ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Справа № 904/5031/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Грейц К.В.,суддів
:Бакуліної С.В. (доповідач), Глос
О.І.розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю "Строй Інвест"на
постановувід 15.04.2014 Дніпропетровського
апеляційного господарського судуу
справі№ 904/5031/13господарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомДніпродзержинської міської
ради Дніпропетровської
областідоТовариства з обмеженою
відповідальністю "Строй
Інвест"провнесення змін до договору
оренди земельної ділянки в судовому
засіданні взяли участь представники
:від позивача: не з'явилисьвід
відповідача:не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області (суддя
Красота О.І.) від 27.08.2014, залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Бахмат Р.М., судді -
Євстигнеєв О.С., Кощеєв І.М.) від 15.04.2014, у
справі №904/5031/13 позов задоволено
повністю; внесено зміни до пунктів 2.2 та
4.1 договору оренди земельної ділянки
від 08.08.2005 № 10245 (державна реєстрація
від 28.08.2008 №20), укладеного між
Дніпродзержинською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Строй Інвест" м.
Дніпропетровськ, виклавши їх в
наступній редакції: "п. 2.2. Нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
станом на 28.09.2011 - 30 834 859 грн. 35 коп."; "п. 4.1.
Орендна плата вноситься "Орендарем"
виключно у грошовій формі на рахунок
місцевого бюджету у розмірі 647 532,03
грн/рік без ПДВ, а з 01.01.2014 р. - 925 045,77
грн./рік без ПДВ на підставі рішення
Дніпродзержинської міської ради від
25.06.2012 року №475-24VI "Про плату за землю";
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Строй Інвест" на
користь Дніпродзержинської міської
ради м. Дніпродзержинськ витрати по
оплаті судового збору у розмірі 1 147 грн.

В касаційній скарзі відповідач просить
повністю скасувати ухвалені по справі
судові акти та прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.ст.526,
629, 651 ЦК України, ст.ст.2, 23, 30 Закону
України "Про оренду землі", ст.96
Земельного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу позивач не
надіслав.

Сторони не скористалися наданим
процесуальним правом на участь в
засіданні суду касаційної інстанції.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в постанові
апеляційного господарського суду,
колегія суддів Вищого господарського
суду України приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Дніпродзержинська міська рада
звернулася до Господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Строй Інвест" про -
внесення зміни до п. 2.2 Договору оренди
земельної ділянки від 08.08.2008 № 10245
(державна реєстрація від 28.08.2008
№20), укладеного між
Дніпродзержинською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Строй Інвест",
виклавши його в наступній редакції: "п.
2.2. Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки станом на 28.09.2011 - 30 834 859 грн 35
коп."; - внесення зміни до п. 4.1 Договору
оренди земельної ділянки від 08.08.2008
№10245 (державна реєстрація від 28.08.2008
№20), укладеного між
Дніпродзержинською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Строй Інвест",
виклавши його в наступній редакції: "п.
4.1. Орендна плата вноситься "Орендарем"
виключно у грошовій формі на рахунок
місцевого бюджету у розмірі 647 532,03
грн/рік без ПДВ, а з 01.01.2014 - 925045,77 грн/рік
без ПДВ на підставі рішення
Дніпродзержинської міської ради від
25.06.2012 №475-24/VI "Про плату за землю".
Позивач просив внести зміни до діючого
договору оренди земельної ділянки,
посилаючись на зміну нового розміру
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, від якого залежить розмір
земельного податку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
правомірно виходили із такого.

05.08.2008 між позивачем (Орендодавець) та
відповідачем (Орендар) був укладений
Договір оренди земельної ділянки
(Договір), державну реєстрацію якого
проведено 08.08.2008 за №10245,
зареєстрований в Дніпродзержинському
відділі ДРФ ДП "Центр ДЗК", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 28.08.2008 за №20.

Згідно з пунктом п.1.1. договору
орендодавець надав, а орендар прийняв у
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення, що знаходиться за адресою:
м. Дніпродзержинськ, вул. Колеусівська,
згідно з планом земельної ділянки, що
додається.

Підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення
Дніпродзержинської міської ради від
27.06.2008 №418-23/У (п.1.2).

В оренду передається земельна ділянка
загальною площею 6,0992 га для фактичного
розміщення ремонтно-будівельної бази,
в тому числі 0,3072 га в охоронній зоні
інженерних комунікацій (п.2.1).

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки станом на 10.06.2008 становила 5 414
540,94 грн (п.2.2.).

Договір укладено строком до 27.06.2011 (п.3.1).

Відповідно до п.4.1. договору орендна
плата вноситься "Орендарем" виключно у
грошовій формі в розмірі 243 654,36 грн без
ПДВ на рік, що становить 20 304,53 грн без
ПДВ, на місяць, і вноситься на рахунок
місцевого бюджету, реквізити якого
надаються "Орендарю" додатково
Орендодавцем.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що
розмір орендної плати щорічно
переглядається у випадках і з моменту:

- зміни умов господарювання,
передбачених договором;

- зміни розмірів ставки земельного
податку;

- підвищення цін, тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством;

- погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини Орендаря,
що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених
законодавчими актами України.

Відповідно до п.12.1. договору зміна умов
договору оренди здійснюється у
письмовій формі за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
умов договору, спір розв'язується у
судовому порядку.

27.05.2011 між Орендодавцем та Орендарем
була укладена Додаткова угода №2852 до
Договору, відповідно до якої були
внесено зміни до Договору.

