КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р. Справа№ 910/19768/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Кондес Л.О.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався та не
з'явився, про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: не викликався та не
з'явився, про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином;

від третьої особи: не викликався та не
з'явився, про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів

на рішення Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014

у справі № 910/19768/13 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Луганського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Приватного вищого навчального
закладу "Міжнародний медичний коледж"

третя особа ОСОБА_2

про стягнення 4 800,00 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.06.2014 розгляд
апеляційної скарги у справі № 910/19768/13
відкладено на 23.06.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у справі № 910/19768/13 в
позові відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що на час
укладання спірного трьох стороннього
договору № 6у/2010 від 01.09.2010 між
позивачем, відповідачем та третьою
особою діяла ліцензія серія АВ № 393631,
за якою і надавались освітні послуги
третій особі; на час укладання
спірного договору ліцензії серії АГ №
582875 не існувало, тому що вона була
видана відповідачу тільки 29.02.2012;
відповідними актами про надання та
отримання освітніх послуг
підтверджується факт надання
відповідачем освітніх послуг ОСОБА_2 та
їх отримання останньою, претензій щодо
невиконання обов'язків, відповідно до
умов договору від ОСОБА_2 відповідачу
та позивачу не надходило; переведення
ОСОБА_2 до Приватного вищого
навчального закладу "Міжнародний
коледж Святого Луки" не відбулось за
самостійним рішенням відповідача.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у справі № 910/19768/13
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права і прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник наполягає на тому, що у
відповідача не було відповідної
ліцензії, про що позивачу стало відомо
із листа Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України від 07.06.2013 №
6/1-729.

На думку скаржника, господарський суд
помилково визнав, що підставою для
надання освітньої послуги достатньо
ліцензії № 393631, виданої Виконавчим
органом Київської міської ради,
оскільки ліцензії на надання освітніх
послуг видає тільки Міністерство
освіти і науки України, а такої у
відповідача не було.

Як вважає скаржник, внаслідок того, що
учбовому закладу було анульовано
ліцензію щодо надання освітніх послуг,
заклад не мав права надавати освітні
послуги та ним було порушено п.2.1
договору щодо надання освітніх послуг
на рівні державних стандартів, тому
навчальним закладом кошти за навчання
були отримані безпідставно, оскільки
не були надані послуги відповідно до
Закону України "Про вищу освіту".

02.06.2014 відповідно до ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
28.04.2014 у справі № 910/19768/13 відповідачем
подані копії документів.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів встановила наступне.

Позивачем до суду першої інстанції
подано позов про стягнення з
відповідача безпідставно отриману
суму за договором № 6у/2010 від 01.09.2010 за
навчання ОСОБА_2 в розмірі 4 000,00 грн., у
зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за договором про навчання
інваліда № 6у/2010 від 01.09.2010, штраф в
розмірі 20% від безпідставно отриманої
суми в розмірі 800,00 грн., керуючись п.2
ст.231 ГК України, Законом України "Про
вищу освіту", Законом України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності", Законом
України "Про освіту", Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 №
1019 "Про затвердження Порядку
ліцензування діяльності з надання
освітніх послуг", Указом Президента
України "Про заходи щодо реформування
системи підготовки спеціалістів та
працевлаштуванню випускників вищих
навчальних закладів".

Як вбачається із матеріалів справи,
01.09.2010 міх сторонами та третьою особою
укладено договір № 6у/2010 про навчання
інваліда, згідно з п.п.1.1 - 1.3 якого
відповідач, за договором навчальний
заклад, зараховує на навчання ОСОБА_2,
за договором студента, згідно із
правилами прийому і бере на себе
обов'язок за рахунок коштів позивача,
за договором платника, здійснити
підготовку студента за денною формою
навчання освітньо-кваліфікаційним
рівнем - молодший спеціаліст,
спеціальністю "Медична
сестра-масажист" за відповідну плату,
яку визначає навчальний заклад;
останній забезпечує організацію
навчального процесу для підготовки
фахівця з визначеної в п.1.1
спеціальності з 01.09.2010 по 30.06.2013
навчального року; період навчання
відповідно до навчальної програми
складає 6 семестрів (з 01.09.2010 по 30.06.2013), з
яких позивач відповідно до умов цього
договору сплачує вартість навчання
студента протягом 6 семестрів (з 01.09.2010
по 30.06.2013).

Відповідно до п.9.2 договору № 6у/2010 цей
договір набирає чинності з дати його
підписання сторонами і діє протягом
2010-2013 навчальних років.

26.11.2012 та 06.12.2012 позивачем та
відповідачем складено акти про надання
та отримання освітніх послуг за №№
6у/2010, згідно із якими відповідачем на
підставі договору № 6у/2010 відповідно до
графіка навчального процесу та вимог
навчального плану надані освітні
послуги за вересень, жовтень 2012р. та за
листопад, грудень 2012р. ОСОБА_2, сума
оплати за вересень, жовтень та за
листопад, грудень, відповідно, складає
суму по 2 000,00 грн.

Позивачем за платіжними дорученнями №
1138 від 26.11.2012 та № 1228 від 07.12.2012
перераховано, відповідно, відповідачу
суми по 2 000,00 грн. за навчання ОСОБА_2,
згідно із вказаними актами № 6у/2010 та
договору № 6у/2010 від 01.09.2010.

29.04.2013 сторонами укладено додаткову
угоду про розірвання договору № 6у/2010
від 01.09.2010, згідно з п.1 якої, у зв'язку із
зарахуванням з 01.04.2013 студента ОСОБА_2
до іншого навчального закладу, сторони
прийшли до згоди припинити дію
договору № 6у/2010 від 01.09.2010 з 01.04.2013.

17.06.2013 на адресу позивача надійшов лист
Департаменту наукової діяльності та
ліцензування Міністерства освіти та
науки, молоді та спорту України від
07.06.13 за № 6/1-729 "Про надання інформації",
у якому повідомлено, що на підставі
рішень Державної акредитаційної
комісії ліцензія на здійснення
освітніх послуг зі спеціальностей 5.11002
(5.12010102) "Сестринська справа", 5.110109
(5.12010104) "Стоматологія ортопедична" за
денною формою навчання у Приватному
вищому навчальному закладі
"Міжнародний медичний коледж"
вважається анульованою з 01.07.2012.

Позивачем пред'явлено відповідачу
претензію від 20.06.2013 № 01-6/1166-05 з
проханням повернути безпідставно
отриманих коштів у розмірі 4000,00 грн.,
посилаючись на п.6.4 договору № 6у/2010 та
анулювання, зокрема, ліцензії на
здійснення освітніх послуг зі
спеціальності "Сестринська справа".

Згідно із ст.3 Закону України від 01.06.2000
№ 1775-ІІІ "Про ліцензування певних видів
господарської діяльності" ліцензія є
єдиним документом дозвільного
характеру, який дає право на зайняття
певним видом господарської діяльності,
що відповідно до законодавства
підлягає обмеженню.

Статтею 28 (п.1) Закону України від 17.01.2002
№ 2984-ІІІ "Про вищу освіту" встановлено,
що освітня діяльність на території
України здійснюється вищими
навчальними закладами на підставі
ліцензій, які видаються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п. 5 п.2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 №
1019 "Про ліцензування діяльності з
надання освітніх послуг" ліцензуванню
підлягає діяльність з надання таких
освітніх послуг, зокрема, у сфері вищої
освіти: підготовка фахівців різних
освітньо-кваліфікаційних рівнів за
напрямами (спеціальностями), у тому
числі молодших спеціалістів у вищих
професійних училищах та центрах
професійно-технічної освіти.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відносини між
відповідачем, позивачем і третьою
особою існували відповідно до ліцензії
серії АВ № 393631, виданої відповідачу
05.03.2008 із строком дії до 29.02.2014, оскільки
згідно з п.п.2.1, 2.2 договору № 6у/2010
відповідач гарантував надання
освітньої послуги студенту за обраною
спеціальністю на рівні державних
стандартів освіти та зобов'язався
проводити навчання, зокрема, згідно з
вимогами Законів України "Про освіту",
"Про вищу освіту", а ліцензія серія АВ №
393631 від 05.03.2008 видана Головним
управлінням освіти і науки виконавчого
органу Київської міської ради
(Київська міська державна
адміністрація) на діяльність у сфері
загальної середньої освіти та у сфері
позашкільної освіти.

Зазначене відповідає п.10 Постанови
Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 №
1019 "Про ліцензування діяльності з
надання освітніх послуг", яким, поряд із
вищезазначеним, встановлено, що
ліцензування проводить -
"МОНмолодьспорт" - щодо надання послуг у
сфері професійно-технічної та вищої
освіти.

Відповідно до ст. 99 ГПК України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Враховуючи наявну у справі № 910/19768/13
копію ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.03.2012 № 2а-18244/11/2670 судом було надіслано
запити від 03.06.2014 у порядку ст. 65 ГПК
України до відповідних установ.

