ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" липня 2014 р. Справа № 920/801/14-916/2184/14

за позовом Підприємства з іноземними
інвестиціями "СЄРНА";

до відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державне
територіально-галузеве об"єднання
"Південно-Західна залізниця"

про витребування майна із чужого
незаконного володіння

Суддя Літвінов С.В.

СУТЬ СПОРУ: про витребування майна із
чужого незаконного володіння

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 26.05.2014р. справу № 920/801/14 за
позовом Підприємства з іноземними
інвестиціями "СЄРНА" до Товариство з
обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН
УКРЕЙН", за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Державне
територіально-галузеве об"єднання
"Південно-Західна залізниця" про
витребування майна із чужого
незаконного володіння було передано за
територіальною підсудністю до
господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.06.2014р. справу № 920/801/14 за
позовом Підприємства з іноземними
інвестиціями "СЄРНА" до Товариство з
обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН
УКРЕЙН", за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Державне
територіально-галузеве об"єднання
"Південно-Західна залізниця" про
витребування майна із чужого
незаконного володіння прийнято до
розгляду суддєю Літвіновим С.В. та
справі присвоєно номер №920/801/14-916/2184/14.

При цьому, при подачі позову до суду
позивач надав заяву про вжиття заходів
до забезпечення позову та доповнення
та уточнення до заяви, у відповідності
до якого позивач, посилаючись на
приписи ст.ст. 66, 67 ГПК України, просить
господарський суд вжити заходи до
забезпечення позову шляхом накладання
арешту на кукурудзу українського
походження врожаю 2013 року у кількості
323,920 тон, що відповідає вимогам ДСТУ
4525:2006 та знаходиться на зберіганні у
ТОВ «Транссервіс - 2008» (67840, Одеська
область, Овідіопольський район, с.
Молодіжне, вул. Залізнична, буд.3, ) за такими адресами: 1)
67840, Одеська область,
Овідіопольський район, с. Молодіжне,
вул. Залізнична, буд.З; 2) Одеська
область, Овідіопольський район, смт.
Овідіополь, вул. Дзержинського, 147 «а»
(Ток №2); 3) Одеська область,
Овідіопольський район, смт. Овідіополь,
вул. Залізнична (Ток №1).

Крім того, з метою забезпечення
збереження позивач просить передати
арештоване майно на зберігання за
рахунок Позивача до спеціалізованого
зернового складу: Приватне акціонерне
товариство «Кулевчанський комбінат
хлібопродуктів» (, 68261,
Одеська обл., Саратський р-н, с. Кулевча,
вул. 60 років Жовтня 166)

В обґрунтування необхідності вжиття
заходів до забезпечення позову позивач
посилається на те, що з часу подачі
позову Відповідач надіслав Позивачеві
електронною адресою лист №198/0805 від
08.05.2014 року (додаток 1) в якому зазначає
про переміщення спірного майна на
залізничну станцію Аккаржа Одеської
залізниці для подальшого вивантаження.
У судовому засіданні 26.05.2014 року яке
відбулось в господарському суді
Сумської області представником
Відповідача були надані залізничні
накладні, згідно з якими витребуване
майно було отримане Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Транссервіс 2008». Цим самим Відповідач
підтвердив факт переміщення
Відповідачем витребуваного майна, що є
предметом спору, до залізничної
станції Аккаржа Овідіопольського р-ну
Одеської обл. та подальшої передачі «на
зберігання» Товариству з обмеженою
відповідальністю «Транссервіс 2008» (67840.
Одеська обл., с. Молодіжне, вул.
Залізнична, 3, ). Проте, ПП
«СЄРНА» як власник та Комітент не
надавав Відповідачеві розпорядження
про транспортування витребуваного
майна до заліз/станції Аккаржа й не
зазначав отримувачем та/або зберігачем
ТОВ «Транссервіс 2008».

В той же час, позивач звертає увагу на
те, що згідно з усними поясненнями,
наданими представником Відповідача,
витребуване майно було передано ТОВ
«Транссервіс 2008» на зберігання. З чого
слідує, що Відповідач в будь-який час
може забрати витребуване майно із
зберігання й перевезти в будь-яке інше
місце та/або реалізувати тощо. Тобто,
фактично він все ще володіє
безпідставно набутим майном, оскільки
воно не вийшло із його володіння, а лише
було переміщено в інше місце.

Також, Позивач просить звернути увагу
на те, що місцезнаходження зал/станції
Аккаржа та ТОВ «Транссервіс 2008»
знаходяться поблизу м. Іллічівськ
Одеської області, де розташований
Іллічівський зерновий термінал.
Близькість розташування терміналу дає
можливість швидкого та зручного
продажу та вивезення за межі країни
витребуваного майна, що унеможливить
подальше виконання рішення суду.

