ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

23 червня 2014 року
Справа № 913/1159/14

Провадження № 30/913/1159/14

За позовом

Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», м.
Дніпропетровськ

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2,

місто Сєвєродонецьк Луганської
області

про стягнення 49312 грн. 96 коп.

Суддя Старкова Г.М.

Секретар судового засідання: Варакута
Р.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Пузін Р.О., довіреність №
3848-О від 26.09.2013;

від відповідача - представника не
прибув.

Згідно протоколу повторного
автоматизованого розподілу справ між
суддями від 10.06.2014 справу №913/1159/14
передано на розгляд судді Старковій
Г.М. у зв'язку із хворобою судді Голенко
І.П.

встановив:

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» звернулось до
господарського суду Луганської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором
банківського рахунку №LG29IQ від 09.10.2007 у
розмірі 44536 грн. 15 коп., а саме:
простроченої заборгованості за
кредитом в сумі 9997 гри. 29 коп.,
простроченої заборгованості за
відсотками в сумі 18212 грн. 58 коп., пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором в сумі 16326 грн. 28 коп.

Позов мотивований фактом невиконання
відповідачем умов договору
банківського рахунку № LG29IQ від 09.10.2007 в
частині оплати у встановлені строки
кредиту, відсотків та пені.

Представник позивача 10.06.2014 подав суду
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, в порядку ст. 22 ГПК України, в
якій просить стягнути з відповідача на
свою користь заборгованості за
договором банківського рахунку №LG29IQ
від 09.10.2007 у розмірі 49312 грн. 96 коп., а
саме: простроченої заборгованості за
кредитом в сумі 9997 гри. 29 коп.,
простроченої заборгованості за
відсотками в сумі 29975 грн. 49 коп., пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором в сумі 9340 грн. 18 коп.

Вказана заява про збільшення розміру
позовних вимог судом розглянута,
задоволена та долучається до
матеріалів справи.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач
вправі до прийняття рішення у
справі змінити підставу або предмет
позову, збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу
в цій частині, відмовитись від позову
або зменшити розмір позовних вимог.

Заява позивача про збільшення розміру
позовних вимог судом прийнята, тому
позовними вимогами у справі є вимоги
про стягнення з відповідача
заборгованості за договором
банківського рахунку №LG29IQ від 09.10.2007 у
розмірі 49312 грн. 96 коп., а саме:
простроченої заборгованості за
кредитом в сумі 9997 гри. 29 коп.,
простроченої заборгованості за
відсотками в сумі 29975 грн. 49 коп., пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором в сумі 9340 грн. 18 коп.

У судове засідання прибув повноважний
та компетентний представник позивача,
який підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог.

Відповідач витребувані судом
документи не представив, участь свого
представника у судовому засіданні не
забезпечив, хоча про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином: ухвала суду
направлялася за адресою, яка є
офіційним місцезнаходженням
підприємства та підтверджена довідкою
державного реєстратора у виконавчому
комітеті.

Отримання вказаної ухвали
відповідачем підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
№75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому, відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Про це Вищим господарським судом
України зазначалося і в інформаційних
листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N
01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N
01-8/164 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(пункт 23).

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані
докази, суд встановив такі фактичні
обставини.

Між Закритим акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк» (далі
за текстом - Банк, позивач) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі за
текстом - Клієнт, відповідач) було
укладено договір банківського рахунку
№ LG29IQ від 09.10.2007 (далі за текстом -
Договір)(а.с. 18-24).

Відповідно до загальних зборів
акціонерів «ПриватБанк» 30.04.2009 було
прийнято рішення про зміну типу
Закритого акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» та
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» та 17.07.2009
було проведено відповідну реєстрацію
змін.

Відповідно до п. 1.1 п. 1 договору банк
відкриває клієнту поточний (поточні)
рахунок (рахунки) у національній та
іноземній валюті (у тому числі
картковий (карткові) та інші рахунки зі
спеціальним режимом використання) та
здійснює його (їх) розрахункове та
касове обслуговування відповідно до
чинного законодавства України,
нормативних актів Національного банку
України та умов цього договору.

Підпунктом 1.2 п. 1 договору передбачено,
що за договором банківського рахунка
банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнту, грошові кошти, що йому
надходять, виконувати розпорядження
клієнта про перерахування і видачу
відповідних сум з рахунку та
здійснювати інші операції за рахунком
(рахунками) у порядку та на умовах,
передбачених цим договором.

