ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
Справа № 909/97/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Мельник Г.І.

суддів
Желік М.Б.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Єдиний

розрахунковий центр" б/н від
04.04.2014 року

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014р.

у справі № 909/97/14

за позовом Комунального
підприємства "Єдиний розрахунковий
центр",

м. Івано-Франківськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ",

м. Івано-Франківськ

про стягнення
заборгованості в розмірі 14 493,77грн.
основного боргу за

неналежне виконання умов
договору №273 про надання послуг з
утримання

будинків і споруд та
прибудинкових територій від 01.04.2012р.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Богославець О.М. -
представник (довіреність б/н від
01.05.2014р.)

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014р. у
складі колегії: головуючого судді
Мельник Г.І., суддів Михалюк О.В.,
Новосад Д.Ф. апеляційну скаргу прийнято
до провадження та призначено до
розгляду в судовому засіданні. У
зв'язку з перебуванням судді Новосад
Д.Ф. у відпустці, розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014 року у
склад колегії для розгляду даної
справи замість судді Новосад Д.Ф.
введено - суддю Желіка М.Б.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014р.
у справі №909/97/14 (суддя Булка В.І.)
відмовлено в позові Комунального
підприємства "Єдиний розрахунковий
центр" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ" про
стягнення заборгованості в розмірі
14493,77грн. основного боргу за неналежне
виконання умов Договору № 273 про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій від
01.04.2012р.; судові витрати залишено за
позивачем, Комунальним підприємством
"Єдиний розрахунковий центр".

Рішення суду мотивоване тим, що
між сторонами існували договірні
правовідносини за Договором № 273 про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій від
01.04.2012р., зобов'язання по яких позивачем
виконані не у повному обсязі, а саме не
наведено доказів щодо розміру сум
фактичного надання позивачем послуг
згідно Договору № 273. При цьому, судом
першої інстанції встановлено, що
відповідач самостійно за свій рахунок
виконує роботи по прибиранню
прибудинкової території, здійснює
благоустрій будинку і споруд та
прибудинкової території.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням місцевого господарського
суду Комунальне підприємство "Єдиний
розрахунковий центр" оскаржило його в
апеляційному порядку, звернувшись до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою б/н від 04.04.2014 року, в якій
просить апеляційну скаргу задоволити,
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014р.
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задоволити, оскільки вважає,
що рішення суду першої інстанції є
необґрунтованим, незаконним та
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Свої доводи скаржник аргументує,
зокрема тим, що керуючись Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги», рішенням Івано-Франківської
міської ради № 212-Х від 02.06.2012р. та
Договором № 273 від 01.04.2012р. про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій позивач
здійснює свої обов'язки в повній мірі,
надає послуги відповідно до структури,
періодичності та строків їх надання
згідно рішення Івано-Франківської
міської ради № 383-14 від 15.09.2011р. зі
змінами від 29.12.2011р. № 456-18 та від 29.05.2012р.
№ 763-25.

При цьому, скаржник покликається
на те, що судом не взято до уваги акт
звіряння взаємних розрахунків № 05-03/394
від 29.01.2014р., який підписаний та
скріплений печатками сторін, що
засвідчує про часткове визнання ТзОВ
«Тарпан-ІФ» наявної заборгованості
перед КП "Єдиний розрахунковий центр".

Апелянт вважає, що судом першої
інстанції безпідставно не взято до
уваги подані позивачем рахунки-фактури
за послуги з утримання будинків, споруд
та прибудинкових територій, в яких
чітко зазначено, яка послуга
надавалась та яка сума підлягає
обов'язковій оплаті.

Скориставшись своїм правом,
наданим ст. 96 ГПК України, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Тарпан-ІФ» подало відзив на
апеляційну скаргу, в якому доводи
скаржника спростовує та просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення та залишити без змін
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014
року у справі № 909/97/14.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено справу до
розгляду на 27.05.2014р. Ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 17.06.2014р.

В дане судове засідання прибув
представник відповідача, проте,
позивач явки уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча своєчасно та належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду апеляційної скарги, що
підтверджується ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
27.05.2014р.

Враховуючи ту обставину, що
позивач належним чином був
повідомлений про час, місце розгляду
апеляційної скарги та наслідки неявки
в судове засідання, а в матеріалах
справи достатньо доказів для прийняття
законного та обґрунтованого рішення,
судова колегія дійшла до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги за відсутності представника
позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представника
відповідача у судовому засіданні,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
наявні в ній докази, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення місцевим
господарським судом, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Єдиний
розрахунковий центр" слід задоволити
частково, виходячи з наступного.