Як повідомлено Міністерством освіти і
науки України та Державною освітньою
установою "Навчально-методичний центр
з питань якості освіти" Міністерства
освіти і науки України листами від
16.06.2014 та від 16.06.2014 № 849-АК, відповідно,
Приватний вищий навчальний заклад
"Міжнародний медичний коледж" у період
з вересня по грудень 2012р. не отримував
ліцензії Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України на право
здійснення діяльності у сфері вищої
освіти та сертифікатів про
акредитацію, чинних у період з вересня
по грудень 2012р.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться; до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вже зазначалось, умовами п. 1.2
укладеного сторонами договору № 6у/2010
сторонами погоджено умови про те, що
відповідач забезпечує організацію
навчального процесу для підготовки
фахівця з визначеної в п. 1.1
спеціальності з 01.09.2010 по 30.06.2013
навчального року.

Відповідно до листа від 11.03.2013 № 1/11-5149,
Міністерство освіти і науки, молоді та
спорту України не заперечувало, як
виняток, проти переведення студентів
спеціальності 5.12010102 "Сестринська
справа" ПВНЗ "Міжнародний медичний
коледж" на навчання до ПВНЗ
"Міжнародний коледж Святого Луки".

До матеріалів справи надано копію
диплома молодшого спеціаліста,
виданого ОСОБА_2 Сергіївні КВ № 45824935
від 01.07.2013 та додаток до диплома про
вищу освіту КВ № 45824935.

Згідно із ліцензією № 270212, ця ліцензія
видана Міністерством освіти і науки
України Приватному вищому навчальному
закладу "Міжнародний медичний коледж"
10.04.2013, термін дії ліцензії згідно із
додатком до ліцензії - 01.07.2018.

Таким чином, відповідачем матеріалами
справи доведено виконання свого
зобов'язання за договором № 6у/2010.

Позивачем у позовній заяві
стверджується про порушення
відповідачем протягом періоду з
вересня по грудень 2012р. п. 2.1 договору №
6у/2010 щодо надання освітніх послуг на
рівні державних стандартів.

Згідно із п. 2.1 договору № 6у/2010
відповідач гарантує надання освітньої
послуги студенту за обраною
спеціальністю на рівні держаних
стандартів освіти.

Однак, згідно із розділом 1 договору №
6у/2010 "Предмет договору" поняттям:
"Освітня послуга" охоплюється весь
об'єм дій відповідача, погоджений
сторонами у п.п. 1.1-1.3 договору № 6у/2010, а
не період навчання студента протягом
вересня-грудня 2012р.

Також слід зазначити, що позивачем були
підписані акти про надання та
отримання освітніх послуг без
зауважень та позивач погодився із
відповідачем про зарахування з 01.04.2013
студентки ОСОБА_2 до іншого навчального
закладу, що вбачається із укладеної
сторонами додаткової угоди від 29.04.2013,
якою припинено дію договору № 6у/2010 від
01.09.2010 з 01.04.2013.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
підстави для твердження про
безпідставне перерахування позивачем
відповідачу вартості навчання згідно
із договором № 6у/2010.

Оскільки позивачем кошти у розмірі 4
000,00 грн. перераховані на виконання умов
договору № 6у/2010, то не можна вважати
отримання таких коштів безпідставним.

Позивачем у позовній заяві не наведено
норм чинного законодавства, які є
підставою для стягнення перерахованих
позивачем коштів на виконання договору
№ 6у/2010, чим не доведено
обґрунтованість позовних вимог.

Хоча у позовній заяві позивач і
посилається на п. 8.1 договору № 6у/2010
щодо того, що дія договору припиняється
у разі позбавлення (анулювання)
ліцензії навчального закладу,
фактично, як про це зазначалось,
сторони за згодою, додатковою угодою
від 29.04.2013 до згаданого договору,
припинили його дію, у зв'язку із
зарахуванням з 01.04.2013 студента ОСОБА_2
до іншого навчального закладу.

Також матеріалами справи не доведено
наявності підстав для застосування до
відповідача штрафу в розмірі 20% від
отриманої суми.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вбачає наявність підстав,
встановлених нормами законодавства та
матеріалами справи, для задоволення
апеляційної скарги та скасування або
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у справі № 910/19768/13
залишити без змін, апеляційну скаргу
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
без задоволення.

2. Справу № 910/19768/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Л.О. Кондес

В.І. Рябуха