Так, сторони погодили внести зміни до
деяких пунктів Договору, а саме
викласти деякі пункти в наступній
редакції, зокрема:

- 2.2 Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки станом на 28.04.2011
становить 6 605 433,60 грн;

- 3.1 Договір укладається строком до
31.03.2021. Після закінчення строку
договору Орендар має переважне право
на поновлення його на новий строк;

- 4.1 Орендна плата вноситься Орендарем
виключно в грошовій формі в розмірі 297
244,56 грн/рік без ПДВ, що становить 24 770,38
грн/міс без ПДВ, і вноситься на рахунок
місцевого бюджету, реквізити якого
надаються Орендарю додатково.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий
кодекс України, відповідно до ст.288
якого підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки.

Згідно зі статтею 287 Податкового
кодексу власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Згідно з вимогами ст.21 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Розмір орендної плати за земельні
ділянки встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, а також не може
перевищувати для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки
(ст.ст.288.5-288.5.2 Податкового кодексу
України).

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про оцінку земель" нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться
відповідно до державних стандартів,
норм, правил, а також інших
нормативно-правових актів на землях
усіх категорій та форм власності.

Зазначеною статтею передбачено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться: розташованих у
межах населених пунктів незалежно від
їх цільового призначення - не рідше ніж
один раз на 5-7 років. Нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться
юридичними особами, які отримали
ліцензії на проведення робіт із
землеустрою. Стаття 20 зазначеного
Закону передбачає, що за результатами
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація, а за
результатами проведення експертної
грошової оцінки земельних ділянок
складається звіт.

Технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
межах населених пунктів
затверджується відповідною міською
радою (стаття 23 Закону України "Про
оцінку земель").

Згідно витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки від 28.09.2011,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 6,0992 га, що знаходиться в
користуванні відповідача за адресою: м.
Дніпродзержинськ, вул. Колеусівська
становить 30 834 859,35 грн.

З метою визначення розмірів плати за
землю для забезпечення економічного
регулювання земельних відносин у
місті, на підставі Закону України "Про
оцінку землі" Дніпродзержинською
міською радою прийнято рішення від
15.12.2010 №07-02/VІ "Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
міста Дніпродзержинськ" (а.с.20).

25.06.2012 Дніпродзержинською міською
радою прийнято рішення №475-24/VІ "Про
плату за землю", яким встановлено
коефіцієнт для розрахунку річної
орендної плати за земельні ділянки,
розпорядниками яких є
Дніпродзержинська міська рада на рівні
трикратного розміру земельного
податку; вирішено застосовувати
коефіцієнти для розрахунку річної
орендної плати за земельні ділянки з
01.07.2012; встановлено з 01.07.2012 по 31.12.2013
пільгу із земельного податку у
відсотковому еквіваленті від суми, що
зараховується до місцевого бюджету
(а.с.21).

Відповідно до додатку до вказаного
рішення розрахунок пільги із
земельного податку здійснюється з
урахуванням коду
економіко-планувальної зони та
категорії земель міста за функцією
використання (а.с.22-26).

Згідно з пунктом 5.2 Договору категорія
земельної ділянки, наданої в
користування Відповідачу - землі
підприємств іншої промисловості (1.10.5).

Пунктом 35 частини 1 статті 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" передбачено, що до виключних
повноважень міських рад належить
затвердження ставок земельного
податку відповідно до Податкового
кодексу України.

Відповідно до ст.144 Конституції України
та ст.73 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" акти ради,
прийняті в межах наданих їй
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Позивачем на адресу відповідача було
направлено листи від 09.08.2011 №01-14вих/263
та від 10.01.2013 за №01-14вих/9 з пропозицією
переукласти Договір з метою приведення
його у відповідність до вимог рішення
міської ради від 15.12.2010 №07-02/VІ "Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель міста Дніпродзержинськ"
(а.с.17), на які відповідачем відповіді не
надано, спірний договір не
переукладений.

Згідно приписів статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території, а тому у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку (п.2.19 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин").

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом; а також у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору
(ст.652 ЦК України).

Згідно ст.632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Отже, нормами чинного законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках
встановлених договором або законом.

Оскільки договором та законом
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Аналогічна позиція викладена в
постановах Верховного суду України від
06.12.2010 у справі № 2-1/10068-2008 та від 27.12.2010 у
справі №27/15-10.

Статтею 11128 ГПК України передбачено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Посилання скаржника в касаційній
скарзі на те, що ч.2 ст.651 ЦК України
передбачена можливість внесення змін
до договору за рішенням суду у разі
істотного порушення договору другою
стороною, а позивач не мав до
відповідача жодних претензій стосовно
виконання умов договору, не
приймаються до уваги, оскільки за
змістом цієї норми внесення змін до
договору можливе також і в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Доводи скарги щодо зміни позивачем
умов договору в односторонньому
порядку спростовуються фактом
звернення з даним позовом до суду.

Перевіривши у відповідності до частини
2 статті 111-5 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у постанові
апеляційного та рішенні місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що
господарські суди в порядку статей 43, 99,
101 Господарського процесуального
кодексу України розглядаючи справу,
розглянули всебічно, повно та
об'єктивно в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності,
дослідили подані сторонами в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень докази, вірно застосували
норми матеріального та процесуального
права, відтак їх висновки про
задоволення позовних вимог є
обґрунтованими та відповідають
чинному законодавству.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119,
ст.11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Строй
Інвест" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 у справі № 904/5031/13 залишити без
змін.

Головуючий-суддя К.Грейц

Судді
С.Бакуліна

О.Глос