КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р. Справа№ 910/7649/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Шаптали Є.Ю.

За участю представників:

від ПАТ «Укрсоцбанк»: Кучерявий Д.В. -
довіреність №08.42-186/84-3255 від 17.12.2013;

від ПАТ ВЕК «Сумигазмаш»: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш»

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 14.05.2014

у справі № 910/7649/14 (суддя Гулевець О.В.)

за заявою Публічного акціонерного
товариства Виробничо-енергетична
компанія «Сумигазмаш»

про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 25.02.2014
у третейській справі №22/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк»

до Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш»

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 по справі № 910/7649/14 в
заяві Публічного акціонерного
товариства Виробничо-енергетична
компанія «Сумигазмаш» про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 25.02.2014 у третейській справі №22/14
відмовлено, рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 25.02.2014 у
третейській справі №22/14 - залишено без
змін.

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків від 25.02.2014 при
розгляді третейської справи №22/14 не
було порушено правил виключної
підсудності справ господарського суду,
оскільки провадження у справі №5021/1878/12
про банкрутство Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» було порушено - 14.12.2012,
тобто до внесення відповідних змін до
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими до виключної
підсудності віднесено справи у
майнових спорах, передбачених пунктом 7
частини першої статті 12 Господарського
процесуального кодексу України,
розглядаються господарським судом, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, у зв'язку з чим, дані норми
Господарського процесуального кодексу
України не поширюються на спір у
третейській справі № 22/14, крім того,
вимоги до боржника ґрунтуються на
зобов'язаннях, які виникли після
порушення справи про банкрутство.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду,
Публічне акціонерне товариство
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить її
скасувати та прийняти нове рішення,
яким скасувати рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 25.02.2014
у третейській справі №22/14.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що місцевий господарський суд при
розгляді заяви про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 25.02.2014
у третейській справі №22/14 помилково
дійшов висновку про дотримання
третейським судом при розгляді справи
№22/14 правил виключної підсудності
справ господарського суду, оскільки
даний спір, в зв'язку з порушенням
справи про банкрутство Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш», підлягав розгляду судом
у провадженні якого перебуває справа
про банкрутство.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» по справі №910/7649/14
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Станіку С.Р.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 для розгляду апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» по справі №910/7649/14
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Станік С.Р., судді:
Власов Ю.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014
Публічному акціонерному товариству
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» поновлено строк на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
14.05.2014 по справі № 910/7649/14, апеляційну
скаргу прийнято до провадження та
порушено апеляційне провадження.
Розгляд справи № 910/7649/14 призначено на
18.06.2014.

18.06.2014 до Київського апеляційного
господарського суду від Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
надійшов письмовий відзив на
апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 18.06.2014 представник
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», з урахуванням поданого
18.06.2014 відзиву на апеляційну скаргу,
проти апеляційної скарги заперечував,
просив оскаржувану ухвалу залишити без
змін.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності представників
Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а ухвала місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується наявними у
справі матеріалами, 14.07.2008 між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(найменування змінено на Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»),
як кредитором, та Відкритим
акціонерним товариством
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» (найменування змінено на
Приватне акціонерне товариство
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш»), як позичальником,
укладено генеральний договір про
надання кредитних послуг №750/1-092.

Пунктом 6.1 договору, з урахуванням
додаткової угоди від 13.05.2011, сторони
погодили, що всі розбіжності щодо
укладення, виконання, зміни, визнання
недійсним повністю або частково, а
також з будь-яких інших питань, що
стосуються даного договору, становлять
предмет спору і підлягають розгляду в
Постійно діючому Третейському суді при
Асоціації українських банків за
адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 25.02.2014 по справі
№22/14, позов Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» про стягнення
заборгованості за генеральним
договором про надання кредитних послуг
№750/1-092 від 14.07.2008 - задоволено в повному
обсязі, а саме, стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» заборгованість в сумі 1 510
209,48 грн. за період з 14.12.2012 по 26.11.2013.

Також місцевим господарським судом
встановлено, що ухвалою господарського
суду Сумської області від 14.12.2012 було
порушено провадження у справі №5021/1878/12
про банкрутство Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш».