Таким чином, з вищевикладеного слідує,
що Відповідач в будь-який час може
здійснити відчуження витребуваного
майна задля задоволення своїх
незаконних вимог, що. відповідно
унеможливить виконання рішення у
майбутньому.

Також, Позивач просить звернути увагу
суду на дані про засновників ТОВ
«Транссервіс 2008» та ТОВ «ТРЕЙН УКРЕЙН»,
зазначені в витягах з Інформаційно -
ресурсного центру (додаток 2), з яких
слідує, що у Відповідача та ТОВ
«Транссервіс 2008» спільні засновники.
На думку Позивача, це є додатковим
доказом того, що Відповідач в будь-який
час може в будь-який спосіб
розпорядитися витребуваним майном.

Позивач звертає також увагу суду на те,
що витребуване майно є товаром, що
швидко псується й має зберігатись у
відповідних умовах. В разі
необхідності зерно має проходити
доопрацювання (провітрювання,
просушування тощо), яке можуть
здійснювати спеціалізовані
зерносховища. Відповідач таких
приміщень та/або складів/зерносховищ
не має. Витребуване майно Відповідачем
передано ТОВ «Транссервіс 2008». Проте,
ТОВ «Транссервіс 2008» також орендує
склади та сховища (додаток 3). Позивач не
має можливості пересвідчитись у тому,
що склади, в яких зберігається
витребуване майно, має можливість
зберегти якість зерна та взагалі його
цілісність. Таким чином існує реальна
загроза зіпсування витребуваного
майна.

За вказаних умов Позивач вважає
адекватним позовним вимогам
застосування такого заходу до
забезпечення позову, передбаченого ст.
67 ГПК України, як накладення арешту на
майно Відповідача, що є витребуваним.

Враховуючи, також, загрозу зіпсування
витребуваного майна доцільним на думку
позивача є передача арештованого зерна
до іншого зерносховища/зернового
складу, яке має технічні можливості для
збереження витребуваного майна та не
пов'язане з Відповідачем.

Проаналізувавши доводи, покладені в
обґрунтування заяви Підприємства з
іноземними інвестиціями "СЄРНА" про
вжиття заходів до забезпечення позову,
господарський суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
Господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.. В свою чергу,
згідно зі ст. 67 ГПК України Позов
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачу; забороною відповідачеві
вчиняти певні дії; забороною іншим
особам вчиняти дії, що стосуються
предмета спору; зупиненням стягнення
на підставі виконавчого документа або
іншого документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку.
Про забезпечення позову виноситься
ухвала. Ухвалу про забезпечення позову
може бути оскаржено. Не допускається
забезпечення позову у справах, що
виникають з корпоративних відносин,
шляхом заборони: проводити загальні
збори акціонерів або учасників
господарського товариства та приймати
ними рішення; надавати емітентом,
реєстратором, зберігачем, депозитарієм
реєстр власників іменних цінних
паперів, інформацію про акціонерів або
учасників господарського товариства
для проведення загальних зборів
товариства; участі (реєстрації для
участі) або неучасті акціонерів або
учасників у загальних зборах
товариства, визначення правомочності
загальних зборів акціонерів або
учасників господарського товариства;
здійснювати органами державної влади
та/або органами місцевого
самоврядування покладені на них згідно
із законодавством повноваження.
Господарський суд, який розглядає спір
про право власності на акції (частки,
паї) товариства, може винести ухвалу
про забезпечення позову шляхом
встановлення заборони на внесення змін
до статуту цього товариства в частині
зміни розміру статутного капіталу.
Види забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами. Види забезпечення
позову можуть використовуватися
господарським судом лише в межах
предмета позову та не повинні
порушувати прав інших акціонерів
(учасників) господарського товариства.
Зокрема, заборона вчиняти дії має
стосуватися лише пакета акцій,
безпосередньо пов'язаного з предметом
спору. Не допускається забезпечення
позову заходами, не передбаченими цим
Кодексом.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №16
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, види
забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно п. 3 постанови Пленуму ВГСУ № 16
від 26.12.2011 року, умовою застосування
заходів до забезпечення позову за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

При цьому, відповідно до п. 7.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26 грудня 2011р. "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", за позовами
про визнання права власності
(іншого речового права) або
витребування майна арешт може бути
лише накладений на індивідуальне
визначене майно. В такому разі в
ухвалі про забезпечення позову мають
зазначатися ознаки, які ідентифікують
відповідне майно та відрізняють його
від іншого (однорідного чи
подібного) майна, та за
необхідності місцезнаходження майна.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи товарно-транспортних накладних,
кукурудза, що є
предметом спору, було переміщений
відповідачем на адресу ТОВ
"Транссервіс 2008", з яким, як встановлено
з усних пояснень представника
відповідача, ТОВ "Трейн Укрейн"
укладено договір на його зберігання.

