ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

24 червня 2014 року
Справа № 915/1194/13

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Атаманюк
В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Рецикл", вул. Чкалова, 46, кв. 10, м.
Миколаїв, 54017

до відповідача ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача Корчевський Микола
Володимирович, паспорт серія НОМЕР_1,
виданий Центральнм РВ ММУ УМВС України
28.04.1998 року;

від позивача Капітонов Павло Петрович,
довіреність № б/н від 05.05.2014 року;

від відповідача ОСОБА_1, паспорт серія
НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС
України 17.05.1996 року.

10.07.2013 року до господарського
суду Миколаївської області надійшла
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Рецикл" до відповідача ОСОБА_1
про визнання права власності
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Рецикл" на нерухоме майно -
будівлю картонажного цеху, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 15.08.2013 року в
позові було відмовлено.

Постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
11.11.2013 року рішення господарського суду
Миколаївської області було скасовано,
позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського
суду України від 05.05.2014 року рішення
господарського суду Миколаївської
області від 15.08.2013 року та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 11.11.2013 року у справі № 915/1194/13
скасовано, справу направлено до
господарського суду Миколаївської
області на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 08.05.2014 року
справу № 915/1194/13 було прийнято до
провадження суддею Олейняш Е.М. та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 27.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду від
27.05.2014 року розгляд справи було
відкладено на 12.06.2014 року.

В судовому засіданні 12.06.2014 року
було оголошено перерву до 19.06.2014 року.

В судовому засіданні 19.06.2014 року
було оголошено перерву до 24.06.2014 року.

10.06.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від відповідача ОСОБА_1
надійшла заява вх. № 10432/14, у якій
відповідач просив суд залишити позов
без розгляду (том ІІ, арк. справи 49).

10.06.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від представника позивача ТзОВ
«Науково-виробнича фірма «Рецикл»
Капітонова П.П. надійшла заява вх. №
10433/14, у якій представник позивача
просив суд прийняти відмову позивача
від позовних вимог, залишити позов без
розгляду та направити витяг із
протоколу судового засідання та
представлені до матеріалів справи
Корчевським М.В. документи, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, до
прокуратури Центрального району м.
Миколаїва, де на цей час знаходяться
матеріали кримінального провадження №
0000451, за фактом підробки
установчих документів ТзОВ
«Науково-виробнича фірма «Рецикл».

24.06.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від представника позивача
Капітонова П.П. надійшло клопотання вх.
№ 11562/14, у якому представник позивача
просить суд передати долучені судом до
справи в якості письмових доказів
документи (Протокол № 20 Загальних
зборів товариства від 18.12.2006 року та акт
оцінки і приймання-передачі внесків
від 19.12.2006 року) прокурору Центрального
району міста Миколаєва, за місцем
знаходження у цей час матеріалів
кримінального провадження № 0000451.

24.06.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від представника позивача
Капітонова П.П. надійшла заява вх. №
11561/14, в якій представник позивача
просив суд передати долучені судом до
справи в якості письмових доказів
документи (Протокол № 20 Загальних
зборів товариства від 18.12.2006 року та акт
оцінки і приймання-передачі внесків
від 19.12.2006 року) прокурору Центрального
району міста Миколаєва та припинити
провадження у справі.

Щодо клопотань про залишення
позову без розгляду, то слід зазначити
наступне.

В судових засіданнях 12.06.14 року,
19.06.14 року та 24.06.14 року відповідач
ОСОБА_1 та представник позивача
Капітонов П. П. заяви про залишення
позову без розгляду підтримували та
просили суд залишити позов без
розгляду, мотивуючи тим, що спірне
майно було передано ТзОВ
«Науково-виробнича фірма «Рецикл»
тільки у користування, а не у власність.
Крім того, позивач обгрунтовує позовні
вимоги неналежними доказами
(документами, які, на думку відповідача,
є підробними).

Представник позивача Корчевський
М. В. заперечував проти залишення
позову без розгляду.

