ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" червня 2014 р.Справа № 916/912/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Західенерго"

до відповідача Державного
підприємства "Одеська залізниця"

про стягнення 5807,79грн.

Суддя
Літвінов С.В.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Кабанець Р.І., довіреність
№197 від 26.12.2013р.;

Від відповідача: Гордієнко М.В.,
довіреність №196 від 02.01.2014р.;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
Західенерго", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Державного підприємства"Одеська
залізниця" про стягнення вартості
нестачі вантажу у розмірі 5807,79грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 17.03.2014р. суддя Літвінов С.В.
порушив провадження по справі № 916/912/14.

Розпорядженням в.о голови
господарського суду Одеської області
від 09.04.2014р., у зв'язку з перебуванням
судді Літвінова С.В. на лікарняному,
справу №916/912/14 передано на розгляд
судді господарського суду Одеської
області Мостепаненко Ю.І.

Розпорядженням В.о голови
господарського суду Одеської області
від 14.04.2014р., у зв'язку з поверенням
судді Літвінова С.В. з лікарняного,
справу №916/912/14 передано на розгляд
судді господарського суду Одеської
області Літвінову С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.04.2014р. суддя Літвінов С.В.
прийняв справу № 916/912/14 до свого
провадження.

За клопотанням представника позивача,
ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.05.14р. строк вирішення
спору по справі №916/912/14 було продовжено
до 29.06.2014р., в порядку ст.69 ГПК України.

Відповідач проти позову заперечує,
вважає позовні вимоги безпідставними
та такими що не підлягають задоволенню,
та просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог, згідно
наданого відзиву на позов (вх.№13840/14 від
28.05.14р.). Так в обґрунтування відзиву
зазначає про те, що відповідно до
залізничної накладної №46603254,
завантаження вагону №56872260 проводилося
на підприємстві вантажовідправника,
засобами і силами відправника вантажу,
ним же була визначена маса вантажу
перед відправленням вагону, без участі
представника залізниці. Згідно
накладної №46603254 вагон №56872260 з
вантажем прибув на станцію Тимково
Одеської залізниці, в технічно
несправному стані, що підтверджується
актом про технічний стан вагону №44 від
24.09.2013р. згідно якого мається отвір в
полу вагону довжиною 1100 мм, шириною 550
мм.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

01.10.2013 року на адресу ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА
ТЕС, яка є Відокремленим підрозділом
ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» і знаходиться в
м. Ладижин Вінницької області, у на
піввагоні № 56872260 по досильній
накладній № 40491029 ( основна накладна №
46603254 від 24.09.2013 р.) надійшло вугілля в
рахунок поставок по договору № 06/12-ЗЕ
від 06.12.2012 року з ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ»
(вантажовідправник ПАТ «ДТЕК
ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».

В результаті 100-відсоткового
зважування на справних, перевірених
вагонних вагах в піввагоні № 56872260 була
встановлена нестача 7,92 тонни вугілля.
Нестачу вугілля підтверджено
комерційним актом станції Тимково
Одеської залізниці: АА № 057643/92/45 від
25.09.2013 р.

Під час перевірки вантажу на ст.
Ладижин різниці між комерційним актом
не виявлено.

З урахуванням норми природної втрати
та граничного розходження визначення
маси нетто нестача вугілля в піввагоні
№ 56872260 складає 7,26 тонни вугілля ,
вартість якого з урахуванням знижок та
надбавок, складає 5807,79 грн..

Позивач посилається на те, що
перевізник фактично прийняв до
перевезення вантаж по накладній № 46603254
від 24.09.2013 р, але не проконтролював і не
вжив заходів по схоронності вантажу в
дорозі. В комерційному акті зазначено,
що при прибуттю поїзда в вище
зазначеному вагоні з лівої сторони по
ходу поїзда мається заглиблення над
першою теліжкою довжиною 3500 мм, шириною
2200 мм, глубиною до підлоги вагона. Між
шкворньовою і поперечною балками
проломана підлога вагона, отвір
довжиною 1100мм, шириною 550 мм. Вагон в
технічному стані не справний. Вантаж
ущільнений у вигляді трапецивидної
шапки.

Вищевикладене зумовило звернення
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Західенерго" до суду з даним
позовом про стягнення з відповідача
вартості нестачі вантажу у розмірі
5807,79грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.3 Закону України
"Про залізничний транспорт"
законодавство про залізничний
транспорт загального користування
складається з Закону України "Про
транспорт", цього закону, Статуту
залізниць України, який затверджується
Кабінетом Міністрів України та інших
актів законодавства.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. Загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 909 Цивільного
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України визначено,
що суб'єктами відносин перевезення
вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і
багажу окремими видами транспорту, а
також відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюється договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно ст. 6 Статуту Залізниць України
накладна - є основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до Статуту та
Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею, накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення.

Згідно залізничної накладної №46603254
маса вантажу у вагоні №56872260,
прийнятого до перевезення залізницею,
становила 66000кг.

Обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць (ст. 129 Статуту
Залізниць України).

Відповідальність перевізника за
збереження вантажу виникає з моменту
прийняття вантажу до перевезення.
Вантажовідправник зобов'язаний
підготувати вантаж до перевезення з
урахуванням необхідності
забезпечення транспортабельності та
збереження його в процесі перевезення
і має право застрахувати вантаж у
порядку, встановленому законодавством
(ч.ч.2, 3 ст. 308 ГК України).

При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 ЦК
України завантаження вантажу
здійснюється відправником у порядку,
встановленому договором, із
додержанням правил, встановлених
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно ст. 920 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язань,
що випливають із договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами).

