ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 922/2366/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1, м.
Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Максус Україна", м.
Харків про визнання недійсним
статуту за участю представників
сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Притула М.В., дов. б/н від
05.01.14р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить визнати
недійсним статут Товариства з
обмеженою відповідальністю «Максус
Україна» та припинити його діяльність,
посилаючись на те, що відповідачем
здійснювалась діяльність, яка
суперечить його установчим документам.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечує,
вважає його незаконним та
необґрунтованим та таким, що
задоволенню не підлягає з підстав,
викладених ним у відзиві на позов.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника відповідача, суд
встановив наступне.

14.01.2008 року в Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців було внесено запис за № 1 039202 про проведення державної
реєстрації Товариства з обмеженою
відповідальністю «Максус Україна» та
присвоєно ідентифікаційний код
юридичної особи 35586997.

02.09.2011 року державним реєстратором
було зареєстровано нову редакцію
статуту товариства (номер запису
6039202). Відповідно до змісту нової
редакції статуту ТОВ «Максус Україна»,
затвердженого загальними зборами
учасників 17 серпня 2011 року, метою його
створення визначено здійснення
господарської діяльності, спрямованої
на одержання прибутку та наступного
його розподілу між учасниками або
іншого використання в господарській
діяльності товариства, задоволення
потреб фізичних, юридичних та інших
суб'єктів господарювання у продукції,
товарах або послугах товариства.

Як зазначає відповідач та вбачається з
наданих ним первинних документів, з
моменту затвердження нової редакції
статуту Товариство здійснювало оптову
торгівлю електротехнічною продукцією,
що є одним з основних видів його
діяльності.

Як вбачається судом із витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 02.06.2014р.
за № 18767078 станом на 02.06.2014р. відомості,
стосовно відсутності відповідача за
місцезнаходженням, банкрутства,
припинення його діяльності за рішенням
суду, інші обставини, які б надавали
підстави для сумнівів у його
добросовісності як суб'єкта
господарювання до Єдиного державного
реєстру не вносилися.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Докази наявності судових рішень про
визнання недійними будь-яких угод,
укладених відповідачем з його
постачальниками та покупцями, а також
наявності судових рішень про
застосування наслідків нікчемних
правочинів за його участю позивачем
суду надано не було.

Як зазначає відповідач та вбачається
судом з наданих ним документів,
основними постачальниками ТОВ «Максус
Україна» виступали ТзОВ «Торговий Дім
«Міст Експрес» (36152228), ТОВ «ТД «Будопт»
(38959209), ТОВ «Леруа Мерлен Україна»
(35679295), ТОВ «Нова пошта» (31316718), ТОВ
«Грант тайм» (38123047), ТОВ
«Оптімастройком» (38931767).

Із витягів з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (від 02.06.14р. №№
18767019,18766956, 18767363, 18767322, 18767148, від 16.06.14р. №
18839423) судом вбачається, що з моменту їх
державної реєстрації та станом на
02.06.2014р. відомості про їх відсутність за
місцезнаходженням, не підтвердження
відомостей про юридичну особу, про
банкрутство, припинення діяльності за
рішенням суду, до вказаного реєстру не
вносилися.

Як зазначає відповідач, перед
укладенням з контрагентами угод ним
також використовувалися й інші
офіційні інформаційні джерела для
перевірки статусу своїх контрагентів,
зокрема офіційний сайт Міністерства
доходів і зборів України
(правонаступник Державна фіскальна
служба України) minrd.gov.ua/reestr, на якому
розміщені доступні для платників
інформаційні сервіси «реєстр
платників пдв» та «анульована
реєстрація платників пдв».

За інформацію даних сервісів,
узагальнений витяг з яких надав суду
відповідач, ТзОВ «Торговий Дім «Міст
Експрес» (36152228), ТОВ «Леруа Мерлен
Україна» (35679295), ТОВ «Нова пошта» (31316718),
ТОВ «Оптімастройком» (38931767) є
платниками податку на додану вартість
та інформація про даних осіб в базі
«Анульована реєстрація платників ПДВ»
відсутня. Свідоцтва платників ПДВ ТОВ
«Грант тайм» (38123047) анульовано 29.04.2014
року, а ТОВ «ТД «Будопт» (38959209) - 16.06.14
року за власним бажанням платника,
тобто вже після проведення
господарських операцій з ТОВ «Максус
Україна».