Розглянувши подані заяви про
залишення позову без розгляду,
заслухавши пояснення учасників
процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо: 1) позовну заяву
підписано особою, яка не має права
підписувати її, або особою, посадове
становище якої не вказано; 2) у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який діє в межах своєї
компетенції, є справа з господарського
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав; 4) позивач не
звертався до установи банку за
одержанням з відповідача
заборгованості, коли вона відповідно
до законодавства мала бути одержана
через банк; 5) позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору; 6) громадянин
відмовився від позову, який було подано
у його інтересах прокурором.

Перелік підстав для залишення
позову без розгляду, передбачений ст. 81
ГПК України є вичерпним. Посилання
відповідача та представника позивача
Капітонова П. П. на необгрунтованість
позовних вимог та використання у
справі неналежних доказів є саме
предметом спору у даній справі та не
може бути в розумінні ст. 81 ГПК України
підставою для залишення позову без
розгляду. Отже, в задоволенні заяви про
залишення позову без розгляду судом
відмовлено.

Щодо клопотання про прийняття
відмови від позову та припинення
провадження у справі, то слід зазначити
наступне.

В судових засіданнях 12.06.14 року,
19.06.14 року та 24.06.14 року представник
позивача Капітонов П. П. заяви про
припинення провадження у справі
підтримував та просив суд їх
задовольнити. Заяви про припинення
провадження у справі мотивовані тим, що
спірне майно було передано ТзОВ
«Науково-виробнича фірма «Рецикл»
тільки у користування, а не у власність.
Позивач обгрунтовує позовні вимоги
неналежними доказами (документами, які,
на думку представника позивача
Капітонова П. П., є підробними).
Відсутній предмет спору - відсутнє
право позивача на отримання у
власність майна для збільшення розміру
статутного фонду.

Представник позивача Корчевський
М. В. заперечував проти припинення
провадження у справі.

Розглянувши подані заяви про
припинення провадження у справі,
заслухавши пояснення учасників
процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо: 1) спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України; 1-1) відсутній предмет
спору; 2) є рішення господарського суду
або іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав; 4) позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом; 5)
сторони уклали угоду про передачу
даного спору на вирішення третейського
суду; 6) настала смерть фізичної особи
або оголошено її померлою чи припинено
діяльність суб'єкта господарювання,
які були однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва; 7) сторони уклали
мирову угоду і вона затверджена
господарським судом.

Перелік підстав для припинення
провадження у справі, передбачений ст.
80 ГПК України, є вичерпним.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 2 та 4 ст. 78 ГПК
України відмова позивача від позову,
визнання позову відповідачем і умови
мирової угоди сторін викладаються в
адресованих господарському суду
письмових заявах, що долучаються до
справи. Ці заяви підписуються
відповідно позивачем, відповідачем чи
обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від
позову господарський суд роз'яснює
сторонам наслідки відповідних
процесуальних дій, перевіряє, чи є
повноваження на вчинення цих дій у
представників сторін.

Про прийняття відмови позивача
від позову господарський суд виносить
ухвалу, якою одночасно припиняє
провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Судом встановлено, що заява про
відмову позивача від позову підписана
представником ТзОВ «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» Капітоновим Павлом
Петровичем на підставі довіреності без
номера, без дати зі строком дії на 12
місяців до 28.02.2015 року. Довіреність на
ім'я Капітонова Павла Петровича видана
та підписана директором ТзОВ
«Науково-виробнича фірма «Рецикл»
ОСОБА_1, який є відповідачем у даній
справі.

Враховуючи, що одна й та сама
особа не може мати в судовому процесі
одночасно статус як позивача, так і
відповідача, суд дійшов висновку про
необхідність відмови в задоволенні
вказаної заяви, оскільки вона
порушуватиме права та обов'язки
позивача, за захистом яких він
звернувся до суду.

Щодо посилань на те, що позовні
вимоги є необгрунтованими та
відсутність предмету спору у зв'язку з
відсутністю права позивача на
отримання у власність майна для
збільшення розміру статутного фонду,
то слід зазначити, що наявність або
відсутність порушеного права, за
захистом якого особа звертається за
судовим захистом, встановлюється судом
в процесі розгляду справи по суті, за
результатами якого приймається судове
рішення. Приписами ст. 80 ГПК України не
передбачено такої підстави для
припинення провадження у справі як
відсутність порушеного права.