Аналізом матеріалів справи
встановлено, що 01 квітня 2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ" (Споживач)
та Комунальним підприємством "Єдиний
розрахунковий центр" (Виконавець)
укладено Договір № 273 про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (надалі -
Договір) (а.с. 71-75), предметом якого є
забезпечення Виконавцем надання
Послуг у житловому будинку № 93 за
адресою вул. Галицька, який перебуває
на балансі КП "Єдиний розрахунковий
центр", власники якого не визначили
Виконавця житлово-комунальних послуг
самостійно, а Споживачем - забезпечення
своєчасної оплати цих Послуг у строки
та на умовах, передбачених цим
Договором (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору
невід'ємною частиною цього Договору є
рішення органу місцевого
самоврядування Івано-Франківська про
побудинкові тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, додаток №1 до
Договору. Так, додатком № 1 до Договору
є рішення виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради № 842
від 27.12.2011р. «Про побудинкові тарифи на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій в м.
Івано-Франківську» (а.с. 76-77) яким,
зокрема, затверджено граничні тарифи
на послуги з утримання будинків і
прибудинкових територій на основі яких
здійснюється розрахунок наданих
послуг.

Згідно з п. 2.3. Договору розмір
щомісячної плати за надані Послуги
встановлюється на підставі
рахунку-фактури, залежно від
кількісних та якісних показників
фактичного надання Послуг з
урахуванням забезпечення належного
санітарно-гігієнічного,
протипожежного, технічного стану
будинку (споруди) та прибудинкової
території.

Пунктом 7.1. Договору передбачено,
що щомісячна плата складається з
вартості кожної з Послуг, що надаються
для житлового будинку Споживача,
розрахованої відповідно до
встановленого тарифу, структури та
періодичності Послуг, включаючи
вартість робіт з поточного ремонту,
відповідно до затверджених умов
надання Послуг.

У відповідності до п. 7.3. Договору
розмір щомісячної плати за Послуги
визначається на підставі
рахунку-фактури, доступному для
перегляду на персональній сторінці
Споживача на сайті: domivka.if.ua.
Рахунок-фактура вноситься в
електронний обліковий регістр
Виконавця. На вимогу Споживача
Виконавець зобов'язаний надати
рахунок-фактуру на паперовому носії,
засвідченому печаткою Виконавця.

Рахунок-фактура, складений на
підставі цього Договору, є свідченням
фактичного надання Послуг та підставою
для оплати (п. 7.4. Договору).

Відповідно до п. 8.1. Договору
оплата Послуг за кожен розрахунковий
період здійснюється (платежі
вносяться) не пізніше 29 числа звітного
місяця.

Вищевказаний Договір укладено в
письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін, їх
підписи посвідчено печатками
юридичних осіб, що відповідає приписам
статей 207, 208 ЦК України, ст. 181 ГК
України.

Згідно з ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання
зобов'язання-відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання
виникає, зокрема із господарського
договору (ст. 174 Господарського кодексу
України).

Статтею 509 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Водночас, ст.174 ГК України
визначає, що однією з підстав
виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Статтями 901 ЦК України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором;

У відповідності до ч. 1 ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Предметом спору у даній справі є
стягнення грошових коштів за неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань згідно укладеного між
сторонами Договору № 273 про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
утримання будинків і прибудинкових
територій - це господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

За змістом ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п. п. 2, 3, 5 ст. 30 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", державне регулювання
цін/тарифів базується на принципах
нормативного регулювання надання
житлово-комунальних послуг споживачам
по цінам /тарифам, затвердженим у
встановленому законом порядку,
відповідності рівня цін/тарифів
розмірам економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво,
відповідності оплати
житлово-комунальних послуг їх
наявності, кількості і якості.

Статтею 31 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що органи місцевого
самоврядування встановлюють тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
не нижче економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво (надання).