Як зазначає відповідач та вбачається
судом з наданих відповідачем
документів, основними покупцями ТОВ
«Максус Україна» були ПАТ «Нова лінія»
(30728887), ТОВ «Епіцентр К» (32490244), ТОВ
«Торговельно-будівельний дім «Олді»
(24738845), ТОВ «Вінглобал плюс» (38394897), ТОВ
«СКС Київ» (37308702). За даними
інформаційних сервісів «реєстр
платників пдв» та «анульована
реєстрація платників пдв», які також
містяться в узагальненому витягу,
представленому відповідачем, названі
суб'єкти є платниками податку на додану
вартість та в базі «Анульована
реєстрація платників ПДВ» не
обліковуються.

Таким чином, судом встановлено, що на
момент проведення господарських
операцій з ТОВ «Максус Україна»
вказані підприємства мали статус
юридичних осіб та обліковувалися в
якості платників податків, відомості
про їх відсутність за
місцезнаходженням, не підтвердження
відомостей про юридичну особу, про
банкрутство, припинення діяльності за
рішенням суду були відсутні.

Відповідачем надано суду його
свідоцтво платника ПДВ, а також
свідоцтва платників ПДВ, отримані від
його основних постачальників та
покупців.

В сукупності вказані обставини
засвідчують поінформованість
відповідача про своїх постачальників
та покупців, його обачність й
обережність при виборі своїх
контрагентів. Відкриті та доступні для
використання відомості, що містяться в
офіційних інформаційних базах
державних органів, спростовують
будь-які сумніви позивача у
недобросовісності ТОВ «Максус
Україна» при виборі контрагентів,
узгодженості між ними дій по створенню
умов для провадження протиправної
діяльності в цілому або окремих
господарських операцій.

Одночасно суд враховує, що відповідно
до ст.42 Господарського кодексу України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.
Через провадження суб'єктами
господарювання діяльності на свій
власний ризик чинне законодавство не
покладає на них обов'язку здійснювати
будь-яку перевірку своїх контрагентів,
як і не передбачений законом обов'язок
господарюючого суб'єкта контролювати
дотримання його постачальниками та
покупцями правил сплати обов'язкових
платежів до бюджетів усіх рівнів
(податків, зборів тощо).

При вступі у договірні відносини зі
своїми постачальниками та покупцями,
виконанні господарських операцій,
внесенні даних до відповідних
первинних документів фінансового та
податкового обліку відповідач не
вправі був керуватися припущеннями
щодо будь-яких дефектів у їхньому
статусі (недієздатність, фіктивність,
недобросовісність тощо) та нереального
характеру тих операцій, які ними
відображаються у первинних документах.
При вчиненні господарської операції
ТОВ «Максус Україна» не уповноважено
встановлювати автентичність підписів,
проставлених контрагентами на кожному
документі, призначати почеркознавчу
експертизу документів, проводити
співбесіду з посадовими особами
постачальників та покупців з приводу
відповідності фактично вчиняємих дій
їх внутрішній волі.