18.06.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від представника позивача
Капітонова П.П. надійшла уточнена
позовна заява про зміну позовних вимог
(арк. справи 56-57), у якій представник
позивача просить суд спонукати ОСОБА_1
прийняти від ТзОВ «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» повернення нерухомого
майна - нежитлова будівля, картонажний
цех, розташований у будинку АДРЕСА_2 та
за описом по акту від 19.01.2007 року
прийняти правовстановлюючі документи
на це майно.

Розглянувши подану суду уточнену
позовну заяву судом встановлено
наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Пунктом 3.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року з останніми змінами від
17.12.2013 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено наступне.

Господарським процесуальним кодексом,
зокрема статтею 22, не передбачено
права позивача на подання заяв
(клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії, а
недотримання ним таких правил тягне за
собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові.

Подана заява є заявою про зміну
предмета позову.

Пунктом 3.12 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року з останніми змінами від
17.12.2013 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено наступне.

Право позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті та лише у суді
першої інстанції шляхом подання до
суду відповідної письмової заяви,
яка за формою і змістом має
узгоджуватися із статтею 54 ГПК з
доданням до неї документів,
зазначених у статті 57 названого
Кодексу. Невідповідність згаданої
заяви вимогам цих норм
процесуального права є підставою для
її повернення з підстав, передбачених
частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або
підстави позову, які відповідають
вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані
після початку розгляду
господарським судом справи по суті,
залишаються без розгляду і
приєднуються до матеріалів справи, про
що суд зазначає в описовій частині
рішення, прийнятого по суті спору (або в
ухвалі, якою закінчується розгляд
справи).

Початок розгляду справи по суті має
місце з того моменту, коли
господарський суд після відкриття
судового засідання, роз'яснення (за
необхідності) сторонам та іншим
учасникам судового процесу їх прав та
обов'язків і розгляду інших клопотань і
заяв (про відкладення розгляду справи,
залучення до участі в ній інших осіб,
витребування додаткових доказів
тощо) переходить безпосередньо до
розгляду позовних вимог, про що
зазначається в протоколі судового
засідання. При цьому неявка у судове
засідання сторін або однієї з сторін,
за умови, що їх належним чином
повідомлено про час і місце цього
засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені частиною першою
статті 77 ГПК.

Початок розгляду справи по суті було
розпочато судом в судовому засіданні
27.05.2014 року, про що зазначено у
протоколі судового засідання (том ІІ,
арк. справи 23-24).

Враховуючи вищевикладене, оскільки
уточнену позовну заяву, яка є заявою
про зміну предмета позову, було подано
після початку розгляду справи по суті,
суд дійшов висновку про залишення
вказаної заяви без розгляду.

Розгляд клопотань щодо направлення
документів до прокуратури м. Миколаєва
відкладено судом до наступного
судового засідання.

Представник позивача Корчевський М. В.
в судовому засіданні 24.06.2014 року
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 24.06.2014
року проти позову заперечував та
просив суд в задоволенні позову
відмовити.

В судових засіданнях 19.06.14 року та 24.06.14
року представником позивача
Капітоновим П. П. та відповідачем
ОСОБА_1 заявлялось усне клопотання про
призначення у справі судової
експертизи, мотивоване тим, що подані
суду Протокол № 20 Загальних зборів
товариства від 18.12.2006 року та Акт оцінки
і приймання-передачі внесків від 19.12.2006
року, на яких грунтуються позовні
вимоги, є підробними та не можуть бути
належними доказами у справі.

Представник позивача Капітонов П. П.
зазначив, що витрати за проведення у
справі судової експертизи можуть бути
покладені на відповідача.

Представник позивача Корчевський М. В.
заперечував проти призначення у даній
справі судової експертизи.

