ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.2014 Справа № 920/1049/14

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Надежда Ритейл», м.
Полтава

до відповідача: Комунального
підприємства «Благоустрій», м. Охтирка
Сумської області

про стягнення 15 884 грн. 78 коп.

Суддя Б.І. Лиховид

За участі представників сторін:

від позивача: Мотречко І.С.,
довіреність № 351 від 27.06.2014р.

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брала участь
секретар с/з Ейсмонт М.О.

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість в сумі 15 884
грн. 78 коп., яка виникла за неналежне
виконання умов договору № 767-ТR
постачання нафтопродуктів по
обліковим картам через мережу АЗС,
укладеного між сторонами 01.06.2013р., в
тому числі: 12 480 грн. 50 коп. - основна
заборгованість, 455 грн. 01 коп. - пеня за
несвоєчасне виконання грошового
зобов`язання, 2 949 грн. 27 коп. - 30 % річних
за користування грошовими коштами, а
також просить суд стягнути з
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп.

Представник позивача у даному судовому
засіданні підтримує позовні вимоги
повністю.

Представник відповідача у дане судове
засідання не з`явився, письмового
відзиву на позовну заяву не подав, про
причини неявки суд не повідомив, про
місце та час слухання справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
поштове повідомлення від 24.06.2014р.

Враховуючи, що відповідач
повідомлений належним чином про місце
та час розгляду справи, то суд вважає
можливим розгляд справи здійснювати за
його відсутності за наявними в
матеріалах справи доказами у
відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем
01.06.2013р. був укладений договір
постачання нафтопродуктів по
обліковим картам через мережу АЗС за №
767ТR, відповідно до п. 1.1 якого продавець
(позивач) зобов'язується через мережу
АЗС, на підставі відпускних облікових
карт, передати у власність відповідачу
нафтопродукти в асортименті: дизельне
пальне, дизельне пальне євро, бензини А-
98, А-95, А-95-євро, А-95: vеntus, А-92, А-92 turbo, А-80, а
також газ пропан-бутан, газ
пропан-бутан євро (товар), а покупець
(відповідач) зобов'язується провести
оплату та прийняти нафтопродукти по
ціні, визначеній в рахунку, на умовах
цього договору.

Відповідно до п. п. 2.1-2.3.
вищевказаного договору нафтопродукти
реалізуються через мережу АЗС на
підставі відпускної облікової картки.
Відпускні облікові картки видаються
відповідачу відповідно до виставлених
рахунків та за умови пред'явлення
довіреності на отримання відповідного
товару. Відпуск нафтопродуктів
здійснюється відповідачу, тільки після
пред'явлення відпускної облікової
картки з дійсним терміном дії.

Згідно п. 3.1. договору відповідач
здійснює оплату за нафтопродукти на
протязі 10 банківських днів з моменту
отримання видаткових накладних та
рахунку шляхом перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
позивача.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Договір № 767ТR від 01.06.2013 року
підписаний повноважними
представниками сторін, відповідає
вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639
Цивільного кодексу України щодо змісту
та форми договору, не розірваний
сторонами та не визнаний недійсним в
судовому порядку.

У ст. 712 Цивільного кодексу України
закріплено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

У ст. 655 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач свої зобов`язання відповідно
до договору № 767ТR від 01.06.2013р. виконав,
що підтверджується матеріалами справи.
Факт поставки товару відповідачу
підтверджується видатковими
накладними № 573 від 16.08.2013р., згідно якої
позивач передав відповідачу дизельне
паливо в кількості 370 л. на загальну
суму 3459 грн. 50 коп., № 546 від 16.08.2013р.,
згідно якої позивач передав
відповідачу бензин А-80 в кількості 180
літрів на суму 1755 грн. 00 коп. та бензин
А-92 в кількості 30 літрів на суму 300 грн. 00
коп. загалом в кількості 210 л. на
загальну суму 2055 грн. 00 коп., № 610 від
22.08.2013р., згідно якої позивач передав
відповідачу дизельне паливо в
кількості 900 л. на загальну суму 8460 грн.
00 коп. (а. с. 14, 19, 24), а також
довіреностями № 98 від 16.08.2013р., № 104 від
21.08.2013р. (а. с. 15, 20, 25).

Відповідач свої зобов'язання за
договором № 767ТR від 01.06.2013р. виконав
частково, у зв`язку з чим його
заборгованість перед позивачем по
сплаті за поставлений товар склала 12 480
грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Оскільки відповідач розрахунки з
позивачем за поставлений товар провів
лише частково, позивач був змушений
звернутися до суду з позовною заявою
про стягнення заборгованості.

На день розгляду справи в суді
заборгованість відповідача перед
позивачем склала 12 480 грн. 50 коп., що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання на лежним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутно сті
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання
зобов`язань міститься в статті 526
Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов`язковим
для виконання сторонами.

Відповідач порушив вимоги
вищевказаних норм та умови укладеного
між сторонами договору № 767ТR від
01.06.2013р., а саме допустив прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач, з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Крім цього, позивачем заявлені
вимоги по стягненню з відповідача пені
у розмірі 455 грн. 01 коп.

Відповідальність відповідача за
несвоєчасну оплату або несплату
одержаного товару у вигляді стягнення
пені передбачена п. 6.3 договору № 767ТR
від 01.06.2013р., згідно якого у випадку
порушення відповідачем термінів
здійснення взаєморозрахунків,
передбачених договором, відповідач
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу, пеня
нараховується на весь період
прострочення по день проведення
розрахунків у відповідності з умовами
договору.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК
України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 ЗУ «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» передбачає, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 ЗУ «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» визначає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Оскільки, права позивача щодо
стягнення з відповідача пені
передбачені умовами договору, пеня
нарахована в межах строку позовної
давності, з урахуванням вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», тому позовні вимоги в
зазначеній частині також є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст. ст. 549-552
Цивільного кодексу України.

Крім того, за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по договору № 767ТR
від 01.06.2013р., позивач просить стягнути з
відповідача 2 949 грн. 27 коп. 30% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 6.5 договору № 767ТR від 01.06.2013р.
передбачено, що у випадку прострочення
відповідачем терміну здійснення
взаєморозрахунку, передбаченого цим
договором, відповідач зобов`язаний на
вимогу позивача сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 30% річних від
простроченої суми за користування
грошовими коштами.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК
України, наслідки прострочення
боржником грошового зобов'язання у
вигляді інфляційного нарахування на
суму боргу та трьох процентів річних
(інший розмір процентів встановлений
договором) виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат кредитора від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів та отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги стосовно стягнення з
відповідача на користь позивача 30%
річних у сумі 2 949 грн. 27 коп. визнаються
судом обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, позивачу за рахунок
відповідача відшкодовуються витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1 827
грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального
підприємства «Благоустрій» (42700,
Сумська область, м. Охтирка, вул.
Куйбишева, 28, код 31641302) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Надежда Ритейл» (36009,
м. Полтава, вул. Зіньківська, 19-б, код
38561493) 12 480 грн. 50 коп. основного боргу, 455
грн. 01 коп. пені, 2 949 грн. 27 коп. 30% річних,
1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового
збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.07.2014р.

СУДДЯ
Б.І. ЛИХОВИД