ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Справа № 27/181/10 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Данилової М.В. - головуючого
(доповідача), Данилової Т.Б., Коробенко
Г.П.,за участю представників:позивача
та відповідачівне з'явились (про час та
місце судового засідання повідомлено
належним чином)розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Селянського
(фермерського) господарства "Зетченко
В.В."на постановуДонецького
апеляційного господарського суду від
18.02.2014 р.у справі № 27/181/10 господарського
суду Запорізької областіза
позовомДержавного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія"до1. Селянського
(фермерського) господарства "Зетченко
В.В."; 2. Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Запорізькій областіпровитребування
безпідставно набутого майна

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" звернулось до господарського
суду Запорізької області із заявою
зміну порядку та способу виконання
постанови Вищого господарського суду
України від 08.02.2012 р. у справі № 27/181/10 на
підставі приписів статті 121
Господарського процесуального кодексу
України та просило суд змінити порядок
та спосіб виконання вказаної постанови
шляхом стягнення з Селянського
(фермерського) господарства "Зетченко
В.В." на користь Державного
підприємства "Сільськогосподарське
підприємство "Надія" 1 296 156, 53 грн.
вартості безпідставно набутого майна,
з яких: 428 174, 78 грн. - вартість озимого
ячменю у кількості 466 тонн та 867 981, 75 грн.
- вартість озимої пшениці у кількості
889, 28 тонн, 12 961, 57 грн. - судові витрати по
сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.12.2013 р. у
справі №27/181/10 (суддя Азізбекян Т.А.),
залишеною без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 р.
(колегія суддів: головуючий Сгара Е.В.,
судді Будко Н.В., Москальова І.В.), заяву
Державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" про зміну порядку та способу
виконання постанови Вищого
господарського суду України від 08.02.2012
р. задоволено на підставі статті 121
Господарського процесуального кодексу
України.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, Селянське
(фермерське) господарство "Зетченко
В.В." звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Запорізької області від 17.12.2013 р. та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 р. як
такі, що прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення, яким
відмовити Державному підприємству
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" у задоволенні заяви про зміну
порядку та способу виконання постанови
Вищого господарського суду України від
08.02.2012 р. у даній справі.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 25.06.2014 р. відновлено строк
на подання касаційної скарги
Селянського (фермерського)
господарства "Зетченко В.В.", касаційну
скаргу прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 02.07.2014 р. у
складі колегії суддів: головуючий
Корсак В.А., судді Данилова М.В.
(доповідач), Данилова Т.Б.

Згідно з розпорядженням секретаря
другої судової палати Вищого
господарського суду України від 01.07.2014
р. № 03-05/915 у зв'язку з перебування судді
Корсака В.А. у відпустці для розгляду
касаційної скарги у справі № 27/181/10
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий - Данилова М.В. (доповідач),
Данилова Т.Б., Коробенко Г.П.

01.07.2014 р. до Вищого господарського суду
України надійшла телеграма від
Селянського (фермерського)
господарства "Зетченко В.В.", в якій
містилась заява про відвід судді
Вищого господарського суду України
Данилової М.В. у справі №27/181/10 в порядку
статті 20 Господарського
процесуального кодексу України, за
результатом розгляду якої Вищий
господарський суд України ухвалою від
02.07.2014р. в її задоволенні відмовив.

Представники сторін у справі № 27/181/10 не
скористались своїм правом бути
присутніми 02.07.2014 р. у судовому
засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Вищого господарського суду
України 08.02.2012 р. у справі № 27/181/10
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04.07.2011 р. та
рішення господарського суду
Запорізької області від 08.12.2010 р.
скасовано; прийнято нове рішення у
справі, яким зобов'язано Селянське
(фермерське) господарство "Зетченко
В.В." повернути Державному підприємству
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" безпідставно набуте майно:
озимий ячмінь у кількості 466 тонн на
загальну суму 428 174, 78 грн. та озиму
пшеницю у кількості 889,28 тонн на
загальну суму 867 981, 75 грн., а також
судові витрати по сплаті судового
збору - 12 961, 57 грн.

В подальшому, постановами Вищого
господарського суду України від
04.09.2013р. та від 23.10.2013 р. у справі № 27/181/10
заяви Селянського (фермерського)
господарства "Зетченко В.В." про
перегляд постанови Вищого
господарського суду України 08.02.2012 р. за
нововиявленими обставинами були
залишені без задоволення, а вказане
судове рішення - без змін.

На виконання постанови Вищого
господарського суду України 08.02.2012 р. у
справі № 27/181/10 господарським судом
Запорізької області видано наказ
№27/181/10 від 02.03.2012 р.

Державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції 13.03.2012 р. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання наказу про примусове
виконання постанови Вищого
господарського суду України від 08.02.2012
р. у справі № 27/181/10.

За заявою Державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" про зміну способу та порядку
виконання постанови Вищого
господарського суду України від 08.02.2012
р. у справі № 27/181/10 у зв'язку з
невиконанням Селянським (фермерським)
господарством "Зетченко В.В." вказаного
судового рішення протягом тривалого
часу, господарський суд Запорізької
області ухвалою від 09.04.2013 р., в
подальшому залишеною без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 02.07.2013 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 04.09.2013 р., змінив порядок та
спосіб виконання постанови Вищого
господарського суду України від 08.02.2012
р. у справі №27/181/10 шляхом вилучення у
примусовому порядку у боржника -
Селянського фермерського господарства
"Зетченко В.В." та передання стягувачу -
Державному підприємству
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" безпідставно набутого майна:
озимого ячменю у кількості 466 тонн та
озимої пшениці у кількості 889, 28 тонн.

В той же час, державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції було винесено постанову від
29.05.2013р. ВП № 31620906 про повернення
виконавчого документу - наказу №27/181/10
від 02.03.2012 р. стягувачеві в порядку
пункту 6 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" у
зв'язку з відсутністю у боржника
визначеного виконавчим документом
майна, в якій було зазначено, що
виконавчий документ може бути повторно
пред'явлений для виконання в строк до
29.05.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи,
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження від
20.06.2013 р. ВП № 38570077 з примусового
виконання наказу господарського суду
Запорізької області № 27/181/10 від 02.03.2012
р., з урахуванням ухвали господарського
суду Запорізької області від 09.04.2013 р.
про зміну порядку та способу виконання
постанови Вищого господарського суду
України від 08.02.2012 р.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до матеріалів
виконавчого провадження, з метою
примусового виконання постанови
Вищого господарського суду України від
08.02.2012 р. у справі № 27/181/10, державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Приморського
районного управління юстиції було
зроблено запити до Державної
реєстраційної служби Приморського
районного управління юстиції, відділу
статистики у Приморському районі та
відділу Дерземагентства у
Приморському районі, крім того,
здійснені виходи за місцезнаходженням
боржника, за результатами яких
державним виконавцем були складені
відповідні акти, якими встановлено, що
за вказаною у виконавчому документі
адресою боржник не знаходиться, а на
території Селянського фермерського
господарства "Зетченко В.В." озимого
ячменю та пшениці не виявлено.

Разом з тим, у відповіді від 06.08.2013 р.
вих. № 37 боржник повідомив, що на вимогу
відділу державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції він надав карту полів та вказав
кількість договорів оренди земельних
ділянок, що зареєстровано за
Селянським (фермерським) господарством
"Зетченко В.В.", загальною площею 71,7 га, з
них пшениці 45,72 га та ячменю 25,98 га, а
також зазначив, що у зв'язку із скрутним
фінансовим становищем не проводить
збір врожаю з вказаних земельних
ділянок.

Таким чином, суди попередніх інстанцій,
беручи до уваги вищевикладене,
встановили, що державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції у відповідності до приписів
Закону України "Про виконавче
провадження" було вжито всіх
необхідних заходів щодо повного та
своєчасного виконання постанови
Вищого господарського суду України від
08.02.2012 р. у справі № 27/181/10, проте,
протягом тривалого часу з моменту
набрання чинності вказаної постанови і
до теперішнього часу Селянським
(фермерським) господарством "Зетченко
В.В." постанова Вищого господарського
суду України від 08.02.2012 р. виконана не
була.

Згідно статті 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

В силу статті 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на території України та виконуються в
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання. Також не обмежується право
заявника на повторне звернення з
відповідною заявою, якщо вона вже
розглядалася судом (абз. 2 пункту 7.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України").