Розглянувши клопотання про
призначення у даній справі судової
експертизи, заслухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши подані
до справи докази, суд встановив
натупне.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Учасники судового процесу мають право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих
питань встановлюється господарським
судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи
доручається державним спеціалізованим
установам чи безпосередньо особам, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про судову
експертизу". Особа, яка проводить
судову експертизу (далі - судовий
експерт) користується правами і несе
обов'язки, зазначені у статті 31 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
судову експертизу" судово-експертну
діяльність здійснюють державні
спеціалізовані установи, а також у
випадках і на умовах, визначених цим
Законом, судові експерти, які не є
працівниками зазначених установ. До
державних спеціалізованих установ
належать, зокрема, науково-дослідні
установи судових експертиз
Міністерства юстиції України.

Статтею 42 ГПК України закріплено, що
висновок судового експерта повинен
містити докладний опис проведених
досліджень, зроблені в результаті їх
висновки і обґрунтовані відповіді на
поставлені господарським судом
питання. Висновок подається
господарському суду в письмовій формі,
і копія його надсилається сторонам.

Якщо під час проведення судової
експертизи встановлюються обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору, з приводу яких
судовому експерту не були поставлені
питання, у висновку він викладає свої
міркування і щодо цих обставин.

Судом встановлено наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога
про визнання права власності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» на нерухоме майно -
будівлю картонажного цеху, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач як на підставу позовних вимог
посилається на той факт, що 11.01.2007 року
за реєстраційним номером 10012106
зареєстрована нова редакція Статуту
ТзОВ «Науково-виробнича фірма
«Рецикл», яка затверджена загальними
зборами товариства, які оформлені
протоколом № 20 від 18.12.2006 року. Пункт 7.2
Статуту в новій редакції передбачає, що
статутний фонд позивача повинен
формуватись за рахунок вкладів його
учасників, зроблених в натуральній
формі. При цьому передбачався обов'язок
відповідача передати до статутного
фонду позивача нерухоме майно - будівлю
картонажного цеху, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, вартістю 66 500, 00 грн.
Учасник Корчевський М.В. виконав свої
зобов'язання стосовно внесення майна
до статутного фонду позивача та
передав у його власність обладнання
згідно переліку, зазначеного в
Протоколі № 20 загальних зборів
учасників товариства від 18.12.2006 року.
Факт передачі майна підтверджується
Актом від 19.12.2006 року. Крім того, позивач
посилається на той факт, що згідно з
Протоколом № 20 загальних зборів
позивача від 18.12.2006 року внесенню до
статутного фонду також підлягала
будівля картонажного цеху, розташована
за адресою: АДРЕСА_2.

Однак, відповідач ОСОБА_1 та
представник позивача Капітонов П.П.
стверджують, що Протокол № 20 Загальних
зборів учасників товариства від 18.12.2006
року та Акт приймання-передачі внесків
від 19.12.2006 року, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, є підробленими.

В судовому засіданні 19.06.2014 року
представником позивача Корчевським М.
В. згідно заяви про долучення
документів було подано суду, як
зазначено самим представником,
оригінали Протоколу загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» № 20 від 18.12.2006 року та
Акту оцінки і приймання-передачі
вкладів учасників до статутного фонду
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» від 19.12.2006 року. Вказані
документи долучено судом до матеріалів
справи (том ІІ, арк. справи 62-63).

Враховуючи те, що в даній справі
питанням, що має значення для
правильного вирішення спору є питання
щодо справжності наданих суду
Протоколу загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» № 20 від 18.12.2006 року та
Акту оцінки і приймання-передачі
вкладів учасників до статутного фонду
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» від 19.12.2006 року, а також
належності рукописного підпису ОСОБА_1
вчиненого на вказаних документах, суд
дійшов висновку, що для вирішення спору
в даній справі необхідні спеціальні
знання, а тому є необхідність
проведення в даній справі комплексної
судової технічної експертизи
документів та судової почеркознавчої
експертизи.

Відповідно до п. 1.2.10 Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 26.12.2012
року № 1950/5) комплексною є експертиза,
що проводиться із застосуванням
спеціальних знань різних галузей
науки, техніки або інших спеціальних
знань (різних напрямів у межах однієї
галузі знань) для вирішення одного
спільного (інтеграційного) завдання
(питання).