У відповідності до п. 1 ст. 32 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Закон України "Про житлово-комунальні
послуги" належить до нормативного акта
спеціальної дії, який регулює
відносини, що виникають між
виконавцями та споживачами у процесі
створення, надання та споживання
житлово-комунальних послуг, а саме
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Перевіряючи доводи позовної заяви,
встановлено, що позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 14 493,77 грн. за період з січня
2013 року по грудень 2013 року за послуги з
утримання будинків і прибудинкових
територій, а саме за: прибирання
прибудинкової території; технічне
обслуговування ліфтів; технічне
обслуговування внутрішньобудинкових
систем холодного водопостачання,
гарячого водопостачання,
водовідведення, теплопостачання та
зливової каналізації; технічне
обслуговування конструктивних
елементів, технічних пристроїв будинку
та елементів зовнішнього благоустрою;
освітлення місць загального
користування; прибирання сходових
кліток; сервісне обслуговування
домофону; прибирання підвалів,
технічних поверхів та покрівлі;
утримання спортивних та дитячих
майданчиків; експлуатація номерних
знаків на будинках та додатково для
суб'єктів господарювання - власників
(орендарів) нежитлових приміщень у
житловому будинку (гуртожитку) -
благоустрій будинку і споруди та
прибудинкової території.

При цьому, розрахунок позовних вимог
позивач здійснює на підставі рішення
Івано-Франківської міської ради Х
сесії 6 демократичного скликання від
02.06.2011р. № 212-Х «Про організацію та
забезпечення роботи комунального
підприємства «Єдиний розрахунковий
центр» (а.с. 10), рішення
Івано-Франківської міської ради 14
сесії 6 демократичного скликання від
15.09.2011р. № 383-14 (а.с. 17) та рішення
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради № 842
від 27.12.2011р. «Про побудинкові тарифи на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій в м.
Івано-Франківську» (а.с. 24), КП «Єдиний
розрахунковий центр» нараховувалась
плата ТзОВ «Тарпан-ІФ» за надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Крім цього, постановою Кабінету
міністрів України від 20 травня 2009р. № 529
«Про затвердження Типового договору
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій» (з наступними змінами і
доповненнями) сформовано Типовий
перелік послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, а
також наказом Державного комітету
України з питань житлово-комунального
господарства № 150 від 10.08.2004р.
затверджено Примірний перелік послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд.

Відповідно до вказаних
нормативно-правових актів визначено,
що до послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
відносяться, зокрема, послуги:
прибирання прибудинкової території;
прибирання сходових кліток; вивезення
побутових відходів (збирання,
зберігання, перевезення, перероблення,
утилізація, знешкодження та
захоронення); прибирання підвалу,
технічних поверхів та покрівлі;
технічне обслуговування ліфтів;
обслуговування систем
диспетчеризації; технічне
обслуговування внутрішньобудинкових
систем: гарячого водопостачання,
холодного водопостачання,
водовідведення, теплопостачання,
зливової каналізації; дератизація;
дезінсекція; обслуговування
димовентиляційних каналів; технічне
обслуговування та поточний ремонт
систем протипожежної автоматики та
димовидалення, а також інших
внутрішньобудинкових інженерних
систем у разі їх наявності; поточний
ремонт конструктивних елементів,
внутрішньобудинкових систем гарячого
і холодного водопостачання,
водовідведення, теплопостачання та
зливової каналізації і технічних
пристроїв будинків та елементів
зовнішнього упорядження, що розміщені
на закріпленій в установленому порядку
прибудинковій території (в тому числі
спортивних, дитячих та інших
майданчиків); поливання дворів, клумб і
газонів; прибирання і вивезення снігу,
посипання частини прибудинкової
території, призначеної для проходу та
проїзду, протиожеледними сумішами;
експлуатація номерних знаків на
будинках; освітлення місць загального
користування і підвалів та
підкачування води; енергопостачання
ліфтів; періодична повірка,
обслуговування і ремонт квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії, у тому числі їх демонтаж,
транспортування та монтаж після
повірки.

Як вже зазначалося вище, відповідно до
п. 7.1. Договору щомісячна плата
складається з вартості кожної з Послуг,
що надаються для житлового будинку
Споживача, розрахованої відповідно до
встановленого тарифу, структури та
періодичності Послуг, включаючи
вартість робіт з поточного ремонту,
відповідно до затверджених умов
надання Послуг.

Отже, враховуючи основні умови надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій в м.
Івано-Франківську, структуру,
періодичність та строки надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій в м.
Івано-Франківську, а також граничну
місячну вартість послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, що включається за фактом
надання, судом встановлено, що за
період з січня 2013 року по грудень 2013
року КП «Єдиний розрахунковий центр»
надало ТзОВ «Тарпан-ІФ» послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій на загальну
суму 9 975,26 грн., а саме: за січень на
суму 835,39 грн.; за лютий на суму 835,39 грн.;
за березень на суму 830,66 грн.; за квітень
на суму 830,66 грн.; за травень на суму 830,66
грн.; за червень на суму 830,66 грн.; за
липень на суму 830,66 грн.; за серпень на
суму 830,66 грн.; за вересень на суму 830,13
грн.; за жовтень на суму 830,13 грн.; за
листопад на суму 830,13 грн.; за грудень на
суму 830,13 грн.

