м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4380/14 24.06.14За позовом
Приватного акціонерного товариства
«Київ-Дніпровське міжгалузеве
залізничного транспорту»
До Публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна»
про відновлення становища, що
існувало до порушення
Колегія суддів у складі:
Головуючий суддя Спичак О.М.
Суддя Івченко А.М.
Суддя Баранов Д.О.
від позивача Вербицький Д.В. -
представник за довіреністю;
від відповідача Борейко Н.О. -
представник за довіреністю;
В судовому засіданні 24.06.2014 у
відповідності до статті 85
Господарського процессуального
кодексу України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
відповідача про зобов'язання ПАТ «Банк
Петрокоммерц - Україна» відновити
становище, що існувало до порушення
шляхом проведення відповідачем
укладання (відновлення) демонтованих
під'їзних залізничних колій № 37, № 38, №
39, стрілочних переводів № 40, № 41 та двох
стрілочних з'їздів між стрілочними
переводами 40/41 та 40/42, що до моменту
самовільного демонтажу знаходились у
залізничному маневровому районі № 4 за
поштовою адресою: м. Одеса, 21 -й км.
Старокиївської дороги, 11 та примикають
до станції Куліндорово, а також
відшкодування судових витрат.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 порушено провадження у
справі № 910/4380/14 та призначено розгляд
справи на 14.04.2014.
У зв'язку з технічними причинами,
судове засідання 14.04.2014 року не
Ухвалою суду від 14.04.2014 року розгляд
справи призначено на 12.05.2014 року.
Представник позивача до канцелярії
суду подав клопотання про долучення
доказів до матеріалів справи, яке судом
розглянуто та задоволено, а в судовому
засіданні 12.05.2014 року надав усні
пояснення по суті заявлених позовних
вимог, відповідно до яких підтримав
Представник відповідача до канцелярії
суду подав відзив на позовну заяву, а в
судовому засіданні 12.05.2014 року надав
усні пояснення по суті спору,
відповідно до яких проти задоволення
позовних вимог заперечував.
Крім того, представники сторін подали
спільне письмове клопотання про
продовження строку вирішення спору на
15 днів, яке судом розглянуто та
У зв'язку з необхідністю витребування
додаткових доказів, ухвалою суду від
12.05.2014 року розгляд справи відкладено
У судовому засіданні 02.06.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача у судовому
засіданні 02.06.2014 року надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких проти задоволення позовних вимог
заперечував та просив суд їх
Зважаючи на складість спору, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
02.06.2014 року призначено колегіальний
розгляд справи № 910/4380/14.
Керуючись статтею 4-6 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
Спичак О.М. звернувся до Голови
Господарського суду м. Києва із заявою
про визначення складу суду для
колегіального розгляду справи №
Розпорядженням Голови Господарського
суду м. Києва № б/н від 02.06.2014 року
затверджено колегію суддів в
наступному складі суддів: Спичак О.М.
(головуючий), Івченко А.М., Баранов Д.О.
Ухвалою суду від 24.06.2014 р. справа №
910/4380/14 прийнята до свого провадження
колегією суддів, розгляд справи
призначено на 24.06.2014 р.
Представник позивача в судовому
засіданні 24.06.2014 заявлений позов
підтримав, просив суд задовольнити
позовні вимоги. Вимоги мотивовані тим,
що позивач є власником основних фондів,
а саме: під'їзних залізничних колій № 37,
№ 38, № 39, № 40 та стрілочних переводів №
40, № 41, № 42 (інвентарний № 125), загальною
довжиною 1 356,4 погонних метра, які
обліковуються на балансі структурного
підрозділу позивача - Одеської філії і
знаходяться фактично у залізничному
маневровому районі № 4 за поштовою
адресою: м.Одеса, 21 -й км. Старокиївської
дороги, 11 та примикають до станції
Куліндорово. Частина вказаного майна
знаходиться на території ТОВ «Обімет».