Не погоджуючись з рішенням Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 25.02.2014
по справі №22/14, Публічне акціонерне
товариство Виробничо-енергетична
компанія «Сумигазмаш» звернулось до
господарського суду міста Києва із
заявою про його скасування,
посилаючись на те, що справа № 22/14 була
не підвідомча Постійно діючому
Третейському суду при Асоціації
українських банків, оскільки
господарським судом Сумської області
було порушено провадження у справі
№5021/1878/12 про банкрутство відповідача у
третейській справі - Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш», а тому всі майнові вимоги
до боржника, у тому числі, за поточними
зобов'язаннями повинні були
розглядатись за правилами виключної
підсудності судом у провадженні якого
перебуває справа про банкрутство.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 14.05.2014 у справі №910/7649/14 в заяві
Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 25.02.2014
у третейській справі №22/14 - відмовлено,
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 25.02.2014 у третейській справі №22/14 -
залишено без змін.

Статтею 5 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Спір може бути переданий на вирішення
третейського суду до прийняття
компетентним судом рішення у спорі між
тими ж сторонами, з того ж предмета і з
тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про третейські суди» третейська угода
може бути укладена у вигляді
третейського застереження в договорі,
контракті або у вигляді окремої
письмової угоди.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про
третейські суди» третейська угода
укладається у письмовій формі.
Третейська угода вважається укладеною,
якщо вона підписана сторонами чи
укладена шляхом обміну листами,
повідомленнями по телетайпу, телеграфу
або з використанням засобів
електронного чи іншого зв'язку, що
забезпечує фіксацію такої угоди, або
шляхом направлення відзиву на позов, в
якому одна із сторін підтверджує
наявність угоди, а інша сторона проти
цього не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про третейські суди», третейські суди
в порядку, передбаченому цим Законом,
можуть розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону
третейським судам не підвідомчі справи
про відновлення платоспроможності
боржника чи визнання його банкрутом.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» рішення третейського
суду може бути оскаржене сторонами,
третіми особами, а також особами, які не
брали участь у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права і обов'язки у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ. Аналогічні
положення містяться в статті 122-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно зі ст. 122-4 Господарського
процесуального кодексу України при
розгляді справи в судовому засіданні
господарський суд встановлює
наявність або відсутність підстав для
скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 122-5 Господарського
процесуального кодексу України
рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване лише з таких
підстав: 1) справа, по якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; 2) рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди; 3) третейську угоду
визнано недійсною компетентним судом;
4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 5)
третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, що діяла на час порушення
справи про банкрутство), суддя,
прийнявши заяву про порушення справи
про банкрутство, не пізніше ніж на
п'ятий день з дня її надходження
виносить і направляє сторонам та
державному органу з питань банкрутства
ухвалу про порушення провадження у
справі про банкрутство, в якій
вказується про прийняття заяви до
розгляду, про введення процедури
розпорядження майном боржника,
призначення розпорядника майна, дату
проведення підготовчого засідання
суду, яке має відбутися не пізніше ніж
на тридцятий день з дня прийняття заяви
про порушення справи про банкрутство,
якщо інше не передбачено цим Законом,
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів.

Статтею 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, що діяла на час порушення
справи про банкрутство) визначено, що
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Пунктом 8.6. Рекомендацій Президії
Вищого господарського суду України від
04.06.2004 «Про деякі питання практики
застосування Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено, що суддя, який розглядає
справу про банкрутство, відмовляє у
прийнятті заяв поточних кредиторів з
вимогами до боржника, що ґрунтуються на
зобов'язаннях, які виникли після
порушення провадження у справі,
оскільки спори за такими вимогами
підлягають розгляду у порядку
позовного провадження. Така відмова не
позбавляє кредитора права звернутися з
позовною заявою до боржника у
загальному порядку.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», що діє з
19.01.2013, було внесено зміни до Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» та викладено
його в новій редакції.

З прийняттям Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
було внесено зміни в Господарський
процесуальний кодекс України, які
набрали чинності 19.01.2013, а саме: частину
першу статті 12 доповнено пунктами 7 і 8
такого змісту:

«7) справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником; про
сплату податків, зборів (обов'язкових
платежів); стягнення заробітної плати;
поновлення на роботі посадових та
службових осіб боржника, а також
визнання недійсними рішень державних
органів, пов'язаних з майновими
вимогами до боржника;

8) справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство»;

статтю 16 доповнено частиною такого
змісту:

«Справи у майнових спорах,
передбачених пунктом 7 частини першої
статті 12 цього Кодексу, розглядаються
господарським судом, у провадженні
якого перебуває справа про
банкрутство».

Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
у вказаній редакції, положення цього
Закону застосовуються господарськими
судами під час розгляду справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання чинності цим
Законом.

Пунктом 40 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/606/2013
від 28.03.2013 «Про Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено, що положення Закону
застосовуються господарськими судами
у розгляді справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013.

З огляду на викладене, колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановлено, що
умовами укладеного між Публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»
та Публічним акціонерним товариством
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» генерального договору
про надання кредитних послуг №750/1-092
від 14.07.2008, з урахуванням додаткової
угоди від 13.05.2011, сторони погодили, що
всі розбіжності щодо укладення,
виконання, зміни, визнання недійсним
повністю або частково, а також з
будь-яких інших питань, що стосуються
даного договору, становлять предмет
спору і підлягають розгляду в Постійно
діючому Третейському суді при
Асоціації українських банків за
адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15
(п. 6.1).

Тобто, викладеним в п. 6.1 договору,
третейським застереженням сторони
погодили, що розгляд спору, який може
виникнути між ними у зв'язку з
виконанням договору №750/1-092 від 14.07.2008
здійснюється у Постійно діючому
Третейському суді при Асоціації
українських банків.

В зв'язку з чим, спір, який виник між
сторонами при виконанні договору
№750/1-092 від 14.07.2008, зокрема щодо
стягнення з Публічного акціонерного
товариства Виробничо-енергетична
компанія «Сумигазмаш» заборгованості
за вказаним договором було розглянуто
у Постійно діючому Третейському суді
при Асоціації українських банків та
рішенням третейського суду від 25.02.2014
по справі №22/14, позов Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» про стягнення
заборгованості задоволено в повному
обсязі, а саме, стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» заборгованість по
договору кредиту в сумі 1 510 209,48 грн. за
період з 14.12.2012 по 26.11.2013.

Також колегією суддів Київського
апеляційного господарського суду
встановлено, що ухвалою Господарського
суду Сумської області від 14.12.2012 було
порушено провадження у справі №5021/1878/12
про банкрутство відповідача у
третейській справі - ПАТ
"Виробничо-енергетична компанія
"Сумигазмаш".

З огляду на викладене та враховуючи те,
що Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк» було заявлено вимоги до
Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за період з 14.12.2012 по 26.11.2013, а
господарським судом Сумської області
порушено провадження у справі №5021/1878/12
про банкрутство Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» - 14.12.2012, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
заявлені Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк» вимоги
ґрунтуються на зобов'язаннях, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство, а тому є
поточними вимогами і підлягають
розгляду в позовному провадженні.

Також враховуючи те, що провадження у
справі №5021/1878/12 про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» було порушено - 14.12.2012,
тобто до внесення відповідних змін до
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими до виключної
підсудності віднесено справи у
майнових спорах, передбачених пунктом 7
частини першої статті 12 Господарського
процесуального кодексу України,
розглядаються господарським судом, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що дані норми
Господарського процесуального кодексу
України не поширюються на спір у
третейській справі № 22/14, що був
вирішений Постійно діючим Третейським
судом при Асоціації українських
банків, а тому спір між сторонами було
вирішено третейським судом з
дотриманням вимог законодавства, без
порушення правил виключної
підсудності.

Водночас, колегія суддів зазначає, що з
огляду на положення Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, що діяла на час порушення
справи про банкрутство), кредитори за
поточними вимогами до боржника можуть
заявляти про стягнення заборгованості
в позовному провадженні, а дія
мораторію відповідно до вказаного
Закону України не поширюється на
поточні вимоги.

Таким чином, доводи апелянти про те, що
даний спір підлягав розгляду в
господарському суді в межах справи
№5021/1878/12 про банкрутство Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» визнаються колегією
суддів безпідставними.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що доводи апелянта,
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують висновків господарського
суду першої інстанції, викладених в
оскаржуваній ухвалі, господарський суд
першої інстанції під час вирішення
спору вірно встановив фактичні
обставини справи, належним чином
дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, а тому, ухвала
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
Виробничо-енергетична компанія
«Сумигазмаш» на ухвалу господарського
суду міста Києва від господарського
суду міста Києва від 14.05.2014 у справі №
910/7649/14 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 у справі № 910/7649/14 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/7649/14 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття. Постанову
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у порядку
та строки, передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
Ю.Л. Власов

Є.Ю. Шаптала