ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Справа № 925/598/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Потапенко
В.В., при секретарі судового засідання
Дегтярь Л.В., за участю представників
сторін:

від позивача - Гаврилова С.А. (за
довіреністю);

від відповідача - Ремша Д.С. (за
довіреністю);

від третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України"

до приватного підприємства "Юніті-С"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Державна фінансова
інспекція України

про стягнення 100 747 грн. 23 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Державна продовольчо-зернова
корпорація України» звернулось до суду
з позовом про стягнення з приватного
підприємства « Юніті-С » 100 747 грн. 23 коп.
безпідставно набутих коштів.

Підставою позову є безпідставне
набуття приватним підприємством
«Юніті-С» коштів в сумі 100 747,23 грн. в
результаті завищеної вартості
виконаних робіт ізоляції по договору
№186 від 26.10.2012 року.

У відзиві на позов від 08.05.2014 року
відповідач просить у задоволенні
позову відмовити повністю з огляду на
наступне:

Позивач у позовній заяві, як на
безпідставність набутих коштів
Відповідачем посилається на порушення
останнім Державних будівельних норм Д.
1.1.-1-2000 „Правил визначення вартості
будівництва", затвердженого наказом
Держбуду України № 174 від 27.08.2000 року,
порушення п.7 ст.8 ЗУ „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність". Вказані вище порушення
встановлені перевіркою Державної
фінансової інспекції на підставі
проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності
Позивача та стали підставою для
звернення Позивача до суду з позовом
про стягнення безпідставно набутих
коштів, як завищення вартості робіт на
суму 100 747,23 грн., які виконувались
Відповідачем на підставі Договору № 186
від 26.10.2012 року.

З такими висновками Позивача
Відповідач не може погодитись,
оскільки між Позивачем і Відповідачем
укладено договір № 186 від 26.10.2012 року.

У відповідності до п. 1.1. Договору
Виконавець зобов'язується у 2012 році
виконати роботи ізоляційні (обробка
вогнегасним розчином дерев'яних
конструкцій складів), а замовник
прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до актів №1, 2, 3 приймання
виконаних робіт за листопад 2012 року,
складених сторонами за Договором
роботи виконані Виконавцем у повному
обсязі. Позивач здійснив повний
розрахунок за договором, що ним не
заперечується.

У 2012 році Державна фінансова інспекція
провела у Позивача вказану вище
перевірку фінансово-господарської
діяльності та встановила наявність
завищення вартості робіт на суму 100 747,23
грн., які є позовними вимогами Позивача.

Стаття 1166 ЦК України визначає підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду (так звані деліктні зобов'язання),
тобто зобов'язання, які не виникають з
договорів.

В свою чергу, відповідно до ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, вказана норма визначає
загальні умови існування
цивільно-правових зобов'язань, що
виникають у зв'язку із безпідставним
збагаченням, тобто набуттям або
збереженням майна без достатньої
правової підстави, які мають значення
для вирішення спорів, пов'язаних із
відновленням майнового стану, оскільки
зобов'язання із безпідставного
збагачення є загальною підставою для
відновлення майнового стану осіб
(відновлення справедливості) в разі
відсутності інших підстав для цього,
якщо захист прав особи не може бути
здійснений на підставі договору,
делікту, закону тощо.

Згідно ч.1 ст.1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

В свою чергу, для виникнення
зобов'язання з безпідставного
збагачення необхідна наявність хоча б
двох умов: перше - збільшення або
збереження майна однією стороною
(набувачем), з одночасним зменшенням
його у іншої сторони (потерпілого);
друге - відсутність правової підстави
(юридичного факту) для збагачення або
збагачення за підставою яка згодом
відпала.

Таким чином, шкода відшкодовується,
зокрема, в частині неотриманих доходів,
які б могли бути реально отримані при
додержанні правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною та в частині понесених
стороною затрат.

При цьому, за загальним правилом, для
виникнення підстав зобов'язання з
відшкодування шкоди необхідна
наявність сукупності умов, які
формують склад правопорушення, що є
підставою для цивільно-правової
відповідальності: шкоди, протиправної
поведінки, причинного зв'язку між
шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача, а також вини.

Як вказано у постанові Пленуму
Верховного суду України №6 від 27.03.1992
року "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", шкода, заподіяна
майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

На думку Відповідача загальна умова ч. 1
ст. 1212 ЦК України звужує застосування
інституту безпідставного збагачення у
зобов'язальних (договірних) відносинах,
адже отримане однією із сторін у
зобов'язанні підлягає поверненню іншій
стороні на підставі ст. 1212 ЦК України
тільки за наявності ознаки
безпідставності такого виконання.

Отже, наявність Договору на виконання
робіт та актів прийому-передачі
виконаних робіт, що за обсягом і ціною
відповідають умовам договору, дозволяє
встановити наявність правових підстав
для виконання зобов'язання замовника
із оплати ціни робіт у відповідності до
умов договору.

Матеріали справи свідчать про те, що
виконання робіт за обсягом і ціною,
відповідало умовам Договору, кошти за
виконані роботи отримані відповідачем
внаслідок укладеного договору № 186 від
26.10.2012 року на підставі підписаних
сторонами актів приймання виконаних
робіт.

Таким чином, вбачається, що
зобов'язання між сторонами виникли на
належних правових підставах, а
виконання зобов'язання відповідало
умовам договору.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У свою чергу статтею 627 Цивільного
кодексу України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З огляду на приписи ст.ст. 627, 629
Цивільного кодексу України виявлені
контролюючим органом у акті перевірки
порушення не мають жодного відношення
до укладеного між сторонами договору,
не впливають на його умови і не можуть
їх змінювати, оскільки ціна даного
договору є договірною.

У той же час виявлення вказаних
порушень може бути підставою для
притягнення до відповідальності
посадових осіб позивача у
встановленому чинним законодавством
порядку.

Аналогічну правову позицію визначив
Вищий господарський суд України у
постанові по справі №5023/1110/11 від 28
вересня 2011 року.

Виходячи з того, що позивачем не
доведено належними і допустимими
доказами ні факту неправомірного
заподіяння відповідачем шкоди у
позадоговірних (деліктних)
правовідносинах в розумінні суті
статей 1212,1213 ЦК України, ані факту
порушення відповідачем договірного
зобов'язання, натомість має місце
належне виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором, Відповідач
вважає, що позов не підлягає до
задоволення.

Ухвалою суду від 12.05.2014 року залучено до
участі у справі №925/598/14 в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державну фінансову
інспекцію України.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю,
дотримувався позиції, викладеної в
позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав, з підстав,
викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні в справі матеріали, суд виходить
з наступного:

26 жовтня 2012 року між публічним
акціонерним товариством «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» (далі - Позивач, Замовник) та
приватним підприємством «Юніті-С»
(далі - Відповідач, Виконавець) був
укладений договір № 186 (далі - Договір №
186) відповідно до умов якого, Відповідач
зобов'язується виконати роботи
(обробка вогнегасним розчином
дерев'яних конструкцій складів) ДК 016-97
45.32.1 (далі - Роботи) на об'єктах Позивача,
що розташовані на території філій
Позивача «Кременчуцький комбінат
хлібопродуктів» (м. Кременчук, вул. 1905
року, 21, Полтавська обл.),
«Кіровоградський комбінат
хлібопродуктів № 1» (м. Кіровоград, вул.
Варшавська, 90), «Білокриницький
комбінат хлібопродуктів» (смт. Біла
Криниця, Великоолександрівський р-н,
вул. Каховська,5) (далі - Об'єкти
проведення робіт) та здати їх Позивачу
у встановлений строк, а Позивач
зобов'язувався прийняти роботи
відповідно до умов Договору № 186 та
оплатити їх.

Відповідно до пунктів 1.2. та 1.3. Договору
№ 186 склад та обсяг Робіт, які
виконувались за даним Договором,
визначаються кошторисною
документацією, яка є невід'ємною
частиною даного Договору ( Додаток № 1).

Відповідно до пункту 3.1. Договору № 186
загальна вартість Робіт становить 9 455
102,00 грн. в т.ч. ПДВ 1 575 780,33 грн.

Відповідно до пункту 3.2. Договору № 186
загальна вартість робіт визначається
відповідно до акцептованої пропозиції
за результатами конкурсних торгів
згідно кошторису (Додаток № 1).

В той же час, відповідно до пункту 3.4.
Договору № 186 загальна вартість
Договору може бути зменшена за
взаємною згодою Сторін.

Так, на виконання умов Договору № 186
Відповідачем було складено Локальний
кошторис № 2-1-1 на обробку
вогнезахисним розчином дерев'яних
конструкцій на Об'єкти проведення
робіт на загальну суму 2 608 519 грн. 00 коп.
(далі - Додаток № 1).

Відповідно до пунктів 5.5. та 5.6. Договору
№ 186 передача та приймання виконаних
робіт Відповідачем Позивачу
здійснюється за місцем виконання робіт
шляхом підписання акта виконаних робіт
(форма - КБ-2в) та довідки про вартість
виконаних робіт (форма КБ-3).

На виконання пункту 5.5. та 5.6.
вищевказаного договору виконання
ремонтних робіт було оформлено
складанням довідок форми КБ-3 та актів
виконаних робіт форми № КБ-2в, а саме:

По об'єктам філія Позивача
«Кіровоградський комбінат
хлібопродуктів № 1»:

1. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 1 за листопад 2012 року на
загальну суму - 133 910 грн. 40 коп.;

2. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 2 за листопад 2012 року на
загальну суму - 514 460 грн. 58 коп.;

3. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 3 за листопад 2012 року на
загальну суму - 566 028 грн. 96 коп.;

4. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 4 за листопад 2012 року на
загальну суму - 211 423 грн. 92 коп.;

5. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 5 за листопад 2012 року на
загальну суму - 125 154 грн. 72 коп.;

6. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 6 за листопад 2012 року на
загальну суму - 115 884 грн. 00 коп.;

По об'єктам філія Позивача
«Білокриницький комбінат
хлібопродуктів»:

1. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 1 за грудень 2012 року на загальну
суму - 176 562 грн. 14 коп.;

По об'єктам філія Позивача
«Кременчуцький комбінат
хлібопродуктів»:

1. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 1 за листопад 2012 року на
загальну суму - 254 043 грн. 48 коп.;

2. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 2 за листопад 2012 року на
загальну суму - 127 021 грн. 74 коп.;

3. Акт приймання виконаних будівельних
робіт № 3 за листопад 2012 року на
загальну суму - 381 065 грн. 22 коп.

Позивач розрахувався з Відповідачем за
Договором № 186 у повному обсязі та
сплатив на рахунок Відповідача 5 020 706
грн. 44 коп. (Акт звіряння взаємних
розрахунків за період: січень 2012 року -
грудень 2013).

Згідно із п.10.1 Договору №186 Договір діє
до 31 грудня 2012 року, але в будь-якому
випадку до повного виконання Сторонами
своїх зобов'язань за даним Договором.

Відповідно до Програми ревізії
фінансово-господарської діяльності
Публічного акціонерного товариства
«Державна продовольчо-зернова
корпорація України» з 01.08.2010 року по
31.12.2012 року, затвердженої Першим
заступником Голови Держфінінспекції
України від 18.02.2013 року, проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності філій ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» «Кіровоградський комбінат
хлібопродуктів № 1», «Кременчуцький
комбінат хлібопродуктів»,
«Білокриницький комбінат
хлібопродуктів».

Відповідно до плану роботи на І квартал
2013 року та на підставі направлення на
проведення ревізії від 12.03.2013 року № 120,
головним державним фінансовим
інспектором з питань будівництва
відділу інспектування у сфері послуг
Коршенко Т.М. проведено ревізію
правильності визначення вартості
робіт та контрольний обмір по об'єкту
«Оброблення вогнезахисним розчином
дерев'яних конструкцій філії Позивача
«Кіровоградський КХП № 1» виконаних
Відповідачем для Позивача.

У результаті зазначеної ревізії
Державною фінансовою інспекцією в
Кіровоградській області складено Акт
ревізії правильності визначення
вартості робіт та контрольного обміру
на виконання робіт по об'єкту
«Оброблення вогнезахисним розчином
дерев'яних конструкцій філії Позивача
«Кіровоградський КХП № 1» виконаних
Відповідачем для Позивача від 20.03.2013
року (далі - Акт від 20.03.2013 року).

Відповідно до п. 3.3.10.1. ДБН Д. 1.1.-1-2000
«Правил визначення вартості
будівництва» (зі змінами та
доповненнями) затвердженого наказом
Держбуду України від 27.08.2000 року № 174
вартість прямих витрат при
взаєморозрахунках за обсяги виконаних
робіт визначається на підставі
нормативних витрат трудових і
матеріально-технічних ресурсів,
виходячи з фізичних обсягів виконаних
робіт та уточнених цін ресурсів,
передбачених в договірній ціні.

Так, відповідно до Акту від 20.03.2013 року
Державною фінансовою інспекцією в
Кіровоградській області встановлено
завищення вартості загальновиробничих
витрат загальною сумою 3 255,43 грн., чим
порушено п. 3.3.10.1. ДБН Д.1.1.-1-2000 «Правил
визначення вартості будівництва»
затвердженого наказом Держбуду
України від 27.08.2000 року № 174. Дані
порушення призвели до завищення
вартості виконаних робіт на суму 3 255
грн. 43 коп.

Даний Акт від 20.03.2013 року підписаний
директором Відповідача без зауважень,
а отже порушення, що призвели до
збитків Позивача Відповідачем визнані
у повному обсязі.

Відповідно до направлення зустрічної
звірки від 21.03.2013 року № 178 та № 179,
виданих виконуючим обов'язки
начальника Державної фінансової
інспекції в Черкаській області,
головними державними фінансовими
інспекторами Держфінінспекції в
Черкаській області Пантелеєвим О.П. та
Товспотятом О.І. проведено зустрічну
звірку у Відповідача щодо
документального підтвердження виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків з філією Позивача
«Білокриницький комбінат
хлібопродуктів» за період з 01.01.2010 року
по 31.12.2012 року.

На підставі зустрічної звірки було
складено Довідку про результати
зустрічної звірки у Відповідача щодо
документального підтвердження виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків з філією Позивача
«Білокриницький комбінат
хлібопродуктів» за період з 01.01.2010 року
по 31.12.2012 року від 26.03.2013 року (далі -
Довідка від 26.03.2013 року).

Так, довідкою встановлено, що
відповідно до локального кошторису на
обробку вогнезахисним розчином
дерев'яних конструкцій складів № 8, № 10
та № 15 Філії Позивача «Білокриницький
комбінат хлібопродуктів», загальна
кошторисна вартість по філії склала 176
562 грн. 00 коп.

Відповідно до довідки про вартість
виконаних будівельних робіт і витрат
та акту № 1 приймання будівельних робіт
на обробку вогнезахисним розчином
дерев'яних конструкцій складів № 8, № 10
та №15 філії Позивача «Білокриницький
комбінат хлібопродуктів» за грудень 2012
року, загальна вартість виконаних
робіт по філії склала 176 562,00 грн.

Згідно акту № 1 приймання будівельних
робіт по Філії Позивача Білокриницький
комбінат хлібопродуктів» за грудень 2012
року, при виконанні робіт для обробки
дерев'яних конструкцій використано
вогнезахисний засіб «Фенілакс» в
кількості 2742,5 кг. По ціні 21,5 грн. на
загальну суму 58 963,75 грн.

Відповідно до товарно-транспортної
накладної робіт від 17.12.2012 року № 0011 по
Філії Позивача «Білокриницький
комбінат хлібопродуктів»,
Відповідачем був придбаний засіб
«Фенілакс» в кількості 2800,00 кг. у ТОВ
«Соломон Плюс» та доставлений з м.
Києва в смт. Біла Криниця,
Великоолександрівський район,
Херсонської області.

Так, довідкою встановлено, що
відповідно до даних бухгалтерського
обліку Відповідача, за кредитом
субрахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» по
контрагенту ТОВ «Соломон Плюс»,
впродовж грудня 2012 року була
нарахована заборгованість за одержані
від ТОВ «Соломон Плюс»
товарно-матеріальні цінності, прийняті
роботи та послуги в сумі 338700,00 грн., в
тому числі за отриманий вогнезахисний
засіб «Фенілакс» в сумі 129 000,00 грн., який
в кількості 5000,00 кг. оприбуткований по
бухгалтерському субрахунку 201
«Сировина й матеріали» за грудень 2012
року. Оборотна-сальдова відомості по
бухгалтерському субрахунку 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту
«Соломон плюс» за грудень 2012 року.

Відповідно до даних бухгалтерського
обліку Відповідача, впродовж грудня 2012
року за дебетом субрахунку 201 «Сировина
й матеріали» оприбутковано
вогнезахисний засіб «Фенілакс» в
кількості 10000,00 кг. вартістю 215 000,00 грн.
по ціні 21,5 грн. за 1 кг. Списано впродовж
грудня 2012 року за кредитом субрахунку
201 «Сировина й матеріали»
вогнезахисний засіб «Фенілакс» в
кількості 8858,77 кг. вартістю 190 463,56 грн.
по ціні 21,5 грн. за 1 кг. Залишок
невикористаного вогнезахисного засобу
«Фенілакс» станом на 31.12.2012 року
становив 1141,23 кг. вартістю 24 536,44 грн.

Згідно акту № 1 приймання будівельних
робіт по філії Позивача
«Білокриницький комбінат
хлібопродуктів» за грудень 2012 року, при
виконанні робіт на обробку дерев'яних
конструкцій витрати, пов'язані з
відрядженнями працівників Відповідача
становить 7426,63 грн.

Згідно звітів про використання коштів,
виданих на відрядження, витрати
працівників на відрядження до смт. Біла
криниця, Великоолександрівський район,
Херсонської області з 18.12.2012 року по
23.12.2012 року склали 7500,00 грн., в тому
числі: добові витрати склали 4200,00 грн.,
витрати на проживання, як вказано в
авансовому звіті відповідно до
квитанції № 636619 ФОП ОСОБА_4 - 3300,00 грн.

Відповідно до п. 35.2. припису про
усунення порушень та недоліків від
31.07.2013 року №07-14/826, який був складений
Державною фінансовою інспекцією на
підставі проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності
ПАТ «ДПЗКУ» було встановлено порушення
п.7 ст.8 Закону України № 996 та п.6
Положення (стандарту) № 16 зайво
сплачено Відповідачу за виконання
робіт по обробітку вогнезахисною
сумішшю дерев'яних поверхонь складів
кошти в сумі 3300,00 грн., внаслідок чого
Філії Позивача «Білокриницький
елеватор» завдано матеріальної шкоди
(збитків) на загальну суму 3 300,00 грн.

Також, згідно припису 31.07.2013 року №
07-14/826 ревізією фінансово-господарської
діяльності філії ПАТ «ДПЗКУ»
«Кременчуцький комбінат
хлібопродуктів» встановлено:

Ревізією витрат встановлено, на
порушення вимог п. 3.2.7.8 ДБН Д. 1.1 -1-2000 на
проведення робіт з вогнезахисту
покрівель підрядником ПП «Юніті-С» не
розроблені індивідуальні кошторисні
норми при заміні матеріалів,
передбачених діючими РЕКН та включено
необґрунтовану кількість використання
заміненого матеріалу, що суперечить
роз'ясненню Мінрегіонбуду України,
доведеному листом від 09.07.2009 року №
9/11-1005, та призвело до завищення
вартості виконаних підрядних робіт на
загальну суму 30 423,30 грн., які
Корпорацією оплачено в повному обсязі.
Внаслідок чого Корпорації завдано
матеріальної шкоди (збитків) на суму 30
423,30 гривень.

Крім того, встановлено, що до актів ф.
КБ-2в внесено роботи з антисептування
дерев'яних поверхонь, при відсутності
фактично витрачених матеріалів в актах
ф. КБ-2в, що є порушенням п. 1.3 ДБН Д.
1.1-1-2000, пп. 1.7, 1.20 ДБН Д. 1.1-2-99 «вказівки по
застосуванню ресурсних елементних
кошторисних норм на будівельні
роботи», затверджених наказом Держбуду
України від 11.03.2002 року № 48 (далі - ДБН Д.
1.1-2-99) та призвело до завищення вартості
виконаних підрядних робіт на загальну
суму 63 768,50 гривень. Внаслідок чого
Корпорації завдано матеріальної шкоди
(збитків) на суму 63 768,50 грн.

Загальна сума завищення вартості
робіт, перерахованих ПАТ «ДПЗКУ» на
рахунок ТОВ «Юніті-С», згідно
проведеної ревізії складає 100 747,23 грн.

Державною фінансовою інспекцією було
зобов'язано Позивача відобразити в
обліку філії Позивача
«Кіровоградський комбінат
хлібопродуктів № 1» дебіторську
заборгованість в сумі завищення
вартості виконаних робіт та стягнення
в порядку визначеному законодавством з
Відповідача кошти у сумі 3 255,43 грн.,
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість в сумі завищення
вартості виконаних робіт та стягнути в
порядку визначеному законодавством з
ПП «Юніті-С» кошти у сумі 94 191,80 грн.,
відобразити в обліку дебіторської
заборгованості в сумі завищення
вартості виконаних робіт та стягнути в
порядку визначеному чинним
законодавством з ПП «Юніті-С» 3 300 грн.

Позивач вважає, що Відповідач набув
грошові кошти ПАТ «ДПЗКУ», які було
оплачено останнім у результаті
завищеної вартості фактично виконаних
будівельних робіт без достатньої
правової підстави.

Правовою підставою для стягнення
названої суми позивач вказав статтю 1212
Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати у тому числі з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать, внаслідок
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок іншої особи без достатніх на
те підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Однією з умов виникнення зобов'язань
внаслідок безпідставного набуття
майна є відсутність достатньої
правової підстави для збереження майна
однією особою за рахунок іншої особи.

Взаємовідносини сторін було
врегульовано укладеним сторонами у
справі Договором №186 від 26 жовтня 2012
року. У Договорі сторони визначили
вартість робіт (пункт 3.1.). Роботи були
оплачені позивачем згідно умов
вказаного Договору, що позивачем не
оспорюється.

В силу ст. 627 Цивільного кодексу України
та відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Частиною 3 статті 189 Господарського
кодексу України визначено, що суб'єкти
господарювання можуть використовувати
у господарській діяльності вільні
ціни, державні фіксовані ціни та
регульовані ціни - граничні рівні цін
або граничні відхилення від державних
фіксованих цін. Ціна є істотною умовою
господарського договору (ч. 2 ст. 189
Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.632 Цивільного
кодексу України зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

При цьому, умовами Договору не
передбачено зміни ціни в
односторонньому порядку, лише за
взаємною згодою (пункт 3.4.). Законом
також не передбачено зміни в
односторонньому порядку ціни договору.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач звертався до
відповідача з ініціативою внести зміни
до Договору щодо зміни вартості робіт в
порядку, передбаченому статтею 188
Господарського кодексу України. У
зв»язку з тим, що зміни відносно
вартості робіт до договору не
вносилися, позивач зобов»язаний
сплачувати визначену у договорі
вартість.

Таким чином, позивачем перераховані
кошти відповідачеві на підставі
вищевказаного Договору, які відповідно
до ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідач набув майно (гроші) за
існування достатніх правових підстав -
укладеного договору, у спосіб, що не
суперечить цивільному законодавству
та за виконані для позивача роботи.

Суду не подано доказів невідповідності
Договору чинному законодавству, акти
приймання виконаних робіт підписані
повноважними представниками сторін
без зауважень. Тобто, є і були в
наявності встановлені законодавством
документи, на підставі та на виконання
яких було перераховано відповідачу
кошти.

Суд вважає, що акт перевірки (ревізії)
може бути підставою для вчинення
відповідних процесуальних дій
посадовими особами (зокрема -
пред'явлення відповідного позову до
суду) щодо порушника, однак не
позбавляє відповідну особу
процесуального обов'язку доводити свої
вимоги належними та допустимими
доказами. Названий акт ревізії є
окремою процесуальною дією
уповноваженого органу, який фактично
не є стороною укладених договорів, а
тому, наслідки цієї дії не можуть
застосовуватися до договірних
правовідносин, які виникли та існували
між позивачем і відповідачем.

Акт ревізії є одним із доказів та
оцінюється судом у сукупності з іншими
доказами з урахуванням приписів ст. 43
ГПК України, відповідно до якої
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідальність за можливе порушення
відповідачем у цій справі (завищення
вартості виконаних робіт), може настати
за наявності рішення відповідного
компетентного органу з цього питання,
оскільки згідно чинного законодавства
вона є індивідуальною для особи
порушника. У зв'язку з цим акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача, яким встановлено завищення
вартості виконаних робіт, автоматично
не зумовлює настання
господарсько-правової
відповідальності відповідача з
підстав, передбачених ст. 218 ГК України.

Господарсько-правова
відповідальність, яка може
застосовуватись до позивача є
індивідуальною та не має жодного
відношення до правовідносин сторін,
які склались на підставі укладеного
між ними договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд не бере до уваги доводи позивача,
оскільки вони є необґрунтованими.
Інших належних доказів на
підтвердження своїх доводів та
заперечень, викладених в позові,
позивачем не було надано.

З огляду на викладене, позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду.

Суддя
В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 25 червня
2014 року.

Суддя
В.В. Потапенко