Цивільне законодавство, Закон України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», Податковий
кодекс України не покладають на
суб'єкта господарювання надмірний
тягар по доказуванню своєї
добросовісності та встановленню
добросовісності своїх контрагентів. Як
звичайний суб'єкт господарювання ТОВ
«Максус Україна» не наділений
повноваженнями з податкового контролю,
які є у податкових органів, а відтак не
може володіти інформацією відносно
виконання його контрагентами
податкових зобов'язань, окрім тієї, яка
є загальнодоступною. Тому він не може
зазнавати будь-яких негативних
наслідків за результатами дій інших
осіб, які перебувають поза межами його
впливу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Відповідачем надано суду належні
докази наявності у нього необхідних
ресурсів (основних фондів, працюючого
персоналу, матеріальних активів тощо)
для проведення протягом 2011 - 1 квартал
2014 року господарських операцій, а саме:
оборотно-сальдова відомість по рахунку
104 «основні засоби» станом на 1 травня
2014 року на суму 179 745, 85 грн.,
оборотно-сальдова відомість по рахунку
105 «основні засоби» станом на 1 травня
2014 року на суму 1 506 736,72 грн.,
оборотно-сальдова відомість по рахунку
106 «основні засоби» станом на 1 травня
2014 року на суму 79 676,67 грн.,
оборотно-сальдова відомість по рахунку
109 «основні засоби» станом на 1 травня
2014 року на суму 258612,97 грн., баланс (звіт
про фінансовий стан) на 31.12.2013, баланс
(звіт про фінансовий стан) на 31.04.2014,
податкова декларація з податку на
прибуток підприємств за 2013 рік із
додатками ЗП, АМ, ІВ, ІД із
задекларованим прибутком на суму 7410708
грн., податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за 4 квартал 2013 року із
зазначенням 223 осіб, які працювали у
штаті ТОВ «Максус Україна», податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за 1 квартал 2014 року із
зазначенням 214 осіб, які працювали у
штаті ТОВ «Максус Україна».

Судом встановлено, що відповідачем в
господарській діяльності
використовуються також об'єкти
нерухомості на правах оренди, що
підтверджується наданими договорами:
договір оренди нерухомого майна № 010813
від 01.08.2013р., укладений між ТОВ «Максус
Україна» та ТОВ «АВ-КОМ», договір
оренди нежилих приміщень № 44 від
01.02.2012р., укладений між ТОВ «Максус
Україна» та ТОВ «Бізнес-центр
«Вузовський», договір оренди
складського приміщення № 01/12 від
01.12.13р., укладений між ТОВ «Максус
Україна» та ПП «Приват-Бизнес», договір
суборенди нежитлових будівель № 010313
від 01.03.13р., укладений між ТОВ
«Максус Україна» та ПАТ «Сага-Авто».

Як зазначає відповідач, потреби в
послугах перевезення ТОВ «Максус
Україна» задовольняло, залучаючи
професійних перевізників. Зазначене
підтверджується наступними доказами:
договір перевезення вантажів
автомобільним транспортом № 5 від
01.03.13р., укладений між ТОВ «Максус
Україна» та ФОП ОСОБА_4, договір про
надання послуг з доставки відправлень
№ 33-057/12 від 01.02.13р., укладений між ТОВ
«Максус Україна» та ПАТ «ДПД Україна»,
договір про надання
транспортно-експедиторських послуг №
40140 від 23.10.13р., укладений між ТОВ
«Максус Україна» та ТОВ «Нова Пошта»,
договір транспортно-експедиційних
послуг № 37 від 08.04.13р., укладений між ТОВ
«Максус Україна» та ПП
«Автоспектр», договір на перевезення
вантажів № КН 0000153 від 30.03.2011р.,
укладений між ТОВ «Максус Україна» та
ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес».

З наданого відповідачем акту перевірки
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова «Про
результати позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Максус Україна» (код
за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 р.» від 26.03.2014р.
№ 741/20-36-22-03-07/35586997 (далі - Акт) судом
встановлено, що в ході проведеної
перевірки ТОВ «Максус Україна»
податковим органом встановлені
наступні обставини
фінансово-господарської діяльності
товариства.

Згідно із Довідкою «Про загальну
інформацію щодо Товариства з обмеженою
відповідальністю «Максус Україна» та
результати його діяльності за період з
01.01.2011 по 31.12.2013» (Додаток 2 до Акту)
відповідач фактично здійснював
господарські операції за такими видами
діяльності: оптова торгівля побутовими
електротоварами й електронною
апаратурою побутового призначення для
приймання, записування, відтворення
звуку й зображення; оптова торгівля
іншими товарами господарського
призначення; неспеціалізована оптова
торгівля (пункт 4 Додаток 2 до Акту).
Відповідач орендував приміщення під
офіс та склад за договорами оренди: від
02.06.2010р. № 17 з ТОВ «АВ-Ком», від 01.12.2011р. №
01/12 з ЧП «Приват-Бизнес», від 01.03.2012р. №
0103 з ТОВ «АВ-Ком» (пункт 7 Додаток 2 до
Акту).