Більше того, з матеріалів справи
встановлено, що ТзОВ «Тарпан-ІФ»
сплатило КП «Єдиний розрахунковий
центр» 3 000,00 грн. за послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій згідно
Договору № 273, що підтверджується
платіжним дорученням № 80 від 20.05.2013р.
(а.с.44).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
29.01.2014р. між КП «Єдиний розрахунковий
центр» та ТзОВ «Тарпан-ІФ» підписано
Акт звіряння № 05-03/394 взаємних
розрахунків за період з 01.01.2013р. по
29.01.2014р. за Договором надання послуг №
273 (а.с. 50), з якого вбачається, що за
період з січня 2013 року по грудень 2013
року позивачем надано відповідачу
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій на суму 9
975,26 грн., при цьому надані послуги
відповідач оплатив частково у розмірі 3
000,00 грн.

Проте, наведені обставини не були взяті
до уваги судом першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи
фактичні обставини справи та
документальні докази у справі, колегія
суддів вважає, що за неналежне
виконання в повному обсязі умов
Договору № 273 від 01.04.2012р. борг
відповідача перед позивачем становить
6 975,26 грн. (9 975,26 грн. - 3 000,00 грн. = 6
975,26 грн.).

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів вважає, що позовні
вимоги слід задоволити частково.

Одночасно, місцевим
господарським судом встановлено, що
відповідач витратив на утримання
будинку і прибудинкової території
кошти на загальну суму 46 553,41 грн., що
підтвердив: договором №1 08.2012-М на
виконання робіт по благоустрою від
10.08.2012р., укладеним між ПП "Сервіс-СІМ" та
відповідачем (роботи по благоустрою
площадки перед магазином), актом
приймання виконаних будівельних робіт
за серпень 2012 року (25 151,56грн.); договором
підряду №04/12 від 24.05.2012р., укладеним між
відповідачем та СПД ОСОБА_5 (роботи по
частковому ремонту м'якої покрівлі
магазину), актом здачі-приймання
виконаних робіт; актом здачі-приймання
виконаних робіт за травень 2012 (1295,84грн.).

Таким чином, відмовляючи в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем,
як виконавцем послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, належним чином не
виконувалися умови укладеного між
сторонами Договору.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду з
таким висновком місцевого
господарського суду не погоджується,
оскільки у матеріалах справи відсутні
документальні докази підтвердження
факту претензій з боку відповідача з
приводу неналежного виконання
позивачем умов договору, а роботи по
благоустрою та ремонту м'якої покрівлі
магазину виконувались за побажаннями
відповідача і не можуть розцінюватись
як беззаперечний доказ невиконання
обо'язків взятих на себе позивачем
згідно Договору № 273.

Більше того, відповідно до ст. 18
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", у разі порушення виконавцем
умов договору споживач має право
викликати його представника для
складення та підписання акта-претензії
споживача, чого, як свідчать матеріали
справи, останнім зроблено не було, що
підтверджує факт відсутності
претензій з боку відповідача з приводу
неналежного виконання позивачем умов
договору.

Водночас, факт виконання
позивачем умов Договору № 273 від
01.04.2012р. щодо надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій підтверджується також і
сплатою відповідачем грошових коштів у
розмірі 3 000, 00 грн. за послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій згідно
Договору № 273 згідно платіжного
доручення № 80 від 20.05.2013р. (а.с.44).

При цьому, судова колегія звертає
увагу на те, що станом на час розгляду
справи в суді Договір №273 про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій є чинним, що
також підтверджено представником
відповідача у судовому засіданні.