У пункті 7.1.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
зазначено, що під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти прийняття господарським
судом нових заходів для реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, в тому числі - з постанови
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції про повернення виконавчого
документу стягувачу від 29.05.2013 р. ВП №
31620906, акту державного виконавця від
04.07.2013 р. та свідчень самого Селянського
(фермерського) господарства "Зетченко
В.В." у судовому засіданні апеляційного
суду 18.02.2014 р., у останнього відсутнє
майно, яке підлягає передачі ним як
боржником стягувачу - Державному
підприємству "Сільськогосподарське
підприємство "Надія" на підставі наказу
господарського суду Запорізької
області № 27/181/10 від 02.03.2012 р.

Здійснення державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції необхідних заходів з
примусового виконання наказу
господарського суду Запорізької
області № 27/181/10 від 02.03.2012р. вже з
урахуванням ухвали господарського
суду Запорізької області від 09.04.2013 р.
про зміну порядку та способу виконання
постанови Вищого господарського суду
України від 08.02.2012 р., після винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 20.06.2013 р. ВП № 38570077, не
призвело до повного та своєчасного
виконання вказаного судового рішення у
справі № 27/181/10.

Разом з тим, передбачені Законом
України "Про виконавче провадження" дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції, направлені на виконання
постанови Вищого господарського суду
України від 08.02.2012 р., на з'ясуванні
правомірності яких наполягає
Селянське (фермерське) господарства
"Зетченко В.В." у своїй касаційній
скарзі, не являються предметом
розгляду спору, адже у даному випадку
суд касаційної інстанції перевіряє
правомірність застосування судами
попередніх інстанцій приписів статті
121 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з чим доводи
скаржника з приводу доцільності,
правомірності та послідовності вжиття
державним виконавцем тих чи інших дій у
виконавчому провадженні колегією
суддів касаційної інстанції
відхиляються.

Тим більш, суди попередніх інстанцій
встановили, що державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції у відповідності до приписів
Закону України "Про виконавче
провадження" було вжито всіх
необхідних заходів на виконання
постанови Вищого господарського суду
України від 08.02.2012 р. у справі № 27/181/10.

Так само відхиляються доводи
Селянського (фермерського)
господарства "Зетченко В.В.", які
стосуються тлумачення приписів Закону
України "Про виконавче провадження"
щодо виконавчих документів за
рішеннями, що підлягають примусовому
виконанню державною виконавчою
службою, та з яких вбачається, що
скаржник виражає сумнів з приводу
належності ухвали господарського суду
про зміну способу та порядку виконання
рішення до таких виконавчих
документів.

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що у відповідності до абз. 3
пункту 7.8 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України ухвала про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, зміну способу та порядку
виконання рішення, ухвали, постанови
підлягає виконанню на підставі пункту 2
частини другої статті 17 Закону України
"Про виконавче провадження", тому
відповідний наказ у такому випадку не
видається.

Отже, враховуючи встановлені судами
обставини справи, приписи
Господарського процесуального кодексу
України, Закону України "Про виконавче
провадження" та Конституції України,
беручи до уваги доводи, викладені в
заяві Державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" про зміну порядку та способу
виконання постанови Вищого
господарського суду України від 08.02.2012
р. у справі № 27/181/10, а також те, що
невиконання Селянським (фермерським)
господарством "Зетченко В.В." вказаної
постанови на протязі тривалого
проміжку часу порушує як приписи
вищенаведеного законодавства, так і
право Державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" на отримання присудженого
рішенням суду, суди попередніх
інстанцій дійшли, на думку колегії
суддів касаційної інстанції,
вмотивованого висновку про наявність
підстав для задоволення заяви
Державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Надія" про зміну порядку та способу
виконання рішення суду.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
судова колегія вважає доводи
Селянського (фермерського)
господарства "Зетченко В.В.", викладені
у касаційній скарзі, непереконливими
та такими, що спростовуються наявними
доказами та встановленими матеріалами
справи, а прийняту у справі постанову
апеляційного суду, якою було залишено
без змін ухвалу суду першої інстанції,
такою, що відповідає нормам
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її зміни чи скасування, не
вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями
1115, 11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Селянського
(фермерського) господарства "Зетченко
В.В." залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 р. у
справі № 27/181/10 господарського суду
Запорізької області залишити без змін.

Головуючий суддя
М. Данилова

Судді:
Т. Данилова

Г. Коробенко