В Акті зазначено (п.п.3.1.3 п.3.1 розділу 3),
що ТОВ «Максус Україна» використовував
у господарській діяльності наступні
основні фонди: 104 (машини та обладнання)
балансовою вартістю станом на 31.12.2013
року 179 745, 85 грн.; 105 (транспортні засоби)
балансовою вартістю станом на 31.12.2013
року 1 506 736,72грн.; 106 (інструменти,
прилади та інвентар) балансовою
вартістю станом на 31.12.2013 року 57801,67 грн.;
109 (інші основні засоби) балансовою
вартістю станом на 31.12.2013 року 258612,97 грн.

За даними перевірки відповідачем було
використано у господарській
діяльності: інші оборотні матеріальні
активи (рахунок 112 (малоцінні
необоротні матеріальні активи)
балансовою вартістю станом на 31.12.2013
року 100564,90 грн.; нематеріальні активи
(рахунок 127 (інші нематеріальні активи
(програмні продукти)) балансовою
вартістю станом на 31.12.2013 року 1033279,57
грн.

З аналізу документів, що є в матеріалах
справи, суд дійшов висновку, що
проведені відповідачем протягом 2012- 1
кв. 2014 року операції є систематичними,
із використанням матеріальних (основні
фонди, матеріальні активи),
нематеріальних активів та трудових
ресурсів, з досягнутим економічним
ефектом (доходами та витратами,
прибутком), правовими наслідками
(реальними змінами майнового стану), що
засвідчує їх повну відповідність
ознакам господарської операції. Взяті
відповідачем у 2012- 1 кв. 2014 року на себе
зобов'язання по придбанню товарів та
послуг від наступних постачальників:
ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес»
(36152228), ТОВ «ТД «Будопт» (38959209), ТОВ
«Леруа Мерлен Україна» (35679295), ТОВ «Нова
пошта» (31316718), ТОВ «Грант тайм» (38123047),
ТОВ «Оптімастройком» (38931767), та
зобов'язань з їх подальшої реалізації
наступним покупцям: ПАТ «Нова лінія»
(30728887), ТОВ «Епіцентр К» (32490244), ТОВ
«Торговельно-будівельний дім «Олді»
(24738845), ТОВ «Вінглобал плюс» (38394897), ТОВ
«СКС Київ» (37308702) реально виконувались.
Відповідно, проведені у 2012- 1 кв. 2014р.р.
господарські операції правомірно
спричинили відповідні наслідки у
бухгалтерському та податковому
обліках ТОВ «Максус Україна» та його
контрагентів.

Відповідно до ч.1 ст. 551 ГК України,
ознаки фіктивності, що дають підстави
для звернення до суду про припинення
юридичної особи, в тому числі визнання
реєстраційних документів недійсними:
зареєстровано (перереєстровано) на
недійсні (втрачені, загублені) та
підроблені документи;

не зареєстровано у державних органах,
якщо обов'язок реєстрації передбачено
законодавством; зареєстровано
(перереєстровано) у органах державної
реєстрації фізичними особами з
подальшою передачею (оформленням) у
володіння чи управління підставним
(неіснуючим), померлим, безвісти
зниклим особам або таким особам, що не
мали наміру провадити
фінансово-господарську діяльність або
реалізовувати повноваження;
зареєстровано (перереєстровано) та
проваджено фінансово-господарську
діяльність без відома та згоди його
засновників та призначених у законному
порядку керівників.

Позивачем не надано жодного з доказів
на підтвердження наявності у
відповідача ознак фіктивності у його
статусі як суб'єкта господарювання.
Належні докази, що наявні у матеріалах
справи, вказують на спрямованість
господарських операцій, проведених
відповідачем, на досягнення основної
мети його діяльності, яка визначена в
розділі 4 «Мета та предмет діяльності
товариства» статуту ТОВ «Максус
Україна», а саме: одержання прибутку та
наступного його розподілу між
учасниками або іншого використання в
господарській діяльності товариства,
задоволення потреб фізичних, юридичних
та інших суб'єктів господарювання у
продукції, товарах або послугах
товариства.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача
задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судові
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85
ГПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.06.2014 р.

Суддя Т.А. Лавренюк