ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 червня 2014 р. Справа №
903/513/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Волиньобленерго" в особі
Ковельської філії, м. Ковель

до відповідача: Житлово - будівельного
кооперативу "Весна", м. Ковель

про стягнення 8381,04грн.

Суддя Слободян П. Р.

Секретар судового засідання Коваль О.
М.

Представники :

від позивача: Сорока А. П. - юрисконсульт
(довіреність у справі)

від відповідача: Зінчук Л. М. - голова
житлово - будівельного кооперативу

Суть спору: Позивач - публічне
акціонерне товариство
"Волиньобленерго" в особі Ковельської
філії, м. Ковель звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
Житлово - будівельного кооперативу
"Весна", м. Ковель 8381,04грн.
заборгованості за спожиту
електроенергію.

До початку розгляду справи від
відповідача надійшло клопотання від
17.06.2014р., в якому останній позов визнає
частково на суму 4040,90грн.,
заборгованість за березень 2007р. по
квітень 2011р. в розмірі 4788,84грн.
знаходиться поза межами позовної
давності та просить застосувати термін
позовної давності і в цій частині в
позові відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та оцінивши їх в сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
наступне:

21.01.2005р. між ВАТ "Волиньобленерго" в
особі Ковельської філії (Постачальник)
та Житлово - будівельним кооперативом
"Весна" (Споживач) було укладено договір
№ 526-0160000 про постачання електричної
енергії (далі - договір), згідно з п.1.
якого постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача, а
споживач оплачує постачальнику
електричної енергії вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору та
додатками до договору, що є
невід'ємними частинами.

Умовами п. 2.1.2 договору передбачено,
зокрема, обов'язок постачальника
виконувати умови цього договору (п.п.
2.1.1 договору); постачати
електроенергію, як різновид товару
споживачу, зокрема, в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5, та з
урахуванням умов розділу 6 цього
договору (додаток №1 "Обсяги постачання
електричної споживачу" (п.п. 2.1.2
договору).

Пунктом 2.2. договору встановлено
обов'язок споживача, серед іншого,
виконувати умови цього договору (п.п.
2.2.1 договору); дотримуватися режиму
споживання електричної енергії згідно
з умовами розділу 5 цього договору та
режиму роботи електроустановки (п.п. 2.2.2
договору); оплачувати постачальнику
вартість електричної енергії згідно з
умовами додатків „Порядок
розрахунків" та „Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії"
(п.п.2.2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1.1. договору,
постачальник електричної енергії має
право одержувати від споживача плату
за поставлену електричну енергію за
роздрібними тарифами, розрахованими
згідно з умовами та правилами
здійснення підприємницької діяльності
з постачання електричної енергії за
врегульованим тарифом, та інші платежі,
обумовлені цим договором.

Пунктом 3.2.1 договору, зокрема,
передбачено право споживача на зміну
(корегування) договірних величин
споживання електричної енергії у
порядку, визначеному умовами розділу 5
цього договору.

Згідно п. 4.2.2. договору, за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності,
визначених згідно із вимогами розділу 5
цього договору, споживач сплачує
постачальнику двократну вартість
різниці фактично спожитої та
договірної величин. При цьому плата за
перевищення договірної величини
потужності стягується із споживачів з
приєднаною потужністю 150 кВт і більше.

Пунктом 5.1 договору, зокрема,
передбачено, що для визначення
договірних величин споживання
електричної енергії на наступний рік
споживач не пізніше 1 листопада
поточного року надає постачальнику
електричної енергії відомості про
розмір очікуваного споживання
електричної енергії (по формі додатку
"Обсяги постачання електричної енергії
споживачу"). Розмір очікуваного
споживання електричної енергії
визначається та вказується для кожної
площадки вимірювання. У разі ненадання
споживачем зазначених відомостей у
встановлений термін розмір
очікуваного споживання електричної
енергії на наступний рік
установлюється постачальником
електричної енергії за фактичними
обсягами споживання у відповідних
періодах поточного року.

Положеннями п. 5.4. договору встановлено,
що споживач має право протягом
поточного розрахункового періоду,
звернутись письмово до постачальника
електричної енергії за коригуванням
договірної величини споживання
електричної енергії.

Згідно п. 10.5. договору, цей договір
набирає чинності з дня його підписання
і укладається на строк до 31.12.2005р.
Договір вважається щорічно
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії договору жодною із сторін
не буде заявлено про припинення його
дії або перегляд його умов.

7 березня 2007 року згідно направлення на
виконання робіт з засобами
комерційного обліку було проведено
технічну перевірку точки обліку
електричної енергії в ЖКК "Весна" і
проведено заміну електролічильника в
якому була п'ятизначна шкала
лічильного механізму, а розрахунок
продовжувався по 4 значній шкалі.

Під час проведення чергової технічної
перевірки точки обліку 13.02.2013р. дане
порушення було виявлено і споживачу
був зроблений перерахунок споживання
електричної енергії за минулі періоди
в кількості 29258 кВт-год. на суму 8829,74грн.

25.03.2013р. позивачем було виставлено
рахунок за активну електроенергію №
526-0160000/03-АЕ від 25.03.2013р. на суму 8829,74грн.

Споживачем був частково оплачений
даний рахунок за активну електричну
енергію в сумі 448,70грн., а тому борг за
спожиту електричну енергію ЖКК "Весна"
за період з 12.03.2007р. по 21.03.20013р.
становить 8381,04грн.

Згідно ст. 275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, відповідач у клопотанні по
справі № 903/513/14 від 17.06.2014 року та в
судовому засіданні в позові в частині
4788,84 грн. за період з березня 2007р. по
квітень 2011р., просить відмовити
посилаючись на те, що позивачем
пропущено строк позовної давності на
звернення до суду про стягнення
заборгонованості на підставі п. 4 ст. 267
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 257 ЦК України -
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю три роки. В
силу ст.ст. 253, 261 ЦК України - перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. При цьому, перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Даний позов до суду подано 03.06.2014 року.
Таким чином строки позовної давності, у
межах, якого позивач міг звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права та інтересів за
період з березня 2007 р. по квітень 2011р.,
минув.

Згідно ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Позивачем не наведені будь-які
обставини, які б могли бути визнані
судом поважними причинами пропущення
строку позовної давності.

З огляду на викладене, у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності, у задоволені позову слід
відмовити частково.

Відповідач в клопотанні від 17.06.2014 року
та в судовому засіданні суму боргу в
сумі 4040,90 грн. згідно договору №526-0160000
від 21.01.2005 року визнав.

Заборгованість відповідача в сумі
4040,90грн. не погашена, доведена
матеріалами справи та підлягає до
стягнення.

Оскільки, спір до суду доведений з вини
відповідача витрати по сплаті судового
збору, слід віднести за рахунок
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 193, 275 Господарського
кодексу України, ст.ст. 253, 257, 561, 267, 526, 530
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово - будівельного
кооперативу "Весна", (м. Ковель, пров.
Шевченка 1/29, код 20142392) на користь
публічного акціонерного товариства
"Волиньобленерго" в особі Ковельської
філії, (м. Ковель, вул. Грушевського 56,
код 00131512) 4040,90грн. заборгованості за
спожиту електроенергію, а також
1827,00грн. судового збору.

3. В позові, в частині стягнення
заборгованості в сумі 4788,84 грн.,
відмовити.

Повний текст рішення

складено 23.06.14

Суддя
П. Р. Слободян