ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2014
Справа № 905/1898/14

Господарський суд Донецької області у
складі

головуючого судді Сажневої М.В., суддів
Левшиної Г.В., Огороднік Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовомДержавного підприємства
"Донецька залізниця"до Товариства за
обмеженою відповідальністю
"ДОНБАС-ФРУІ" простягнення 26 028,48
грн. за участю представників:

від позивачаІгнатова Н.О. - представник
за довіреністювід відповідачане
з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду
Донецької області передані позовні
вимоги Державного підприємства
"Донецька залізниця" про стягнення з
Товариства за обмеженою
відповідальністю "ДОНБАС-ФРУІ"
заборгованості у розмірі 26 028,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору № 89 від 24.07.2013 у
вересні 2013 року позивачем надавались
відповідачу послуги з організації
перевезення вантажів. Позивачем була
нарахована відповідачу плата за
користування вагонами у розмірі 81 803,04
грн. Однак, відповідачем
заборгованість сплачена не у повному
обсязі, у зв'язку з чим відповідач
звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву та письмових
пояснень на позов не подав, явку своїх
представників в судові засідання не
забезпечив. Ухвали про призначення
розгляду справи та про її відкладення
направлялись відповідачу
рекомендованою кореспонденцією за
юридичною адресою. Про місце, дату та
час судових засідань, відповідач був
повідомлений належним чином, оскільки
відповідно до ч. 1 ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України разі
відсутності сторін за адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, вважається, що ухвала
про порушення провадження у справі
вручена їм належним чином. Доказів на
підтвердження поважних причин
невиконання вимог ухвал суду та
нез'явлення в судові засідання
відповідач суду не надав. Заявлені
позовні вимоги не заперечив.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається судом за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд Донецької
області

В С Т А Н О В И В:

24.07.2013 між Державним підприємством
"Донецька залізниця" (залізниця) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДОНБАС-ФРУІ"
(вантажовласник) укладено договір № 89
про організацію перевезень вантажів і
проведення розрахунків за перевезення
та надані залізницею послуги (далі -
Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що
предметом цього договору є надання
залізницею вантажовласнику послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажів, та
проведення розрахунків за ці послуги.

Розмір плати за користування вагонами
та контейнерами, наданими на під'їзні
колії, вантажовласник сплачує згідно з
розділом 5 табл. 1, 2 "Збірника тарифів"(п.
3.1 Договору).

Для проведення розрахунків і обліку
сплачених сум залізниця відкриває для
вантажовласника особовий рахунок.
Вантажовласник зобов'язується
здійснювати попередню оплату за
перевезення вантажів та додаткові
послуги шляхом перерахування коштів у
сумах, відповідних до обсягу
перевезень та вагонообігу на під'їзній
колії на рахунок залізниці. Одержані
кошти залізниця зараховує на особовий
рахунок вантажовласника (п.п. 2.3, 2.4
Договору)

Відповідно до п. 3.2 Договору у міру
виконання перевезень та надання послуг
залізниця відображає в особовому
рахунку використання вантажовласником
коштів для оплати перевезень вантажів,
за користування вагонами
(контейнерами), подавання, забирання
вагонів, маневрову роботу, зберігання
вантажів, інших додаткових послуг, а
також штрафів на підставі відповідних
документів.

У вересні 2013 року позивачем
відповідачу надавались в користування
вагони, що підтверджується пам'ятками
про подавання вагонів №№ 361, 362, 367, 369, 381
та пам'ятками про забирання вагонів №№
357, 359, 362, копії яких містяться в
матеріалах справи.

Позивачем була нарахована Товариству з
обмеженою відповідальністю
"ДОНБАС-ФРУЇ" плата за користування
вагонами на загальну суму 81 803,04 грн. з
урахуванням ПДВ, що підтверджується
відомістю плати за користування
вагонами №18090007. Копія зазначеної
відомості плати за користування
вагонами міститься в матеріалах
справи.

Відомість плати за користування
вагонами № 18090007 підписана позивачем та
відповідачем без зауважень.

Частиною другою статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

До виконання господарських договорів
застосовується відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Кодексом, що
передбачено приписами другого абзацу
пункту першого статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193
Господарського кодексу України, яка
регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 119 Статуту залізниць
України за користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата.

Пунктом 3 Правил користування вагонами
і контейнерами, які затверджено
наказом Міністерства транспорту
України № 113 від 25.02.1999 передбачено, що
облік часу користування вагонами і
контейнерами та нарахування плати за
користування ними провадиться на
станціях відправлення та призначення
за Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46 (додаток 1),
Відомістю плати за користування
контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11),
які складаються на підставі Пам'яток
про подавання/забирання вагонів форми
ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про
видачу/приймання контейнерів форми
ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про
закінчення вантажних операцій з
вагонами (додаток 12), Актів про затримку
вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів
загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Згідно з п. 2.5 Правил розрахунків за
перевезення вантажів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України № 644 від 21.11.2000 платник згідно з
договором у порядку передоплати
перераховує на рахунок розрахункового
підрозділу кошти для оплати перевезень
і додаткових послуг.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за Договором виконав
належним чином, а саме надав
відповідачу в користування рухомий
склад, що підтверджується матеріалами
справи, у тому числі відомістю плати за
користування вагонами №18090007,
підписаною відповідачем без зауважень,
пам'ятками про подавання та забирання
вагонів, залізничними накладними.

Умовами договору передбачено обов'язок
відповідача забезпечити наявність на
особовому рахунку достатніх коштів для
здійснення попередньої оплати послуг,
що надаються.

Частина плати за користування вагонами
у розмірі 55 774,56 грн. з ПДВ списана
позивачем з особового рахунку
відповідача.

У зв'язку з недостатністю коштів на
особовому рахунку відповідача для
списання залишку заборгованості за
користування вагонами, позивач
звернувся з даним позовом до суду та
просить стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 26 028,48 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
залишок на особовому рахунку ТОВ
"ДОНБАС-ФРУІ" дорівнює 163,68 грн. Тобто, в
порушення умов договору відповідач не
забезпечив наявність грошових коштів
на особовому рахунку в обсязі,
достатньому для погашення
заборгованості відповідно до
відомості плати за користування
вагонами №18090007, іншого відповідачем не
доведено.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав. Належних доказів погашення
заборгованості за Договором № 89 від
24.07.2013 відповідно до відомості плати за
користування вагонами №18090007
відповідачем суду не надано.

Як встановлено вище, не списаний
позивачем залишок на особовому рахунку
ТОВ "ДОНБАС-ФРУІ" становить 163,68 грн.
Тому позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за
користування вагонами підлягають
задоволенню у розмірі 25 864,80 грн.
(залишок заборгованості у розмірі 26 028,48
грн. за вирахуванням залишку коштів на
особовому рахунку у сумі 163,68 грн.)

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням
позову, судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства за обмеженою
відповідальністю "ДОНБАС-ФРУІ" (83001, м.
Донецьк, вул. Постишева, 105, кв. 31,
ідентифікаційний код 36616765, з будь-якого
рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення)
на користь на користь Державного
підприємства "Донецька залізниця" (83001,
м. Донецьк, вул. Артема, 68,
ідентифікаційний код 01074957)
заборгованість у розмірі 25 864 (двадцять
п'ять тисяч вісімсот шістдесят чотири)
грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1 815
(одна тисяча вісімсот п'ятнадцять) грн.
49 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складення повного рішення 19.06.2014.

Головуючий суддя
М.В. Сажнева

Суддя
Г.В.
Левшина

Суддя
Д.М.
Огороднік