Банк має право використовувати грошові
кошти на рахунку клієнта, гарантуючи
його право безперешкодно
розпоряджатися цими коштами.
Нарахування відсотків на залишки
вільних коштів на рахунку клієнта
(розміри, порядок оплати та строки)
здійснюються згідно з тарифами банку,
зазначеними у додатку 1, який є
невід'ємною частиною цього договору
(п.п. 1.3 п. 1 договору).

Підпунктом 6.1. п. 6 договору встановлено,
що цей договір укладений на
невизначений строк, набуває чинності з
дня його підписання обома сторонами і
припиняє свою дію відповідно до умов
цього договору та чинного
законодавства.

Згідно п.п. 1.1. п. 1 Правил користування
платіжною карткою (додаток № 6 від
09.10.2007 до договору банківського рахунка
№ LG29IQ від 09.10.2007) ці правила ґрунтуються
на Правилах Міжнародних платіжних
систем Vіза Іпtегпаtiопаl та МаstегСагd
іпс.

Використання платіжних карток
регулюється законодавством України,
нормативними актами Національного
банку України, договором між банком і
клієнтом, а також цими правилами.

Підпунктом 1.1 п. 1 Регламенту надання
мінімального бланкового
овердрафтового кредиту на картковий
рахунок (додаток № 7 від 24.11.2007 до
договору банківського рахунка № LG29IQ
від 09.10.2007) (далі - Регламент)
встановлено, що банк за наявності
вільних грошових ресурсів
зобов'язується здійснювати
овердрафтові обслуговування клієнта
на підставі Анкеnи-заяви на
встановлення овердрафтового кредиту
на картковий рахунок (додаток № 8 до
договору банківського рахунка № LG29IQ
від 09.10.2007), що полягає в проведенні
платежів, здійснених довіреними
особами клієнта з використанням
корпоративних платіжних карток, понад
залишок коштів на картковому рахунку
клієнта № НОМЕР_2 відкритому в банку
(далі-картрахунок), за рахунок
кредитних коштів у межах ліміту,
встановленого відповідно п. 1.3 цього
додатку, шляхом дебетування
картрахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Кредитне обслуговування клієнта
здійснюється з дати підписання цього
договору та додатків 6,7,8 до нього.

Відповідно до п.п. 1.4 п. 1 Регламенту
овердрафтові кредитування клієнта
здійснюється банком у межах ліміту і
терміну, установлених згідно з п. 1.3
цього додатку до договору, з періодом
безперервного користування кредитом
не більше 30 днів. Періодом
безперервного користування кредитом є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на картковому рахунку. Початком
періоду безперервного користування
кредитом вважається перший день,
починаючи з якого безперервно існувало
дебетове сальдо на картковому рахунку
клієнта під час закриття банківського
дня. Зменшення чи зростання
заборгованості за кредитом в цей
період не впливають на зміну дати
початку періоду безперервного
користування кредитом. Датою
закінчення періоду безперервного
користування кредитом вважається день,
після закінчення якого на картковому
рахунку зафіксоване нульове дебетове
сальдо.

Клієнт оплачує відсотки за весь час
фактичного користування кредитом
згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.3 цього додатка до
договору (п.п. 1.5 п. 1 Регламенту).

Клієнт здійснює погашення кредиту,
отриманого в межах установленого
ліміту, не пізніше терміну закінчення
періоду безперервного користування
кредитом, установленого п. 1.4 цього
додатку до договору (п.п 1.6 п. 1
Регламенту).

Підпунктом 1.9 п. 1 Регламенту
передбачено, що клієнт здійснює повне
погашення кредиту, простроченої
дебіторської заборгованості, а також
непогашених і прострочених
нарахованих відсотків не пізніше
терміну згідно з п. 1.3 Погашення
кредиту, простроченої заборгованості,
а також нарахованих і прострочених
нарахованих відсотків може бути
здійснене клієнтом також з інших
належних йому рахунків відповідно до
законодавства в порядку, визначеному п.
4, п. 2.3.

Сплатити банку винагороду відповідно
до п.п. 3.4, 3.5, 3.6 цього додатку до
договору (п.п. 1.10 п. 1 Регламенту).

Банк виконував свої зобов'язання за
Договором банківського рахунка № LG29IQ
від 09.10.2007 шляхом надання кредитних
коштів, що підтверджується наданими
суду меморіальними ордерами.

