КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р. Справа№ 910/20770/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі

судового засідання:
Сауляку О.О.

за участі представників

сторін

від позивача Кучкова
Ю.В. - дов. Від 30.12.2013 р.

№ 91/2013/12/30-3;

відповідача-1 не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду

справи
повідомлений належним чином;

відповідача-2 Бобик О.В. -
дов. від 20.05.2014 рр. б/н

розглянувши матеріали

апеляційних скарг

1) Товариства
з обмеженою відповідальністю

«Єврофудз»

2) Товариства
з обмеженою відповідальністю

«Меркурій-11»

на рішення
Господарського суду міста Києва від
27.02.2014 р.

у справі № 910/20770/13
(суддя: Полякова К.В.)

за позовом Публичного
акціонерного товариства «Київенерго»

до відповідача-1 Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Єврофудз»

відповідача-2 Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Меркурій-11»

про стягнення
заборгованості за самовільно

спожиту
електроенергію у розмірі 20 777,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" (надалі - Позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Єврофудз"
(надалі - Відповідач-1) про стягнення
грошових сум у розмірі 20 777,95 грн. на
підставі ст.ст. 1212 та 1213 ЦК України.

Свої позовні вимоги Позивачем було
обґрунтовано виникненням у
Відповідача-1 заборгованості у розмірі
20777, 95 грн. за спожиту електричну
енергію не обліковану внаслідок
порушення останнім Правил
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ), а саме: самовільним
підключенням електроустановок
струмоприймачів без дозволу або без
укладання відповідного договору,
розташованих за адресою: м. Київ вул.
Хрещатик, 17, про що позивачем складено
Акт № 14010 від 18.10.2012 про порушення
споживачем ПКЕЕ.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 № 910/20770/13 порушено
провадження за вищезазначеним позовом
та призначено справу до розгляду.

13.02.2014 р. представником позивача подано
Заяву про залучення до участі у справі
ТОВ «Меркурій-11» у якості відповідача-2
та клопотання щодо задоволення своїх
позовних вимог шляхом стягнення з ТОВ
«Єврофудз» - 14 929,27 грн., та 5 848,58
грн. з ТОВ «Меркурій-11».

Суд першої інстанції розглянув Заяву
Позивача та задовольнив її шляхом
залучення до справи Відповідача-2 ТОВ
«Меркурій-11». Позовні вимоги були
розглянуті судом першої інстанції, які
визначено Позивачем за Заявою від
13.02.2014 р.(а.с. 123).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014р. №
910/20770/13 позовні вимоги задоволено у
повному обсязі.

Відповідач-1 та Відповідач-2, не
погоджуючись з Рішенням суду першої
інстанції, звернулися з відповідними
скаргами до Київського апеляційного
господарського суду, у яких просили
скасувати судове рішення у даній
справі, та прийняти нове про відмову у
позовних вимогах. У доводах
апеляційного оскарження Відповіда-1
повторює заперечення, які були ним
викладені у своєму Відзиві на позовну
заяву, а Відповідач-2 в свою чергу
наполягає на тому, що він не був
своєчасно та належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом першої інстанції та, як
наслідок, був позбавлений можливості
на захист своїх прав та інтересів, а
також, що жодної господарської
діяльності на території тимчасової
споруди за адресою м. Київ, вул.
Хрещатик, 17 ним не здійснювалось.

У своєму Відзиві на апеляційні скарги
Позивач ПАТ «Київенерго» заперечив
проти доводів апеляційного оскарження,
вважає їх безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню, просить
Рішення Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014 р. у даній справі
залишити без змін, апеляційні скарги
без задоволення.

Ухвалою КАГС від 04.04.2014 р. № 910/20770/13
апеляційні скарги Відповідача-1 ТОВ
«Єврофудз» та Відповідача-2 ТОВ
«Меркурій-11» було прийнято до
апеляційного провадження.