Позивачем, під час проведення
позапланового огляду залізничних
колій, було встановлено факт демонтажу
та вивезення частини залізничних колій
та стрілочних переводів, а саме: № 37, №
38, № 39, стрілочних переводів № 40, № 41 та
двох стрілочних з'їздів між
стрілочними переводами 40/41 та 40/42. Як
зазначає позивач у позові, вказані дії
здійснювались саме відповідачем, а
вказане майно складувалось на
території ТОВ «Обімет», що суперечить
ст. ст. 317, 321 Цивільного кодексу України,
та порушує права власності позивача, що
згідно п. 4 статті 16 Цивільного кодексу
України є підставою для задоволення
Представник відповідача в судовому
засіданні 24.06.2014 проти заявлених вимог
заперечував, просив суд у задоволенні
позову відмовити. Відповідач у
письмовому відзиві на позов вказував
на те, що посадовими особами ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна» не здійснювався
демонтаж майна ПрАТ «Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту», доказів
цього позивачем не надано. Також,
відповідач наголошував на тому, що в
рамках відкритого кримінального
провадження залізнична колія та
стрілочні переводи були описані
слідчим та передані на відповідальне
зберігання представнику банку, що
встановлено в ухвалі
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 27.12.2013 в справі №
Розглянувши надані матеріали справи,
врахувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд м. Києва, -
Як зазначав позивач у позові, ВАТ
«Київ-Дніпровське МППЗТ» засноване
відповідно до наказу Міністерства
транспорту України від 30.10.2001 № 746
шляхом перетворення державного
підприємства «Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту» у відкрите
акціонерне товариство в порядку,
передбаченому Указом Президента
України від 15.06.1993 № 210 «Про
корпоратизацію підприємств».
У 2006 році згідно наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України від 26.04.2006
№ 396 проведено реорганізацію відкритих
акціонерних товариств підприємств
промислового залізничного транспорту
шляхом приєднання до ВАТ
«Київ-Дніпровське МППЗТ» та створення
на їх базі відокремлених структурних
підрозділів (філій).
Згідно передавального акту,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 31.07.2006
№ 806 та доданого до нього Переліку
майна у номенклатурі, що передається за
процедурою реорганізації шляхом
приєднання від ВАТ «Одеське МППЗТ» до
ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» станом на
17.07.2006, у власність ВАТ
«Київ-Дніпровське МППЗТ» були передані
основні фонди, в тому числі: під'їзні
залізничні колії №№ 37, 38, 39, 40 та
стрілочні переводи №№ 40, 41, 42
(інвентарний № 125), загальною довжиною
1356,4 погонних метра, які обліковуються
на балансі структурного підрозділу
позивача, а саме Одеської філії, які
знаходились у залізничному
маневровому районі № 4 за поштовою
адресою: м. Одеса, 21-й км. Старокиївської
дороги, 11 та примикають до станції
Куліндорово, а частина зазначених
залізничних колій та стрілочних
переводів знаходиться на території ТОВ
«ОБІМЕТ» за поштовою адресою: м. Одеса,
21-й км. Старокиївської дороги, 46.
У зв'язку з прийняттям Закону України
«Про акціонерні товариства», наказом
Міністерства інфраструктури від 22.04.2011
№65 відкрите акціонерне товариство
«Київ-Дніпровське МППЗТ» було
перейменовано у приватне акціонерне
товариство «Київ-Дніпровське МППЗТ».
Згідно ст. 71 Статуту залізниць України
експлуатація залізничних під'їзних
колій повинна здійснюватись на основі
єдиного технологічного процесу роботи
під'їзної колії і станції примикання.
