грудень 2012 р., № 3за
березень 2013 р., № 4 за березень 2013 р. та №
5 за квітень 2013 р. форми КБ-2в, які
підтверджують факт виконання
позивачем робіт за Договором. Оскільки
відповідачем, всупереч умовам п. 4.2.2.
Договору в редакції Додаткової угоди,
не було сплачено вартість фактично
виконаних робіт, позивач просив суд
стягнути з відповідача вказану
вартість у розмірі 386 343, 09 грн., а також
пеню у розмірі 25 182, 13 грн. на підставі п.
10.2. Договору в редакції Додаткової
угоди та 3% річних у розмірі 6 382, 60 грн. на
підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з Наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 04.12.2009 р. № 554 "Про
затвердження примірних форм первинних
документів з обліку в будівництві"
затверджено типові форми первинних
облікових документів у будівництві:

- № КБ-2в "Акт приймання виконаних
будівельних робіт",

- № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт / та витрати".

Відповідно до Листа Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 09.03.2010 р. № 12/19-2-9-21-2368 "Про
застосування типових форм первинних
облікових документів у будівництві",
типові форми первинних облікових
документів у будівництві "Акт
приймання виконаних будівельних робіт"
(типова форма № КБ-2в) та "Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрати" (типова форма № КБ-3),
затверджені наказом Мінрегіонбуду від
4.12.2009 р. № 554, підлягають обов'язковому
застосуванню при проведенні
взаєморозрахунків за виконані роботи
між замовниками та виконавцями робіт з
будівництва, що здійснюється за
рахунок бюджетних коштів та коштів
підприємств, установ і організацій
державної власності.

При цьому, у вказаному Листі також
зазначено, що по об'єктах, будівництво
яких здійснюється за рахунок інших
джерел фінансування, типові форми
застосовуються відповідно до умов
договору підряду.

За змістом п. 4.2.2. Договору в редакції
Додаткової угоди, сторони погодили
момент оплати щомісячної вартості
виконаних робіт, а саме не пізніше 20
числа наступного місяця на підставі
підписаних повноважними
представниками сторін:

- Акту виконаних робіт (форма КБ-2в).

- Довідки про вартість виконаних робіт
(форма КБ-3).

За таких обставин, господарський суд
першої інстанції дійшов висновку, що
обов'язковою умовою здійснення оплати
відповідачем вартості фактично
виконаних робіт є надання підрядником
(позивачем) замовнику (відповідачу) для
підписання як Акту виконаних робіт за
формою КБ-2в, так і Довідки про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3.

Судами встановлено, що сторонами було
підписано, в тому числі, Акти приймання
виконаних будівельних робіт № 2 за
грудень 2012 р., № 3за березень 2013 р., № 4 за
березень 2013 р. та № 5 за квітень 2013 р.
форми КБ-2в, крім того, дані акти
скріплені печатками сторін. Водночас, в
матеріалах справи відсутні Довідки про
вартість виконаних робіт за формою КБ-3,
які були б підписані сторонами та
скріплені їх печатками.

Оскільки за умовами Договору
відповідач здійснює оплату вартості
виконаних робіт щомісячно, лише за
умови підписання Акту виконаних робіт
за формою КБ-2в та Довідки виконаних
робіт за формою КБ-3, а останні (за
грудень 2012 р., березень 2013 р. та квітень
2013 р.) станом на час подання позову до
суду 19.11.2013 р. момент оплати
відповідачем вартості виконаних робіт
не настав, а тому, відповідно, права
позивача порушені не були.

За відсутності підписаних Довідок
виконаних робіт за формою КБ-3 за
грудень 2012 р., березень 2013 р. та квітень
2013 р., несплата відповідачем вартості
виконаних робіт не вважається судом
невиконанням умов Договору.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача суми заборгованості у
розмірі 386 343, 09 грн. є необґрунтованими,
не доведені позивачем належними та
допустимими доказами, а тому відмовив в
задоволенні даних вимог.

З урахуванням того, що судом першої
інстанції було встановлено, що момент
оплати відповідачем вартості
виконаних робіт не настав фактично, в
задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача пені та 3%
річних у зв'язку з несвоєчасним
виконанням зобов'язання щодо сплати
коштів мають похідний характер суд
також відмовив.

Водночас апеляційний господарський
суд, скасовуючи рішення суду першої
інстанції, зазначив, що заявлені ТОВ
"Компанія Альбедо" позовні вимоги
повністю аргументовані, доведені
належними та допустимими доказами, а
тому повинні бути задоволенні.

Однак, такі висновки господарського
суду апеляційної інстанції є
безпідставними та необґрунтованими, з
огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України
касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої
інстанції виключно для перевірки
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

За висновком колегії суддів, місцевий
суд повно встановив обставини справи,
надав їм вірну юридичну оцінку,
встановив безпідставність доводів
позивача та прийняв законне і
обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити в силі одне із раніше
прийнятих рішень або постанов.

На думку колегії суддів, висновок
місцевого суду про відсутність
правових підстав для задоволення
заявлених позовних вимог є законним,
обґрунтованим, відповідає нормам
чинного законодавства, фактичним
обставинам справи і наявним у ній
матеріалам.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку, що
постанова апеляційної інстанції
підлягає скасуванню, а рішення
місцевого суду - залишенню в силі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати за подання касаційної скарги
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, 1119-11112 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "ДатаГруп"
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 р.
скасувати, рішення господарського суду
міста Києва від 27.01.2014 р. у справі №
910/22356/13 залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Альбедо"
(02660, м. Київ, вулиця Бориспільська,
будинок 9, корпус 61, кімната 302В,
ідентифікаційний код 36058228) на користь
Приватного акціонерного товариства
"ДатаГруп" (03005, м. Київ, вулиця
Смоленська, будинок 31-33,
ідентифікаційний код 31720260) 4 179,08 грн.
судового збору за подання касаційної
скарги.

Видачу наказу доручити
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Суддя
І.В. Алєєва

Суддя (доповідач)
В.І. Татьков