В порушення умов договору відповідачем
не виконувалися взяті на себе
зобов'язання щодо погашення кредиту,
сплати відсотків у встановлені
договором строки.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням
умов укладеного договору банківського

рахунка № LG29IQ від 09.10.2007 станом на 17.04.2014
відповідач має заборгованість у
розмірі 49312 грн. 96 коп., а саме:

- прострочена заборгованість за
кредитом в сумі 9997 гри. 29 коп. за період
з 26.08.2007 по 17.04.2014;

- простроченої заборгованості за
відсотками в сумі 29975 грн. 49 коп. за
період з 24.07.2007 по 17.04.2014;

- пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором в сумі 9340 грн.
18 коп. за період з 26.08.2008 по 26.08.2011( з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог).

Позивач направив відповідачу
претензію № 21/06 від 21.06.2013 про стягнення
заборгованості за вказаним договором,
але відповідач залишив претензію без
відповіді та виконання(а.с.42-44).

За таких обставин, позивач звернувся до
господарського суду Луганської
області з даним позовом з урахуванням
заяви про збільшення розміру позовних
вимог, зданої до суду
10.06.2014.Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивач посилається на умови договору
банківського рахунка № LG29IQ від 09.10.2007
та положення ст.ст. 509, 526,527,530,610, 612
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність їх задоволення з таких
підстав.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами існують кредитні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

У відповідності до ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони;
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку; правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
/сторонами/.

Відповідно до приписів статті 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено,
що одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, тобто
- неналежне виконання.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Статтею 612 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник вважається
таким, що прострочив виконання
зобов'язання, якщо він не приступив до
його виконання або не виконав його в
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до сг. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Грошовим

є зобов'язання, за яким боржник
зобов'язується сплатити кредитору
певну суму грошових коштів.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За приписами статті 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку, а саме: виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо.

Згідно зі ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Судом встановлено факт порушення
відповідачем зобов'язань за договором
банківського рахунка № LG29IQ від 09.10.2007,
а саме: відповідач не виконав
зобов'язання щодо повернення кредиту,
сплати відсотків в терміни,
передбачені вищезазначеним договором.

Матеріалами справи підтверджено, що
станом на 17.04.2014 відповідач має
заборгованість перед позивачем у
розмірі 49312 грн. 96 коп., а саме:

- прострочена заборгованість за
кредитом в сумі 9997 гри. 29 коп. за період
з 26.08.2007 по 17.04.2014;

- простроченої заборгованості за
відсотками в сумі 29975 грн. 49 коп. за
період з 24.07.2007 по 17.04.2014;

- пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором в сумі 9340 грн.
18 коп. за період з 26.08.2008 по 26.08.2011( з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання, настають наслідки,
передбачені договором або законом, в
тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу
України також встановлено, що у разі
порушення учасником господарських
відносин правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання, він
зобов'язаний сплатити штрафні санкції
у вигляді грошової суми (неустойка,
пеня, штраф).

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки відповідач допустив
прострочення зобов'язань за договором,
йому на підставі наведених вище норм
чинного законодавства та умов п. 5.1, 5.2
та 5.3 Договору, нараховано та заявлено
до стягнення пеню за несвоєчасність
виконання зобов'язань у розмірі 9340 грн.
18 коп. за період з 26.08.2008 по 26.08.2011.

Перевіривши розрахунок розміру пені,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявленої до
стягнення суми пені за вказаний період.

Станом на день розгляду справи
сторонами не надано доказів погашення
заявлених до стягнення сум.

Відповідачем ніяким чином не
спростовано позовні вимоги.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути заборгованість за кредитом в
сумі 9997 грн. 29 коп., заборгованість за
відсотками за користування кредитом в
сумі 29975 грн. 49 коп. та пеню за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором у розмірі 9340 грн. 18 коп.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

У судовому засіданні 23.06.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 22, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення 49312
грн. 96 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"ПРИВАТБАНК", вул. Набережна Перемоги,
буд. 50, м. Дніпропетровськ, , заборгованість за кредитом у
розмірі 9997 грн. 29 коп., заборгованість
за відсотками у розмірі 29975 грн. 49 коп.,
пеню за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором у розмірі 9340
грн. 18 коп., витрати зі сплати судового
збору в сумі 1827 грн. 00 коп., видати
позивачу наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення складено та
підписано - 26.06.2014.

Суддя Г.М.Старкова