м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7100/14 16.06.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова група
«ТАС»доПриватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія»за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
сторонівідповідачаОСОБА_1простягнення
5 232,44 грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:Синельніков М.О.від
відповідача:не з'явивсявід третьої
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС» (надалі - ПАТ «СГ
«ТАС») звернулось до господарського
суду міста Києва із позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» (надалі - ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія») про
стягнення 5 232,44 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«СГ «ТАС» на підставі договору
добровільного страхування
транспортних ризиків ДСТР/21/44/48 №А0174347
від 20.09.2010 р. внаслідок настання
страхової події дорожньо-транспортної
пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове
відшкодування власнику автомобіля
марки ЗАЗ-110557, реєстраційний номер
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки ВАЗ-2103, реєстраційний номер
НОМЕР_3, яким скоєно ДТП, застрахована
ПАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВЕ/5866673, а тому позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків
покладається на відповідача.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.04.2014 р. порушено провадження
у справі, залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_1, розгляд
справи призначено на 26.05.2014 р.
07.05.2014 р. від представника позивача до
канцелярії суду надійшло клопотання
про припинення провадження у справі в
частині стягнення 4 077,08 грн. у зв'язку з
частковим погашенням відповідачем
суми основної заборгованості.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. розгляд справи
відкладено до 16.06.2014 р. у зв'язку із
неявкою представників сторін та
неподанням витребуваних доказів.
Представник позивача в судове
засідання з'явився, на виконання вимог
ухвали суду надав пояснення стосовно
суті спору, позовні вимоги підтримав.
В судове засідання представник
відповідача не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду 17.04.2014 р. подав відзив
на позовну заяву, в якому проти
задоволення позовних вимог
заперечував та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.
Третя особа в судове засідання не
з'явився, вимоги ухвали суду не виконав,
про причини неявки суд не повідомив.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2010 р. між ПАТ «СГ «ТАС» та Іноземним
підприємством «Кока-Кола Беверіджиз
Україна Лімітед» (страхувальник) було
укладено договір добровільного
страхування транспортних ризиків
ДСТР/21/44/48 №А0174347 (надалі - «Договір»),
об'єктом страхування за яким є майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням майном, а саме:
автомобілем ЗАЗ-110557, реєстраційний
номер НОМЕР_1, на випадок настання
страхових випадків, зокрема,
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.

29.01.2011 р. о 15:30 год. на автодорозі
Севастополь-Сімферополь 59 км+100 м
сталося ДТП за участі застрахованого
автомобіля ЗАЗ-110557, реєстраційний
номер НОМЕР_1, та автомобіля ВАЗ-2103,
реєстраційний номер НОМЕР_3, а саме:
ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, не
обрав безпечну дистанцію та здійснив
зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який від
удару покотився вперед та в свою чергу
здійснив наїзд на автомобіль ЗАЗ-110557,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті чого всі автомобілі
отримали механічні пошкодження. Факт
скоєння ДТП підтверджується довідкою
УДАІ УМВС України в м. Севастополь
№8761906.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.13 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Балаклавського районного суду м.
Севастополь від 01.02.2011 р. у справі
№3-196/2011, відповідно до якої ОСОБА_1
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження (звіту)
№31-0096, складеного 09.02.2011 р. суб'єктом
оціночної діяльності - Товариством з
обмеженою відповідальністю
«УкравтоТЕХекспертиза», вартість
матеріального збитку, завданого
власникові автомобіля ЗАЗ-110557,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
дорівнює вартості відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 4 577,08 грн.

На підставі страхового акту №6496Р/402011,
затвердженого 16.03.2011 р., позивач,
виконуючи свої зобов'язання за
Договором, перерахував ПАТ
«Таврія-Авто» суму страхового
відшкодування у розмірі 5 232,44 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№14118 від 13.04.2011 р.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПАТ «СГ «ТАС» перейшло в
межах суми 5 232,44 грн. право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Із довідки УДАІ УМВС України в м.
Севастополь №8761906 вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль ВАЗ-2103,
реєстраційний номер НОМЕР_3, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю ЗАЗ-110557,
реєстраційний номер НОМЕР_1, належить
ОСОБА_3 та знаходився під його
керуванням.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
ВАЗ-2103, реєстраційний номер НОМЕР_3,
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок
експлуатації ним транспортного засобу
автомобіля ВАЗ-2103, реєстраційний номер
НОМЕР_3, застрахована ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» згідно із
полісом №ВЕ/5866673.

Вказаним договором (поліс №ВЕ/5866673)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» обмежує розмір
шкоди, яка підлягає відшкодуванню
страховиком за полісом ОСЦПВВНТЗ
особі, яка має право на таке
відшкодування.

Так, відповідно до пункту 22.1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Розмір шкоди понад ліміти
відповідальності підлягає
відшкодуванню самою особою, яка
завдала цю шкоду (на підставі статті 1194
Цивільного кодексу України).

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до п. 37.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
виникнення ДТП) виплата страхового
відшкодування здійснюється протягом
одного місяця з дня отримання
страховиком визначених у статті 35
цього Закону документів або в строки та
в обсягах, визначених рішенням суду.

Із матеріалів справи вбачається, що
претензією №КРД/340/11 від 02.01.2014 р.
позивач звернувся до відповідача з
вимогою про сплату страхового
відшкодування у розмірі 5 232,44 грн.

Згідно з пунктом 36.6 статті 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Враховуючи розмір права зворотної
вимоги, який перейшов до позивача,
визначені полісом №ВЕ/5866673 розміри
лімітів відповідальності та франшизи,
а також встановлену судом вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, відповідач зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 4 077,08 грн. (вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу згідно звіту експерта у розмірі 4
577,08 грн. - 500,00 грн. франшизи) у строк до
моменту звернення позивача із даним
позовом до суду.

Суд відзначає, що розмір витрат, які
відшкодовуються відповідачем
обмежено, зокрема ст. 29 Закону, а саме в
даному випадку, вартістю
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу згідно звіту експерта, а не
фактичним розміром заподіяної шкоди
згідно рахунків СТО, а відтак підстави
для покладення відповідальності на
відповідача за витрати у розмірі 655,36
грн., на оплату рахунків СТО за
відновлювальний ремонт автомобіля,
відсутні.

07.05.2014 р. представником позивача до
канцелярії суду подано докази
часткового погашення відповідачем
заборгованості на суму 4 077,08 грн., а саме
платіжне доручення №ЦО-00213341 від 25.04.2014
р.

При цьому, позовну заяву №01-1/255 від
14.04.2014 р. позивачем було направлено на
адресу суду до суду 14.04.2014 р., що
підтверджується відбитком поштового
штемпеля на конверті, провадження у
справі порушено 17.04.2014 р., а відповідач
сплатив суму страхового відшкодування
у розмірі 4 077,08 грн. 25.04.2014 р., тобто після
порушення провадження у справі.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення суми страхового
відшкодування 4 077,08 грн. підлягає
припиненню згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки погашення боргу
здійснено після порушення провадження
у справі.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення суми страхового
відшкодування у розмірі 655,36 грн. та
франшизи у розмірі 500,00 грн. необхідно
відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині
стягнення суми страхового
відшкодування у розмірі 4 077,08 грн.
припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

2. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» до Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ,
вул. Фрунзе, 40; ідентифікаційний код
20602681) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» (03062, м. Київ, просп.
Перемоги, 65; ідентифікаційний код 30115243)
судовий збір у розмірі 1 423 (одна тисяча
чотириста двадцять три) грн. 59 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.06.2014 р.

Суддя
В.П. Босий