Відповідно п. 1.1 Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 26.12.2012
року № 1950/5) основним завданням
почеркознавчої експертизи є
ідентифікація виконавця рукописного
тексту, обмежених за обсягом
рукописних записів (буквених та
цифрових) і підпису. Цією експертизою
вирішуються і деякі неідентифікаційні
завдання (установлення факту виконання
рукопису під впливом будь-яких
(природних, штучних) збиваючих
факторів; у незвичних умовах або в
незвичайному стані виконавця, навмисно
зміненим почерком, з наслідуванням
почерку іншої особи; визначення статі
виконавця, а також належності його до
певної групи за віком тощо).

Відповідно до п. 1.3, 1.5
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затверджених Наказом
Міністерства юстиції України 08.10.1998 №
53/5 (у редакції наказу Міністерства
юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) для
проведення досліджень орган (особа),
який (яка) призначив(ла) експертизу
(залучив(ла) експерта), повинен(на)
надати експерту вільні, умовно-вільні
та експериментальні зразки почерку
(цифрових записів, підпису) особи, яка
підлягає ідентифікації. Вільними
зразками є рукописні тексти, рукописні
записи (буквені та цифрові), підписи,
достовірно виконані певною особою до
відкриття кримінального провадження,
провадження в справах про
адміністративні правопорушення,
цивільних, адміністративних чи
господарських справах і не пов'язані з
їх обставинами; умовно-вільними є
зразки почерку, виконані певною особою
до відкриття провадження у справі, але
пов'язані з обставинами цієї справи,
або виконані після відкриття
провадження у справі, але не в зв'язку з
її обставинами; експериментальні
зразки почерку - це такі, що виконані за
завданням органу (особи), який (яка)
призначив(ла) експертизу (залучив(ла)
експерта), у зв'язку з призначенням
даної експертизи.

Вільні зразки по змозі повинні
відповідати об'єкту, який
досліджується, за часом виконання, за
видом матеріалів письма (папір,
олівець, кулькова ручка тощо), за формою
документа (накладні, відомості тощо), за
його змістом та цільовим призначенням.

В судовому засіданні 24.06.2014 року у
відповідача ОСОБА_1 були відібрані
експериментальні зразки підпису на 12
аркушах у звичних умовах сидячи за
столом із звичним приладдям письма при
денному освітленні та стоячи за столом
із звичним приладдям письма при
денному освітленні на окремих аркушах
як лінованого, так і нелінованого
паперу, відповідно до вимог
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затверджених наказом
Міністерства юстиції № 965/5 від 01.06.2009
року (том ІІ, арк. справи 88-99).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 слід
подати до господарського суду
Миколаївської області вільні зразки
своїх підписів у кількості 10-15 штук
(оригінали будь-яких договорів, листів,
заяв, довіреностей тощо, виконаних у
період з 2006 року по 2007 рік) для
подальшого направлення до експертної
установи.

Відповідно до п. 1.1 Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, затверджених
Наказом Міністерства юстиції України
08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України 26.12.2012 №
1950/5) для проведення почеркознавчих
досліджень рукописних записів та
підписів надаються оригінали
документів.

За таких обставин на вирішення судової
експертизи слід поставити наступні
питання:

Чи є подані документи Протокол
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «Рецикл» № 20
від 18.12.2006 року (том ІІ, арк. справи 62) та
Акт оцінки і приймання-передачі
вкладів учасників до статутного фонду
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» від 19.12.2006 року (том ІІ,
арк. справи 63) оригіналами або копіями?
В разі якщо вищевказані документи є
копіями, вказати спосіб їх
виготовлення.

Чи виконано підпис у Протоколі
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «Рецикл» № 20
від 18.12.2006 року (том ІІ, арк. справи 62) та
в Акті оцінки і приймання-передачі
вкладів учасників до статутного фонду
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» від 19.12.2006 року (том ІІ,
арк. справи 63) від імені ОСОБА_1 самим
ОСОБА_1 чи іншою особою?

Відповідно п. 1.6 "Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень",
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року,
експертизи та дослідження проводяться
експертними установами за зонами
регіонального обслуговування згідно з
Переліком регіональних зон
обслуговування науково-дослідними
установами судових експертиз
Міністерства юстиції України,
наведеним у додатку 1 до цієї
Інструкції.