Статтею 924 Цивільного кодексу України
визначено, що перевізник відповідає за
збереження вантажу, багажу, пошти з
моменту прийняття їх до перевезення та
до видачі одержувачеві, якщо не доведе,
що втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким
перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало.
Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятих до перевезення вантажу,
багажу, пошти у розмірі фактичної
шкоди, якщо не доведе, що це сталося не
з його вини.

Частиною 3 ст. 32 Статуту Залізниць
України визначено, що відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням Технічних
умов.

Із залізничної накладної вбачається,
що вантаж розміщувався і закріплювався
вантажовідправником згідно ТУ роз.2
параграфів 1-6.9. Власний вагон. Власник
КОППОРАЦІЯ „МПС".навалом.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про
залізничний транспорт" передбачено, що
обставини, які можуть служити
підставою для майнової
відповідальності перевізників,
відправників і одержувачів вантажу,
багажу, вантажобагажу, пасажирів
засвідчуються актами.

Згідно ст. 110 Статуту Залізниць України,
перевізник несе відповідальність за
збереження вантажу з моменту його
прийняття до перевезення і до видачі
його вантажоодержувачу, якщо не доведе,
що недостача виникла по незалежним від
перевізника причинам.

Залізниця звільняється від
відповідальності за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу у
разі, коли вантаж надійшов у
непошкодженому вагоні (контейнері) з
непошкодженими пломбами відправника
чи без пломб, коли таке перевезення
дозволено Правилами, а також якщо
вантаж прибув у непошкодженому
відкритому рухомому складі,
завантаженому засобами відправника,
якщо немає ознак втрати, псування або
пошкодження вантажу під час
перевезення (п.а ст.111 Статуту залізниць
України).

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць
України за незбереження (втрату,
недостачу, псування і пошкодження)
прийнятого до перевезення вантажу,
залізниця несе відповідальність у
розмірі фактично заподіяної шкоди,
якщо не доведе, що недостача виникла з
незалежних від неї причин.

Згідно зі ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць
України, залізниця відповідає за
незбереження прийнятого до
перевезення вантажу у розмірі дійсної
вартості втраченого вантажу. Вартість
вантажу визначається на підставі
загальної суми рахунку або іншого
документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу, зокрема
договору або контракту купівлі
-продажу, специфікації на вантаж,
довідки відправника про кількість,
ціну, вартість відправленого вантажу,
підписаної головним (старшим)
бухгалтером.

За приписами ст.23 Статуту залізниць
України та Правил перевезення
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000р., відправники повинні надати
станції відправлення на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). Одночасно накладна є
договором застави вантажу для
забезпечення гарантії внесення
належної провізної плати та інших
платежів за перевезення. Накладна
разом з дорожньою відомістю
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення, де
видається одержувачу. Квитанція про
приймання вантажу до перевезення
видається відправнику.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць
України придатність рухомого складу
для перевезення вантажу в комерційному
відношенні визначається відправником,
якщо завантаження здійснюється його
засобами.

У випадках, коли під завантаження
поданий несправний за своїм технічним
станом вагон або контейнер, відправник
повинен відмовитись від їх
використання. Якщо він цього не зробив,
відповідальність за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу, що
сталися внаслідок технічної
несправності рухомого складу,
покладається на відправника. Винятки з
цього правила можуть мати місце тоді,
коли з матеріалів справи вбачається, що
технічна несправність мала прихований
характер або виникла у процесі
перевезення вантажу. Прихованими є
такі технічні несправності, які не
могли бути виявлені відправником під
час звичайного огляду вагону або
контейнера. У такому разі
відповідальність за незбереження
вантажу покладається на залізницю (ч.3.
п. 3.9 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
р. № 04-5/601).

Крім того, згідно „Інструкції по
підготовці вантажних вагонів до
перевезень", затвердженої наказом
Укрзалізниці 31.12.2009, №734-11, п. 8.6 „На
піввагони", пп. 8.6.5 зазначено, що
особливу увагу треба приділяти
дотриманню установлених розмірів
конструктивних зазорів площини
прилягання кришок люків до балок
вагона, щоб запобігти присипанню
вантажів дрібних фракцій.

Також, згідно „Правил з деповського
ремонту" (Вантажні вагони залізниць
України колії 1520 (1524 мм), п. 15.2 „Ремонт
кришок розвантажувальних люків
(дверей), пп. 15.2.1, кришки люків повинні
закриватися щільно. Місцеві зазори між
кришкою люка і площиною її прилягання
допускається не більше 5 мм.

Так з матеріалів справи вбачається, що
згідно з комерційним актом станції
Знамянка Одеської залізниці АА №
057643/92/45 від 25.09.2013р. вагон у технічному
стані виявився несправний.

Поряд з цим, згідно акту загальної
форми №1617 від 24.09.13р. встановлено, що
вагон №56872260 технічно не справний.

З матеріалів справи вбачається, що
технічні несправності вагону №56872260 не
мали схованого характеру, та могли бути
виявлені вантажовідправником перед
завантаженням, однак він від
завантаження не відмовився та
завантажив вантаж в технічно
несправний вагон.

Проаналізувавши матеріали справи та
положення чинного законодавства, що
регулює дані правовідносини, суд,
дійшов висновку, що заявлена позивачем
позовна вимога до відповідача
Державного підприємства"Одеська
залізниця" про стягнення вартості
нестачі вантажу у розмірі 5807,79грн. не
обґрунтована та спростовується
матеріалами справи, а отже
відповідальність перед позивачем за
нестачу вантажу у вагоні №56872260 не
повинна покладатись на ДП "Одеська
залізниця".

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

З огляду на вищевикладене, позовна
вимога Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Західенерго" не
обґрунтована, матеріалами справи не
підтверджена, тому задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.У позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 01.07.2014р.

Суддя
Літвінов С.В.