Відповідно до ст. 67 Статуту залізниць
України на кожну залізничну під'їзну
колію складається масштабний план з
нанесенням на нього розташування
вантажних фронтів і механізмів, а також
технічний паспорт, поздовжній профіль
Відповідно до п. 1.5 Правил
обслуговування залізничних під'їзних
колій, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 № 644, кожний власник під'їзної
колії повинен мати технічний паспорт,
масштабний план під'їзної колії,
поздовжній та поперечний профілі
залізничних колій і креслення штучних
споруд. У технічному паспорті та в
додатках до нього вказується
характеристика рейок, шпал, баласту,
земляного полотна, штучних споруд,
вагових приладів, пристроїв і
механізмів, призначених для
навантаження, вивантаження, очищення,
промивання і підготовки для
навантаження залізничних вагонів,
маневрових пристроїв, лебідок, споруд
локомотивного і вагонного
господарства, промислових станцій,
гірок, напівгірок, витяжних колій,
засобів СТІК і зв'язку, які
використовуються у поїзній і
маневровій роботі, та інших пристроїв і
механізмів, призначених для роботи з
вагонами і локомотивами.
Відповідно до Технічного паспорту
під'їзних залізничних колій 4-го району
Куліндоровського промвузла 94-ТЖ-2002,
під'їзні залізничні колії №№ 37, 38, 39, 40
та стрілочні переводи №№ 40, 41, 42
(інвентарний № 125) входять до складу
колій станції Куліндорово.
Позивачем, під час проведення
позапланового огляду залізничних
колій, було встановлено факт демонтажу
та вивезення частини залізничних колій
та стрілочних переводів, а саме: № 37, №
38, № 39, стрілочних переводів № 40, № 41 та
двох стрілочних з'їздів між
стрілочними переводами 40/41 та 40/42, а
- частини залізничної колії № 37, від
стрілочного переводу № 17 до воріт цеху
ТОВ «ОБІМЕТ», загальною довжиною 74,0
- частини залізничної колії № 38, від
стрілочного переводу № 42 до тупикової
призми, загальною довжиною 35,0 погонних
- частини залізничної колії № 39, від
стрілочного переводу № 41 до воріт цеху
ТОВ«ОБІМЕТ», загальною довжиною 120,0
- стрілочний залізничний з'їзд від
хвоста хрестовини стрілочного
переводу № 40 до етика рамної рейки
стрілочного переводу №41;
- стрілочний залізничний з'їзд від
хвоста хрестовини стрілочного
переводу № 40 до етика рамної рейки
стрілочного переводу № 42;
- стрілочний перевід № 40;
- стрілочний перевід № 41.
Відповідно до листа позивача від 19.12.2013
№ 5229, адресованого відповідачу,
позивач вказував на те, що за фактом
крадіжки державного майна СВ
Комінтернівського РВ ГУМВС України в
Одеській області в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за
розпочато досудове розслідування. Під
час виїзду 16.12.2013 на місце події
співробітників Одеської філії,
товариства та працівників
правоохоронних органів було з'ясовано,
що демонтоване майно з 11.12-16.12.2013
перевозилось та складувалось на
території ТОВ «Обімет» за участю
представників ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна». У зв'язку з
наведеним, позивач звертався з вимогою
щодо термінового відновлення стану
майна, що було демонтоване та
пошкоджене, шляхом монтажу під'їзних
залізничних колій на їх місце та
надання відповідних пояснень щодо
причин посягань на державне майно, яке
задіяне в технологічному процесі
Відповідач листом від 30.12.2013 №
12-12/636 повідомив позивача про те,що між
ним і ТОВ «Обімет» було укладено
кредитний договір від 21.11.2006, в
забезпечення виконання якого
позичальником було укладено договори
іпотеки і застави, за якими банку
надано в іпотеку і заставу будівлі та
обладнання, належні ТОВ «Обімет». У
зв'язку з невиконанням останнім умов
кредитного договору щодо своєчасного
повернення кредитних кошів, на
підставі судового рішення, банком було
прийнято іпотечне та заставне майно на
баланс і на даний час проводиться його
реалізація. У зв'язку з забезпеченням
цілісності майна, банком було укладено
договір про надання послуг з охорони.