При цьому, як встановлено судом і не
заперечується представником
відповідача, останнім було притримано
майно для забезпечення його вимог, що
виникають з договору комісії № 01-2008 від
21.07.2008 року.

Згідно ч.1 ст. 594 Цивільного кодексу
України, Кредитор, який правомірно
володіє річчю, що підлягає передачі
боржникові або особі, вказаній
боржником, у разі невиконання ним у
строк зобов'язання щодо оплати цієї
речі або відшкодування кредиторові
пов'язаних з нею витрат та інших
збитків має право притримати її у себе
до виконання боржником зобов'язання.

Приписами ч. 1 ст. 1019 цього ж кодексу
встановлено, що Комісіонер має право
для забезпечення своїх вимог за
договором комісії притримати річ, яка
має бути передана Комітентові.

При цьому, відповідно до ст. 597
Цивільного кодексу України, вимоги
Кредитора, який притримує річ у себе,
задовольняються з її вартості
відповідно до статті 591 цього Кодексу,
тобто внаслідок реалізації предмета
застави (притримання).

Разом з тим, суд бере до уваги, що вжиття
заходів до забезпечення позову не
повинно порушувати прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

При цьому, суд вважає, що вимога
позивача в частині передачі
арештованого майна на зберігання за
рахунок Позивача до спеціалізованого
зернового складу: Приватне акціонерне
товариство «Кулевчанський комбінат
хлібопродуктів», задоволенню не
підлягає, оскільки вказані заходи
можуть призвести до втручання в
господарську діяльність вказаних
товариств, що у відповідності до
приписів чинного законодавства є
неприпустимим.

Таким чином, суд вважає, що оскільки
предметом спору є витребування із
чужого незаконного володіння та
зобов'язання не здійснювати перешкоди
в отриманні майна, що притримується
відповідачем, суд виходячи з аналізу
дійсних обставин справи, з метою
недопущення утруднення чи
унеможливлення виконання рішення суду,
у випадку задоволення позову, доходить
висновку про необхідність в якості
забезпечення позову накласти арешт на
кукурудзу українського походження
врожаю 2013 року у кількості 323,920 тон, що
відповідає вимогам ДСТУ 4525:2006 та
знаходиться на зберіганні у ТОВ
«Транссервіс - 2008» (67840, Одеська область,
Овідіопольський район, с. Молодіжне,
вул. Залізнична, буд. 3, ) за такими адресами: 1) 67840,
Одеська область, Овідіопольський
район, с. Молодіжне, вул. Залізнична,
буд.З; 2) Одеська область,
Овідіопольський район, смт. Овідіополь,
вул. Дзержинського, 147 «а» (Ток №2); 3)
Одеська область, Овідіопольський
район, смт. Овідіополь, вул. Залізнична
(Ток №1).

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Підприємства з іноземними
інвестиціями "СЄРНА" ( з урахуванням
доповнень та уточнень) про вжиття
заходів до забезпечення позову -
задовольнити частково.

2. Накласти арешт на кукурудзу
українського походження врожаю 2013 року
у кількості 323,920 тон, що відповідає
вимогам ДСТУ 4525:2006 та знаходиться на
зберіганні у ТОВ «Транссервіс - 2008»
(67840, Одеська область, Овідіопольський
район, с. Молодіжне, вул. Залізнична,
буд.3, ) за такими
адресами: 1) 67840, Одеська область,
Овідіопольський район, с. Молодіжне,
вул. Залізнична, буд.3; 2) Одеська
область, Овідіопольський район, смт.
Овідіополь, вул. Дзержинського, 147 «а»
(Ток №2); 3) Одеська область,
Овідіопольський район, смт. Овідіополь,
вул. Залізнична (Ток №1).

3. В задоволенні решти заяви відмовити.

Стягувачем за ухвалою є Підприємство з
іноземними інвестиціями "СЄРНА" (01030,
м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21-А, 17
поверх, ).

Ухвала набирає законної сили 02.07.2014
року.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Ухвала дійсна для пред'явлення
державному виконавцю протягом 1 року
відповідно до ст.22 Закону України "Про
виконавче провадження"

Суддя
Літвінов С.В.