Крім цього, з матеріалів справи
вбачається, що на виконання вимог
ухвали Господарського суду
Івано-Франківської області позивачем
подано рахунки фактури: № 228/3-2013 від
31.03.2013р. за березень 2013р. на суму 830,66 грн.
(а.с. 51); № 228/4-2013 від 30.04.2013р. за квітень
2013р. на суму 830,66 грн. (а.с. 52); № 228/5-2013 від
31.05.2013р. за травень 2013р. на суму 830,66 грн.
(а.с. 53); №228/6-2013 від 30.06.2013р. за червень
2013р. на суму 830,66 грн. (а.с. 54); № 228/7-2013 від
31.07.2013р. за липень 2013р. на суму 830,66 грн.
(а.с. 55); № 228/8-2013 від 31.08.2013р. за серпень
2013р. на суму 830,66 грн. (а.с. 56); № 228/9-2013 від
30.09.2013р. за вересень 2013р. на суму 830,13 грн.
(а.с. 57); №228/10-2013 від 31.10.2013р. за жовтень
2013р. на суму 830,13 грн. (а.с. 58); № 228/11-2013 від
30.11.2013р. за листопад 2013р. на суму 830,13 грн.
(а.с. 59); № 228/12-2013 від 31.12.2013р. за грудень
2013р. на суму 830,13 грн. (а.с. 60), які у
відповідності до п. 7.4. Договору є
свідченням фактичного надання
позивачем Послуг та підставою для
оплати наданих послуг.

Відтак, з огляду на викладене та
враховуючи заяву про зменшення розміру
позовних вимог (вхідний номер
канцелярії Господарського суду
Івано-Франківської області № 2797/14 від
25.02.2014р., а.с. 69) колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що позовні
вимоги слід задоволити частково;
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ" на користь
Комунального підприємства "Єдиний
розрахунковий центр" заборгованість в
розмірі 6 975,26 грн.; в решті позовних
вимог відмовити.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду
Івано-Франківської області в частині
відмови у задоволенні позовних вимог в
розмірі 6 975,26 грн., винесене за
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
процесуального права, а тому на
підставі п.1 ч.1 ст.104 ГПК України
підлягає частковому скасуванню.

З огляду на викладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду зазначає, що суд
першої інстанції при винесенні
судового рішення неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, оскільки не дослідив факту
надання Комунальним підприємством
"Єдиний розрахунковий центр"
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ" послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Відповідно до ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень (
ст.33 ГПК України).

Нормою ст.43 ГПК України
передбачено що, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище,
оцінивши докази в їх сукупності,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
задоволити частково, а рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014
року у справі № 909/97/14 скасувати
частково, прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задоволити частково,
стягнувши з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ" (76019, м.
Івано-Франківськ, вул. Галицька, 93, ) на користь Комунального
підприємства "Єдиний розрахунковий
центр" (76018, м. Івано-Франківськ, вул.
Незалежності 161, )
заборгованість в розмірі 6 975,26 грн., в
решті позовних вимог відмовити, а також
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ" (76019, м.
Івано-Франківськ, вул. Галицька, 93, ) на користь Комунального
підприємства "Єдиний розрахунковий
центр" (76018, м. Івано-Франківськ, вул.
Незалежності 161, ) 947
(дев'ятсот сорок сім) грн. 66 коп.
судового збору за розгляд справи в
місцевому господарському суді.

Судовий збір за перегляд рішення
в апеляційному порядку відповідно до
вимог ст.49 ГПК України покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105
ГПК України, - Львівський апеляційний
господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Єдиний розрахунковий
центр" б/н від 04.04.2014 року задоволити
частково.

2. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014
року у справі №909/97/14 скасувати
частково, в цій частині прийняти нове
рішення - позов задоволити - стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тарпан-ІФ" (76019, м.
Івано-Франківськ, вул. Галицька, 93, ) на користь Комунального
підприємства "Єдиний розрахунковий
центр" (76018, м. Івано-Франківськ, вул.
Незалежності 161, )
заборгованість в розмірі 6 975,26 грн.

В решті рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014
року у справі №909/97/14 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тарпан-ІФ"
(76019, м. Івано-Франківськ, вул. Галицька,
93, ) на користь
Комунального підприємства "Єдиний
розрахунковий центр" (76018, м.
Івано-Франківськ, вул. Незалежності 161,
) 947 (дев'ятсот сорок сім)
грн. 66 коп. судового збору за розгляд
справи в місцевому господарському
суді.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тарпан-ІФ"
(76019, м. Івано-Франківськ, вул. Галицька,
93, ) на користь
Комунального підприємства "Єдиний
розрахунковий центр" (76018, м.
Івано-Франківськ, вул. Незалежності 161,
) 473 (чотириста сімдесят
три) грн. 84 коп. судового збору за
перегляд рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку.

5. Господарському суду
Івано-Франківської області видати
відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в
Господарський суд Івано-Франківської
області.

Повний текст постанови складений
23.06.2014р.

Головуючий-суддя
Мельник Г.І.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Михалюк О.В.