ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2014 р.
Справа№ 914/569/14

Суддя Н.Березяк розглянувши матеріали

За позовом: Турківської районної
спілки споживчих товариств, м. Турка

До відповідача: Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2, м. Турка

Про спонукання до вчинення дій

Встановила:

Турківська районна спілка споживчих
товариств звернулася з позовом до
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору оренди
об'єкта нерухомості та спонукання
звільнити орендоване приміщення. При
поданні позовної заяви позивачем було
сплачено судовий збір в розмірі 1218,00
грн. як із немайнового спору.

До початку розгляду справи по суті
позивачем було подано заяву про зміну
предмету спору в якій він просив
зобов'язати відповідача звільнити
частину приміщення першого поверху
загальною плащею 30,0 кв.м., та передати
його по акту приймання-передачі
Турківській районній спілці споживчих
товариств. Відповідно до п.2.2.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року № 7, судовий збір із позовної
заяви про … витребування або
повернення майна визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто , як із спору майнового характеру.

08.04.2014 року Господарським судом
Львівської області було прийнято
рішення у справі № 914/569/14, яким позовні
вимоги задоволено, зобов'язано
відповідача Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_2 звільнити частину приміщення
першого поверху будівлі універмагу
загальною площею 30,0 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
передати його по акту
приймання-передачі Турківській
районній спілці споживчих товариств.

Однак, в рішенні суду не вирішено
питання про розподіл господарських
витрат щодо заявленої позовної вимоги,
хоча в мотивувальній частині рішення
зазначено, що судові витрати покласти
на відповідача в порядку,
передбаченому ст. 49 ГПК України.

Враховуючи ті обставини, що при поданні
позовної заяви судовий збір було
сплачено позивачем як із немайнового
спору, а до початку розгляду справи по
суті позивач змінив предмет спору в
порядку, передбаченому ст. 22 ГПК
України, до стягнення з відповідача
підлягає судовий збір, як із спору
майнового характеру. При цьому, судовий
збір в розмірі 1218,00 грн. сплачений
позивачем підлягає до стягнення з
відповідача на користь позивача, а
решта суми недоплаченого судового
збору в розмірі 7265,22 грн. з урахуванням
вартості майна підлягає до стягнення з
відповідача в дохід державного бюджету
в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК
України та п. 2.8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 88 ГПК України,
господарський суд має право за заявою
сторони, або своєю ініціативою
прийняти додаткове рішення, якщо не
вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

10.06.2014 року Турківською районною
спілкою споживчих товариств було
подано заяву про прийняття додаткового
рішення про розподіл судових витрат ,
яка підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.
49, 86, 88 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Стягнути з фізичної особу-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) на користь
Турківської районної спілки споживчих
товариств (82500, Львівська область, м.
Турка, пл. Ринок, 27 ) - 1
218,00 грн. судового збору.

2. Стягнути з фізичної особу-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) в доход
державного бюджету України - 7 265,22 грн.
судового збору.

3. Додаткове рішення суду може
бути оскаржено згідно ст. ст. 91-95 ГПК
України.

Суддя
Березяк Н.Є.