Також, банку стало відомо, що на
території ТОВ «Обімет» знаходиться
майно, що належить позивачу, а саме
залізнична колія та стрілочні
переводи. З метою запобігання
розкрадання майна, було прийнято
рішення щодо його подальшого
зберігання на території ТОВ «Обімет», а
30.12.2013 вказане вище майно було описано
слідчим в рамках відкритого
кримінального провадження та передане
на відповідальне зберігання
представнику банку. Додатково
повідомлено позивача про те, що після
завершення процедури реалізації майна,
яке належить ТОВ «Обімет», відновлення
пошкодженого майна, належного
позивачу, буде здійснено за рахунок
нового власника.

Згідно з ст. 188 Цивільного кодексу
України якщо кілька речей утворюють
єдине ціле, що дає змогу
використовувати його за призначенням,
вони вважаються однією річчю (складна
річ). Правочин, вчинений щодо складної
речі, поширюється на всі її складові
частини, якщо інше не встановлено
договором.

У відповідності до ст. 317 Цивільного
кодексу України власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 Цивільного
кодексу України держава забезпечує
рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням 50
народних депутатів України щодо
офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України від 01.12.2004 N 18-рп/2004 (справа про
охоронюваний законом інтерес)
визначено, що поняття "охоронюваний
законом інтерес", що вживається в
частині першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається Господарським
Кодексом, іншими законами.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що позивач є власником
основних фондів, а саме: під'їзних
залізничних колій № 37, № 38, № 39, № 40 та
стрілочних переводів № 40, № 41, № 42
(інвентарний № 125), загальною довжиною 1
356,4 погонних метра, які обліковуються
на балансі структурного підрозділу
позивача - Одеської філії і знаходяться
фактично у залізничному маневровому
районі № 4 за поштовою адресою: м.Одеса,
21 -й км. Старокиївської дороги, 11 та
примикають до станції Куліндорово.

Як зазначав позивач у позові, він
вважає, що саме відповідачем здійснено
демонтаж та вивезення частини
залізничних колій та стрілочних
переводів, а саме: № 37, № 38, № 39,
стрілочних переводів № 40, № 41 та двох
стрілочних з'їздів між стрілочними
переводами 40/41 та 40/42, у зв'язку з чим
саме у відповідача, згідно приписів т.
ст. 317, 321 Цивільного кодексу України,
наявний обов'язок відновити становище,
що існувало до порушення відповідачем
права власності позивача на вказані
основні фонди шляхом проведення
відповідачем укладання (відновлення)
демонтованих під'їзних залізничних
колій та стрілочних переводів.

Проте, позивачем суду станом на момент
вирішення спору не надано в розумінні
ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
належних та допустимих доказів того, що
саме відповідачем - ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна» здійснювався
демонтаж майна ПрАТ «Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту», а саме: № 37,
№ 38, № 39, стрілочних переводів № 40, № 41
та двох стрілочних з'їздів між
стрілочними переводами 40/41 та 40/42, як не
надано і доказів того, що вказане майно
перебуває у володіння або користуванні
саме відповідача без належної правової
підстави, і що саме діями відповідача
порушені права та охоронювані законом
інтереси позивача щодо вказаного
майна. До того ж, жодних висновків щодо
вини посадових осіб саме відповідача у
тому, що відбувся демонтаж належного
позивачу майна - в порядку,
встановленому цивільним або
кримінальним судочинством суду також
не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відсутність законних та
обґрунтованих підстав для задоволення
позову Приватного акціонерного
товариства «Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту» про
зобов'язання ПАТ «Банк Петрокоммерц -
Україна» відновити становище, що
існувало до порушення шляхом
проведення відповідачем укладання
(відновлення) демонтованих під'їзних
залізничних колій № 37, № 38, № 39,
стрілочних переводів № 40, № 41 та двох
стрілочних з'їздів між стрілочними
переводами 40/41 та 40/42, що до моменту
самовільного демонтажу знаходились у
залізничному маневровому районі № 4 за
поштовою адресою: м. Одеса, 21 -й км.
Старокиївської дороги, 11 та примикають
до станції Куліндорово.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір за подачу позову
покладається судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.06.2014 р.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя
О.М.Спичак

Суддя
А.М.Івченко

Суддя
Д.О.Баранов