За наявності обставин, що зумовлюють
неможливість або недоцільність
проведення експертизи в експертній
установі за зоною регіонального
обслуговування, орган (особа), який (яка)
призначає експертизу (залучає
експерта), зазначивши відповідні
мотиви, доручає її виконання експертам
іншої експертної установи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про можливість доручення
проведення експертизи Миколаївському
відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, вул. Г. Карпенка, 27, м.
Миколаїв, 54038, тобто за зоною
регіонального обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України
витрати, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, визначаються
господарським судом.

Враховуючи, що в судовому засіданні
представник позивача Капітонов П.П. та
відповідач ОСОБА_1 не заперечували
проти покладення витрат за проведення
експертизи на відповідача, суд дійшов
висновку про необхідність покладення
на відповідача ОСОБА_1 витрат за
проведення експертизи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадку призначення
господарським судом судової
експертизи.

Зупинення провадження у справі - це
тимчасове або повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, що перешкоджають
подальшому руху процесу, і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

Враховуючи, що судом встановлено
необхідність роз'яснення питань, що
виникли при вирішенні даного
господарського спору і потребують
спеціальних знань, та необхідність
призначення судової експертизи по
справі, суд вважає за необхідне на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України
зупинити провадження у справі.

За приписами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК
України господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, суд вважає за необхідне
призначити у даній справі комплексну
судову технічну експертизу документів
та судову почеркознавчу експертизу,
направити матеріали справи до
експертної установи та зупинити
провадження у даній справі.

Керуючись ст. 129 Конституції України,
Законом України "Про судову
експертизу", ст. 4-3, 36, 41, 42, 48, п. 1 ч. 2 ст. 79,
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити у дані справі № 915/1194/13
комплексу судову технічну експертизу
документів та судову почеркознавчу
експертизу, проведення якої доручити
Миколаївському відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, вул. Г. Карпенка, 27, м.
Миколаїв, 54038.

Направити на адресу Миколаївського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, вул. Г. Карпенка, 27, м.
Миколаїв, 54038 матеріали справи № 915/1194/13
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Рецикл" до відповідача ОСОБА_1
про визнання права власності.

На вирішення судової експертизи
поставити наступні питання:

1. Чи є подані документи Протокол
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «Рецикл» № 20
від 18.12.2006 року (том ІІ, арк. справи 62) та
Акт оцінки і приймання-передачі
вкладів учасників до статутного фонду
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» від 19.12.2006 року (том ІІ,
арк. справи 63) оригіналами або копіями?
В разі якщо вищевказані документи є
копіями, вказати спосіб їх
виготовлення.

2. Чи виконано підпис у Протоколі
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробнича фірма «Рецикл» № 20
від 18.12.2006 року (том ІІ, арк. справи 62) та
в Акті оцінки і приймання-передачі
вкладів учасників до статутного фонду
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Рецикл» від 19.12.2006 року (том ІІ,
арк. справи 63) від імені ОСОБА_1 самим
ОСОБА_1 чи іншою особою?

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
судову експертизу" попередити експерта
про кримінальну відповідальність за
завідомо неправдивий висновок та за
відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків у відповідності із ст.ст. 384
та 385 Кримінального кодексу України.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_1 подати
до господарського суду Миколаївської
області вільні зразки своїх підписів у
кількості 10-15 штук (оригінали будь-яких
договорів, листів, заяв, довіреностей
тощо, виконаних у період з 2006 року по 2007
рік) для подальшого направлення до
експертної установи.

Витрати на проведення експертизи
покласти на відповідача ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

Відповідачу ОСОБА_1 забезпечити оплату
за проведення експертизи, докази чого
подати суду.

Експертній установі після проведення
експертизи представити суду висновок
експерта, справу господарського суду №
915/1194/13 повернути на адресу
господарського суду Миколаївської
області.

Зупинити провадження у даній справі до
проведення Миколаївським відділенням
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз судової
експертизи.

Дана ухвала набирає чинності з
моменту прийняття і може бути
оскаржена відповідно до ст. 93-95, 106 ГПК
України.

Суддя
Е.М. Олейняш