ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2014 року Справа №
904/5405/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л.
(доповідача)

суддів: Дарміна М.О., Широбокової Л.П.,

при секретарі: Ревковій Г.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гринько О.А., представник,
довіреність № 14-126 від 13.05.14;

від відповідача: не з'явився, про час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" м.Київ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.03.2014 року по справі
№904/5405/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до комунального підприємства
транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ

про стягнення 9487185грн.46коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.2014р.
у справі №904/5405/13 (суддя Суховаров А.В.)
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(далі-ПАТ"НАК"Нафтогаз України"")
задоволено частково, з комунального
підприємства (далі-КП)транспортування
покупної теплової енергії "Теплотранс"
Дніпропетровської міської ради на
користь позивача стягнуто 318132грн.98коп.
пені, 725719грн.31коп. штрафу, в решті в
позові відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд
виходив з обставин щодо невиконання
відповідачем зобов"язань за договором
купівлі-продажу природного газу в
частині повної та своєчасної оплати
його вартості, а також щодо
неспіврозмірності заявлених до
стягнення сум пені та штрафу з сумою
основного боргу, важкого фінансового
стану підприємства відповідача, що
свідчить про наявність підстав для
зменшення цих пені та штрафу на 50
процентів;

- не погодившись з прийнятим рішенням,
ПАТ"НАК"Нафтогаз України"" подало
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на порушення господарським судом норм
матеріаль-ного і процесуального права
та на неповне з"ясування обставин, що
мають значення для справи просить це
рішення скасувати в частині зменшення
штрафу та пені, прийняти в цій частині
нове рішення та стягнути з відповідача
318132грн.98коп пені та 725719грн.31коп. штрафу,
у стягненні яких було відмовлено, в
іншій частині рішення залишити без
змін;

- у поданій скарзі йдеться про те, що в
оскаржуваному рішенні місцевий
господарський суд не врахував жодного
аргументу, доводу та доказу позивача,
не зазначив обґрунтованих мотивів для
зменшення пені та штрафу, про те, що
господарський суд при вирішенні даного
питання повинен був об"єктивно оцінити,
чи є випадки, на які посилається
відповідач винятковими, виходячи з
інтересів сторін, причин неналежного
виконання або невиконання зобов"язання
та невідповідності розміру пені і
штрафу наслідкам порушення, про те, що
важкий матеріальний стан підприємства
відповідача не може вважатися
винятковою обставиною, оскільки
"самостійне формування підприємцем
програми діяльності" згідно з ст.44
Господарського кодексу України є
одними із основних принципів
формування підприємницької
діяльності, про те, що ПАТ"НАК"Нафтогаз
України" як державне підприємство є
об"єктом стратегічного значення для
економіки та безпеки держави, несплата
боргів перед іноземними
постачальни-ками газу може потягнути
за собою взагалі зупинення його
постачання на територію України, а
також про те, що судом першої інстанції
не було з"ясовано, чи були заподіяні
позивачу неналежним виконанням
зобов"язання збитки і не було оцінено
розмір таких збитків;

- відповідач просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення,
посилаючись на безпідставність
доводів скаржника;

- 26.06.2014р. представник відповідача в
судове засідання не з"явився, на адресу
апеляційного суду відповідачем
направлено клопотання про відкладення
розгляду справи у зв"язку з відпусткою
юрисконсульта.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню в силу
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.07.2012р. публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"(продавцем)
та КП транспортування покупної
теплової енергії "Теплотранс"
Дніпропетровської міської
ради(покупцем) укладений договір
купівлі-продажу природного газу
№12/18/55/БО, відповідно до п.1.1 якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупцю у 2012 році природний
газ, ввезений на митну територію
України, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію ст.10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а покупець - прийняти та оплатити цей
природний газ на умовах договору.

Згідно з п.6.1 договору оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом
стопроцентної поточної оплати
протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюються до 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

П.7.2 договору встановлена
відповідальність покупця за
невиконання п.6.1 договору у вигляді
сплати пені в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів - додатково у вигляді штрафу в
розмірі 7 відсотків від суми
простроченого платежу.

На виконання умов договору протягом
жовтня-грудня 2012р.позивач поставив
відповідачу природний газ загальною
вартістю 21226727грн.14коп..

Зобов"язання по оплаті вартості
отриманого природного газу виконані
відповідачем частково.

Внаслідок часткової оплати у
відповідача виникла заборгованість в
сумі 5458667грн.14коп., яка стягнута з
відповідача на підставі рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.09.2013р. у даній справі.

У зв"язку із несвоєчасною оплатою
позивачем нарахована пеня в сумі
636265грн.95коп. за період 15.11.2012 - 15.04.2013р.р.
та штраф в сумі 1451438 грн.61коп.,
обчислений в розмірі 7 процентів від
суми простроченого платежу.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання не допускається.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ст.611 Кодексу у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного
кодексу України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Отже, вказана норма дозволяє зменшити
розмір неустойки за рішенням суду за
наявності обставин, що мають істотне
значення.

Істотне значення можуть мати
обставини, які стосуються ступеня
виконання зобов'язання, причин
невиконання або неналежного виконання,
незначного прострочення у виконанні
зобов'язання, негайного добровільного
усунення винною стороною порушення та
його наслідків, тощо.

При цьому при вирішенні питання про
можливість зменшення неустойки суд
оцінює співвідношення розміру
заявлених штрафних санкцій, зокрема, з
розміром збитків кредитора, враховує
інтереси обох сторін.

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов"язання.

У даному випадку, зменшуючи розмір
пред"явлених до стягнення сум пені та
штрафу господарський суд всебічно
дослідив обставини справи та надав їм
належну правову оцінку.

При цьому господарський суд вірно
послався на те, що загальна сума штрафу
та пені складає 2087704грн.56коп., становить
майже 30 процентів основного боргу
відповідача і є неспіврозмірною.

Враховуючи статус підприємства
відповідача, яке є комунальним
підприємством і використовує
придбаний природний газ виключно для
вироблення теплової енергії, тяжкий
фінансовий стан цього підприємства,
який виник внаслідок відсутності
компенсації з бюджету різниці в
тарифах, ступень виконання
відповідачем зобов"язань за укладеним
договором, зокрема, оплату
відповідачем станом на момент
звернення з позовом вартості газу в
сумі 15768060грн. з загальної вартості
21226727грн.14коп. і незначний період
прострочення, колегія суддів вважає
правомірним висновок господарського
суду про зменшення розміру нарахованих
позивачем пені та штрафу до 50
процентів.

З огляду на викладене, рішення
місцевого господарського суду
відповідає фактичним обставинам
справи, вимогам чинного законодавства,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника стосовно
неприйняття до уваги господарським
судом при зменшенні пені та штрафу
аргументів, доказів та взагалі
інтересів компанії визнані колегією
суддів необґрунтованими, оскільки
оцінка майнового стану сторін, наданих
ними доказів та їх інтересів в повній
мірі знайшла своє відображення в
позиції господарського суду,
відповідно до якої суми пені та штрафу
зменшені саме до 50 процентів від
заявленої до стягнення.

Клопотання відповідача задоволенню не
підлягає тому, що не підтверджено
документально.

Керуючись ст.ст.101 -103, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.2014
року по справі №904/5405/13 залишити без
змін, апеляційну скаргу без
задоволення

Головуючий
І.Л.Кузнецова

Суддя
М.О.Дармін

Суддя
Л.П.Широбокова

Повна постанова складена
01.07.2014р.