Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9321/14 24.06.14 р.

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова

компанія "АСКА"

до Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова

компанія "ОРАНТА"

про стягнення 11 570,02 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Українська акціонерна страхова
компанія "АСКА" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
про стягнення 11 570,02 грн.

Ухвалою суду від 19.05.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 04.06.2014 р.

02.06.2014 р. від позивача надійшли
документи на виконання вимог суду.

03.06.2014 р. до суду надійшла відповідь на
запит з МТСБ України.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 04.06.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 24.06.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
23.06.2014 р. у зв'язку з виходом з
лікарняного справу передано для
розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 23.06.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. прийнято справу до провадження.

23.06.2014 р. від позивача через відділ
діловодства суду надійшло клопотання
про розгляд справи за відсутності
представника.

В судове засідання 24.06.2014 р.
представники сторін не з'явились,
представник відповідача про причини
неявки суд не повідомив, вимоги суду не
виконав; про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Жодних заяв, клопотань від відповідача
через відділ діловодства суду не
надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 24.06.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

27.01.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством "Українська акціонерна
страхова компанія "АСКА" (Страховик) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Перша лізингова
компанія» (Страхувальник) було
укладено Договір страхування
транспортного засобу № 2991165, за яким
застраховано транспортний засіб марки
«Шкода», державний реєстраційний №
НОМЕР_1.

23.01.2013 р. у м. Києві відбулось ДТП за
участю транспортних засобів «Шкода»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_1, та автомобіля
«ВАЗ 2107», державний реєстраційний №
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Зазначена дорожньо-транспортна
пригода сталася внаслідок порушення
водієм ОСОБА_2 вимог Правил
дорожнього руху України.

Внаслідок вказаного ДТП було
пошкоджено «Шкода», державний
реєстраційний № НОМЕР_1, власнику
вказаного транспортного засобу була
завдана матеріальна шкода, розмір якої
відповідно до рахунку-фактури КЛ00004663
від 18.02.2013 р. становить 12 879,00 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась
за участю застрахованого автомобіля,
позивачем було здійснено виплату
страхового відшкодування в розмірі 12
080,02 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 7047 від 01.08.20413
р., № 7044 від 08.08.2013 р. та № 7013 від 19.08.2013 р.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що
автомобіль ВАЗ 2107», державний
реєстраційний № НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди, застрахований відповідачем за
Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/54441870.

Зазначеним Полісом передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну, становить 50 000,00 грн.,
франшиза - 510,00 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» зобов'язана
відшкодувати завдану ДТП шкоду у
розмірі та порядку, передбачених
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності, а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування за Договором
страхування транспортного засобу №
2991165 перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
судової палати у господарських справах
Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

При цьому, звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.
Реальним же підтвердженням виплати
суми страхового відшкодування
страхувальнику, є саме платіжне
доручення.

Верховним Судом України у листі
«Судова практика розгляду цивільних
справ, що виникають з договорів
страхування» від 19.07.2011 р. роз'яснено,
що, визначаючи розмір заподіяної шкоди
при страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідач відзиву на позовну заяву та
будь-яких заперечень проти позову не
подав, вимоги суду не виконав,
твердження позивача у встановленому
законом порядку не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
порядку відповідачем, а відтак такими,
що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
сплачені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
(83052, м. Донецьк, вул. Ілліча, 100; ) 12 080 (дванадцять тисяч
вісімдесят) грн. 02 коп. страхового
відшкодування та 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 27.06.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна