ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Справа № 913/3380/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М.
(доповідач), Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця", м. Львів (далі -
ДТГО "Львівська залізниця"), в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень", м.
Івано-Франківськ (далі - ВП
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень"),

на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014

зі справи № 913/3380/13

за позовом ДТГО "Львівська залізниця" в
особі ВП "Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика "Михайлівська", м. Золоте, м.
Первомайськ Луганської області (далі -
ТОВ "Збагачувальна фабрика
"Михайлівська"),

про стягнення 48 720, 00 грн.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ДТГО "Львівська залізниця"
звернулося до господарського суду
Луганської області з позовом про
стягнення з ТОВ "Збагачувальна фабрика
"Михайлівська" 48 720 грн. штрафу за
неправильне зазначення в залізничній
накладній № 53386157 маси вантажу,
відправленого у вагоні № 67376780.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 13.02.2014 (суддя
Василенко Т.А.) позов задоволено.

Постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 (колегія суддів у складі: суддя
Шевкова Т.А. - головуючий, судді
Бойченко К.І., Чернота Л.Ф.) рішення
місцевого господарського суду
скасовано; у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ДТГО
"Львівська залізниця" просить Вищий
господарський суд України постанову
апеляційного господарського суду
скасувати, а рішення місцевого
господарського суду залишити в силі
внаслідок порушення судом апеляційної
інстанції положення статті 43
Господарського процесуального кодексу
України та статті 129 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №
457 (далі - ГПК України, Статут).

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК
України належним чином повідомлено про
час і місце розгляду скарги.

Перевіривши повноту встановлених
попередніми судовими інстанціями
обставин справи та правильність
застосування ними норм процесуального
та матеріального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення касаційної скарги.

Господарськими судами у справі
встановлено, що:

- 12.06.2013 ТОВ "Збагачувальна фабрика
"Михайлівська" зі станції Маріївка
Донецької залізниці за накладною №
53386157 здійснило відправлення вагону №
67376780 вантажоодержувачу - ПАТ
"Івано-Франківськцемент" на станцію
призначення Ямниця Львівської
залізниці;

13.06.2013 на транзитній станцію Дебальцево
- Сортувальне Донецької залізниці
здійснено зважування зазначеного
вагону № 67376780 та встановлено, що вага
вантажу не відповідає вазі, заявленій у
супровідній накладній №
53386157: маса нетто складає 73 700 кг замість
62 000 кг, що більше за
вантажопідіймальність вагону;

- у зв'язку з цим було складено
комерційного акта від 14.06.2013 БН 722138/253;

- на станції призначення Ямниця
Львівської залізниці відбулося
повторне зважування вагону, яке
зафіксовано в комерційному акті від
14.06.2013 БН 722138/253, а саме: у розділі "Ж"
цього акта зазначено, що при перевірці
вантажу - різниці проти цього акта не
виявилось.

Відповідно до статті 122 Статуту за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту визначено, що за
пред'явлення вантажу, який заборонено
до перевезень або який потребує під час
перевезення особливих заходів безпеки,
та з неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Згідно з пунктом 12 Правил складання
актів (стаття 129 Статуту), затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованих
у Міністерстві юстиції України 08.07. 2002
за № 567/6855, якщо при перевірці вантажу,
який прибув з актом попутної станції,
під час перевірки на станції
призначення не буде виявлено різниці
між даними акта, складеного на попутній
станції, і фактичною наявністю та
станом вантажу, багажу або
вантажобагажу, то станція в розділі "Є"
комерційного акта попутної станції
вносить відмітку такого змісту: "Під
час перевірки вантажу (багажу,
вантажобагажу) різниці проти цього
акта не виявлено". Така відмітка
засвідчується штемпелем станції і
підписами осіб, указаних у пункті 10 цих
Правил. Цей акт видається одержувачу на
його вимогу, а копія його залишається
на станції. Новий акт у цьому разі не
складається.

Судом першої інстанції встановлено, що,
зокрема, комерційним актом від 14.06.2013
БН 722138/253 доведено неправильне
зазначення відповідачем у накладній №
53386157 маси вантажу, тому підлягають
задоволенню позовні вимоги про
стягнення з відповідача суми штрафу за
таке порушення, нарахованого згідно зі
статтею 118 Статуту.

Апеляційний господарський суд,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, посилається на такі
обставини:

відсутність необхідних відміток ДТГО
"Львівська залізниця" на накладній №
53386157 про прибуття вантажу, складення
комерційного акта та відвантаження
вантажу в інший вагон;

порушення ДТГО "Львівська залізниця"
пункту 6.9 Правил оформлення перевізних
документів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 № 644 (у редакції наказу
Міністерства інфраструктури України
від 08.06.2011 № 138), зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 863/5084, який стосуються заповнення
перевізних документів на маршрут або
групу вагонів у разі відчеплення
вагона через його несправність;

у розділі "Г" комерційного акта від
14.06.2013 БН 722138/253 зазначено про
відвантаження надлишку вантажу в іншій
вагон, однак в розділі "Ж" зазначено про
те, що при видачі вантажу різниці проти
даних цього акта не виявлено, відтак
комерційний акт містить суперечливі
відомості про масу вантажу;

відомості в комерційному акті від
14.06.2013 БН 722138/253 про перевантаження
вантажу в іншій вагон 14.06.2013 року не
відповідають відомостям, внесеним у
накладну №48031546, про направлення
вантажу у вагоні № лише 23.06.2013
року;

у матеріалах справи відсутній
технічний паспорт на вагонні ваги
станції Ямниця;

наявні у справі виписки з книги
переважень вагонів по станції Ямниця
оформлена без дати зважування вагону.

За приписом статті 129 Статуту
обставини матеріальної
відповідальності вантажовідправника
засвідчуються саме комерційними
актами.

З наведених у постанові апеляційного
господарського суду обставини,
вбачається, що вимоги чинного
законодавства під час складання
комерційного акта від 14.06.2013 БН 722138/253
порушено не було.

Названі судом апеляційної інстанції
недоліки об'єктивно не впливають на
наявність вказаного в комерційному
акті від 14.06.2013 БН 722138/253 порушення.

Водночас судом апеляційної інстанції
не обґрунтовано, чому подані позивачем
та засвідчені ним копії документів, у
тому числі відповідного комерційного
акта, викликають сумнів.

Таким чином, апеляційний господарський
суд необґрунтовано скасував рішення
місцевого господарського суду. Відтак
оскаржуваний судовий акт підлягає
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції слід залишити в силі.

Керуючись статтями 49, 1119-11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" задовольнити.

2. Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014

зі справи № 913/3380/13 скасувати.

3. Рішення господарського суду
Луганської області від 13.02.2014 зі справи
№ 913/3380/13 залишити в силі.

4. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика "Михайлівська" на користь
державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця"
судовий збір, сплачений за подання
касаційної скарги, у сумі 913, 50 грн.

Видачу відповідного наказу доручити
господарському суду Луганської
області.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко