донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

02.07.2014 р. справа №905/7163/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Чернота Л.Ф.суддівБойченка
К.І., Діброви Г.І.від позивача:не
з"явивсявід відповідача:Кулініч О.О. -
за дов. №54/14 від 29.01.2014р. Розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Маріупольський морський
торговельний порт" м.Маріуполь
Донецької областіна рішення
господарського суду Донецької
областівід27.03.2014 рокуу справі№905/7163/13
(Суддя Нестеренко Ю.С.)за
позовомДержавного підприємства
"Маріупольський морський торговельний
порт" м.Маріуполь Донецької областідо
відповідачаТовариства з обмеженою
відповідальністю "Метінвест-Шіппінг"
м.Донецьк про визнання розміру внесків
сторін за договором від 04.07.2006р. №27-7/06/477
у такому порядку: ДП "Маріупольський
морський торговельний порт" - 79,36%; ТОВ
"Метінвест-Шіппінг" - 20,64% та зобов`язати
ТОВ "Метінвест-Шіппінг" внести зміни до
договору від 04.07.2006р. №27-7/06/477 шляхом
підписання договору про внесення змін
№11 у редакції ДП "Маріупольський
морський торговельний порт" ВСТАНОВИВ:

У 2013 році Державне підприємство
"Маріупольський морський торговельний
порт" м.Маріуполь звернулося до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Метінвест-Шіппінг" м.Донецьк про
визнання розміру внесків сторін за
договором від 04.07.2006р. №27-7/06/477 у такому
порядку: ДП "Маріупольський морський
торговельний порт" - 79,36%; ТОВ
"Метінвест-Шіппінг" - 20,64% та зобов`язати
ТОВ "Метінвест-Шіппінг" внести зміни до
договору від 04.07.2006р. №27-7/06/477 шляхом
підписання договору про внесення змін
№11 у редакції ДП "Маріупольський
морський торговельний порт.

Позивач звернувся до господарського
суду із заявою №18/525 від 17.12.2013р., якою
уточнив позовні вимоги, а саме: просив
змінити правовідношення шляхом
визнання розміру внесків сторін за
договором від 04.07.2006р. №27-7/06/477 з червня
2013 року у такому порядку: Державне
підприємство "Маріупольський морський
торговельний порт" - 79,36%; Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Метінвест-Шіппінг" - 20,64% та зобов'язати
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метінвест-Шіппінг"
внести зміни до договору від 04.07.2006року
№27-7/06/477 шляхом підписання договору про
внесення змін №11 у редакції державного
підприємства "Маріупольський морський
торговельний порт", встановивши, що
умови останнього застосовуються до
відносин між сторонами з червня 2013р.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 27.03.2014р. у
задоволенні позовних вимог Державного
підприємства "Маріупольський морський
торговельний порт" м.Маріуполь
відмовлено у повному обсязі.

Позивач, Державне підприємство
"Маріупольський морський торговельний
порт" м.Маріуполь з прийнятим рішенням
не згоден, вважає його прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Тому він
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить Донецький апеляційний
господарський суд рішення
господарського суду Донецької області
від 27.03.2014 р. скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги. Представник позивача до
судового засідання не з"явився, про час
і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, своїми
процесуальними правами, передбаченими
ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України не скористався,
причини неявки не пояснив, ніяких
клопотань з цього приводу судовій
колегії не надав, явка сторін ухвалою
суду не була визнана обов»язковою, а
неявка без поважних причин у судове
засідання представників сторін не
тягне за собою перенесення розгляду
справи на інші строки, тому справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами, а повний текст постанови
направляється учасникам процесу в
установленому порядку.

Відповідач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метінвест-Шіппінг"
м.Донецьк надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
рішення господарського суду - без змін.
Також від відповідача через канцелярію
суду надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.
Представник відповідача у судовому
засіданні не наполягав на зазначеному
клопотанні, тому колегія суддів
відмовляє у задоволенні клопотання.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, на підставі встановлених
фактичних обставин, переглядає
матеріали господарської справи та
викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді справи
норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи та
надання сторонам можливості здійснити
захист своїх прав.

Заслухавши доводи представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального права, колегія
суддів Донецького апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення господарського
суду відповідає вимогам чинного
законодавства України, з огляду на
наступне. .

Як вбачається з матеріалів справи,
04.07.2006 року між ДП "Маріупольський
морський торговельний порт" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Скіф-Шіппінг" було
укладено Договір №27-7/06/477 про спільну
діяльність.

Сторони зобов'язуються для досягнення
спільної господарської мети діяти
при здійсненні
вантажно-розвантажувальних робіт
метало вантажів (навантажування та
розвантажування з одного виду
транспорту на інший), робіт по
зберіганню, упаковці, обв"язці,
кріпленню вантажів, перед вантажній
підготовці і т.і. на виробничій
території 10-го причалу "Порту" (згідно з
прикладеною викопіровкою - Додаток №1),
а також при: - маркетинговій діяльності,
спрямованій на залучення додаткових
вантажопотоків та інвестицій до порту,
- транспортно-експедиційних операціях,
- комплексному обслуговуванню суден, -
розробки і впровадженні нових
технологій, у порядку та на умовах,
закріплених у даному договорі, з метою
підвищення рівня ефективності
вантажно-розвантажувальних робіт та
одержання прибутку. Метою договору є
доведення річного вантажообігу на
виробничій території 10-го причалу
"Порту" до 1800000 тонн металовантажів на
рік. При цьому загальний обсяг
металовантажів, залучених
Підприємством у порт повинен бути не
менш аніж 3000000 тонн на рік. Спільна
діяльність за цим договором
здійснюється без об"єднання вкладів
Сторін. (п.1.1 Договору).

Порт і Підприємство з метою
здійснення спільної діяльності,
передбаченою цим Договором,
передають в спільну діяльність
майно, розмір, склад, строки передачі
та вартість якого зазначені у
Додатках №2 та №3 які є невід"ємною
частиною цього договору. Розмір
внесків (вкладів) за Договором
складає: Порт - 65%, Підприємство - 35%. (п.4.1,
п.4.2 Договору).

Вартість майна сторін визначається
незалежною оцінкою відповідно до
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" та чинної
методики оцінки вартості майна у
порядку, встановленому Фондом
державного майна України. Визначена в
такий спосіб вартість майна
використовується тільки для
визначення долі внеску Сторін у
спільну діяльність. При зміні розмірів
вкладів сторін укладається додаткова
угода, яка після взяття її на облік
податковим органом у порядку, згідно
чинного законодавства, є невід'ємною
частиною цього договору. (п.4.5, п.4.7
Договору).

Згідно до п 5.1. Договору прибуток,
одержаний учасниками Договору в
результаті їх спільної діяльності
розподіляється пропорційно вартості
вкладів учасників: Порт - 65%,
Підприємство - 35%.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що
зазначений у п.5.1 даного Договору
порядок розподілу прибутку
обов"язково коригується з урахуванням
зміни внесків сторін. Коригування
оформляється підписанням додаткових
угод, які є невід"ємною частиною
цього договору.

Відповідно до п.9.2. Договору внески
сторін (вклади) можуть бути збільшені
за рахунок додаткових внесків за
взаємною згодою сторін. У випадку
якщо додатковий внесок зроблений за
рахунок майна (майном), то сума внеску
оцінюється шляхом незалежної
експертної оцінки, відповідно до
законодавства України. Одночасно з
внесенням додаткових внесків Сторони
вносять відповідні зміни до цього
Договору та при необхідності, до
Додатків до нього підписують
додаткову угоду, фіксуючи нове
співвідношення внесків (вкладів)
сторін в спільній діяльності.

Сторони у п.12.1, п. 12.3 Договору
встановили, що даний договір може бути
доповнений або змінений за згодою
сторін з оформленням письмового
доповнення до договору, що буде
невід'ємною частиною цього договору.
Усі зміни, доповнення, додатки та
додаткові угоди до даного Договору, які
підписуються сторонами і є його
невід'ємною частиною, повинні бути
узгоджені із органом, уповноваженим
управляти відповідним державним
майном.

Цей Договір набирає чинності з
моменту його підписання і діє до 01.06.2016
року.

Договір підписаний та скріплений
печатками сторін.

Додатками №2 та №3 сторони погодили
перелік і вартість внесків Порту та
Підприємства у спільну діяльність,
зазначені додатки, Договором про
внесення змін №2 від 11.07.2008р. втратили
чинність та цим договором доповнено
Договір про спільну діяльність
додатками №2-а та 3-а.

Окрім того, Договором про внесення
змін №3 від 11.07.2008р. до Договору про
спільну діяльність сторони внесли
зміни до п.4.2 та п. 5.1. Договору а саме:
розмір внесків (вкладів) сторін за
договором складає: порт - 67,93%,
підприємство - 32,07%. Прибуток, одержаний
учасниками договору в результаті
спільної діяльності, розподіляється
пропорційно вартості вкладів
учасників: порт - 67,93%, підприємство -
32,07%.

Також Договором від 09.08.2012р. про
внесення змін в Договір про спільну
діяльність, у зв"язку зі зміною
найменування ТОВ "Скіф-Шіппінг" на ТОВ
"Метінвест-Шіппінг" сторони внесли
відповідні у преамбулу договору.

Договором про внесення змін від
07.06.2013р. сторони у Додаток 2-а Договору
про спільну діяльність внесли
наступні зміни: виключити з Переліку
і вартості внесків порту у спільну
діяльність Причал 10, у зв"язку з чим
встановити оціночну та загальну
вартість усіх об"єктів у сумі 33782197 грн
без ПДВ. Прибуток одержаний
учасниками Договору в результаті
спільної діяльності , в подальшому
розподіляється у такому
співвідношенні: порт - 67,93%,
підприємство - 32,07%.

У подальшому позивач 18.06.2013р. направив
на адресу відповідача Договір про
внесення змін №11, згідно якого
запропонував внести зміни у Договір
про спільну діяльність, а саме
пропонував: п. 4.2 договору, викласти в
редакції: "розмір внесків (вкладів)
сторін за договором складає: порт - 79,36%,
підприємство - 20,64%"; п. 5.1 Договору
викласти в редакції: "прибуток,
одержаний учасниками Договору в
результаті спільної діяльності,
розподіляється пропорційно вартості
вкладів учасників: порт - 79,36%,
підприємство - 20,64%".

Внесення відповідних змін у Договір
позивач обґрунтовував п.6 Прикінцевих
положень Закону України "Про морські
порти України", ст. 7 ЗУ "Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні",
розпорядженням КМУ від 04.03.12р. №133-р "Про
погодження пропозиції щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту". Згідно
зазначених норм законодавства ним було
проведено переоцінку основних засобів
та нематеріальних активів, у зв"язку
з чим загальна вартість майна Порту
стала складати 87224426 грн., що є
підставою для внесення відповідних
змін у Договір.

Відповідач листом №25/06/40 від 25.06.13р. не
погодився із пропозицією позивача, у
зв»язку з чим позивач звернувся до
суду із позовом про визнання розміру
внесків сторін за договором від 04.07.2006р.
№27-7/06/477 з червня 2013 року у такому
порядку: ДП "Маріупольський морський
торговельний порт" - 79,36%; ТОВ
"Метінвест-Шіппінг" - 20,64% та зобов'язати
ТОВ "Метінвест-Шіппінг" внести зміни до
договору від 04.07.2006року №27-7/06/477 шляхом
підписання договору про внесення змін
№11 у редакції ДП "Маріупольський
морський торговельний порт",
встановивши, що умови останнього
застосовуються до відносин між
сторонами з червня 2013р.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу
України встановлено, що при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі: вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству;
примірного договору, рекомендованого
органом управління суб'єктам
господарювання для використання при
укладенні ними договорів, коли сторони
мають право за взаємною згодою
змінювати окремі умови, передбачені
примірним договором, або доповнювати
його зміст; типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови;
договору приєднання, запропонованого
однією стороною для інших можливих
суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі
вступу в договір не мають права
наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу
України за договором про спільну
діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Статтею 1131 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір про спільну
діяльність укладається у письмовій
формі. Умови договору про спільну
діяльність, у тому числі координація
спільних дій учасників або ведення
їхніх спільних справ, правовий статус
виділеного для спільної діяльності
майна, покриття витрат та збитків
учасників, їх участь у результатах
спільних дій та інші умови
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про
окремі види спільної діяльності.

Як вбачається, позивач при зверненні з
позовом посилався на ст. 652 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу
України у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Як на підставу щодо зміни умов договору
позивач посилається на те, що ним було
проведено переоцінку основних засобів
та нематеріальних активів, що
обліковуються на балансі ДП
"Маріупольський морський торговельний
порт" та складено висновок про
вартість, згідно якого загальна
вартість майна Порту збільшилась та
стала складати 87224426 грн. Відтак є
підстави щодо для внесення
відповідних змін до Договору в частині
розміру внесків сторін.

Разом з цим при укладанні Договору
сторони у п.9.2 Договору сторони
встановили, що внески сторін (вклади)
можуть бути збільшені за рахунок
додаткових внесків за взаємною згодою
сторін та одночасно з внесенням
додаткових внесків Сторони вносять
відповідні зміни до цього Договору

У данному випадку збільшення вартості
майна Порту відбулось у зв'язку з його
переоцінкою, ані як ні за рахунок
додаткових внесків, що встановлено
Договором.

Окрім того, стаття 652 Цивільного
кодексу України встановлює, що якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно чотирьох умов, а саме 1) в
момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане; 2) зміна обставин зумовлена
причинами, які заінтересована сторона
не могла усунути після їх виникнення
при всій турботливості та обачності,
які від неї вимагалися; 3)виконання
договору порушило б співвідношення
майнових інтересів сторін і позбавило
б заінтересовану сторону того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору; 4) із суті договору або
звичаїв ділового обороту не випливає,
що ризик зміни обставин несе
заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, а за загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Як встановлено господарським судом, та
з чим погоджується колегія суддів,
позивач не довів сукупності всіх
обставин для змін умов спірного
договору та не довів наявність тих
умов, які б зумовили підстави змінити
цей договір. Зокрема позивач, вимагая
внести зміни у Договір, не довів, у
відповідності до ст. 652 ЦК України, що в
момент укладення договору він та
відповідач виходили з того, що така
зміна не настане.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що відповідно до вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
Донецької області від 27.03.2014 року у
справі №905/7163/13 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають суттєве значення для вирішення
спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права України, а
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду.

Доводи апеляційної скарги не прийняті
судовою колегією до уваги, оскільки не
підтверджені матеріалами справи та не
впливають на правомірність прийнятого
господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47
Господарського процесуального кодексу
України, судове рішення прийняте за
результатами дослідження усіх
обставин справи.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Маріупольський морський
торговельний порт" м.Маріуполь
Донецької області на рішення
господарського суду Донецької області
від 27.03.2014 року у справі №905/7163/13 -
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Донецької області
від 27.03.2014 року у справі №905/7163/13 - без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Головуючий
Л.Ф.
Чернота

Судді

К.І.Бойченко

Г.І.Діброва

Надр.5 прим: 1 - у справу;

2 - позивачу; 3 - відповідачу;

4 - ДАГС; 5- ГС Дон. обл.