У останнє судове засідання від 16.06.2014р.
представник відповідача-1 не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка сторін від 04.06.2014, яка
залучена до матеріалів справи (а.с. 203).

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційних
скарг, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представників Позивача та
Відповідача-2, дійшла висновку
апеляційні скарги Відповідача-1 та
Відповідача-2 залишити без задоволення,
Рішення Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014 р. у даній справі
залишити без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи
Акціонерна енергопостачальна компанія
«Київенерго» у відповідності до вимог
та положень Закону України «Про
акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008
року перейменована у Публічне
акціонерне товариство «Київенерго»,
яке є позивачем по даній справі.
Позивач здійснює свою діяльність на
підставі Статуту, затвердженого
Загальними зборами Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
та зареєстрованого Печерською РДА в
місті Києві 26.01.2012 року. Предметом
діяльності ПАТ «Київенерго», зокрема, є
постачання електричної енергії за
регульованими та нерегульованими
тарифами (пп. 2.2 Статуту). Основними
видами діяльності позивача є
виробництво електроенергії,
розподілення та постачання
електроенергії, постачання пари та
гарячої води, що підтверджується
Довідкою АБ № 152345 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику», споживання
енергії можливе на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно технічних документів
та Договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1. Правил користування
електричною енергією, затверджених
Постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 року № 28, договір на
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Крім того, відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ
визначено, що у разі виявлення під час
контрольного огляду або технічної
перевірки уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень ПКЕЕ або умов
договору на місці виявлення порушення
у присутності представника споживача
оформляється Акт порушень ПКЕЕ.

Як вбачається із матеріалів справи,
уповноваженими представниками ПАТ
«Київенерго» зафіксовано порушення
ПКЕЕ Товариством з обмеженою
відповідальністю «Єврофудз», а саме -
самовільне підключення
електроустановок струмоприймачів (без
дозволу або без укладання договору про
постачання електричної енергії) за
адресою: вул. Хрещатик, 17 про що
складено Акт порушень ПКЕЕ № 14010 від
18.10.2012 року(а. с. 10). Вказаним Актом
встановлено, що споживач при
користуванні електричною енергією
порушив пп. 1.3, 5.1, 6.40 ПКЕЕ.

Статтею 27 ЗУ «Про електроенергетику»
визначає відповідальність за
порушення законодавства про
електроенергетику. Зокрема, до
правопорушень в електроенергетиці
відносять: крадіжку електричної і
теплової енергії та самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 6.42 ПКЕЕ на підставі
Актів уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення ПКЕЕ визначаються
обсяг недорахованої електричної
енергії та сума завданих споживачем
збитків. Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу, разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недорахованої електричної енергії
та/або збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідності до вищезазначених вимог
ПКЕЕ, відбулось засідання комісії з
розгляду Акту про порушення вимог ПКЕЕ
№ 14010 від 18.10.2012, що супроводжувалось
веденням Протоколу № 327 від 26.10.2012 (а. с.
11).

За наслідками засідання вказаної
комісії прийнято Рішення про
проведення нарахування за Актом,
згідно з п. 2.6 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією,
затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006
№ 562, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Розрахунок обсягів та вартості
спожитої без обліку електричної
енергії здійснено Позивачем за період
з 06.06.2012 по 18.10.2012 року. Початком періоду
розрахунку обсягів та, відповідно,
вартості електричної енергії
визначено 06.06.2012, тобто з дня наступного
після дати складання попереднього Акту
порушень № 12791 від 05.06.2012, копія якого
міститься у матеріалах справи (а. с. 12).

Цінним листом від 21.11.2012 р. № 030/31-1-42 з
описом вкладення на юридичну адресу
ТОВ «Єврофудз» направлено копію Акту №
14010 від 18.10.2012, Протокол засідань
комісії з розгляду Актів від 26.10.2012 р.,
розрахунок суми заборгованості, а
також рахунок-фактуру до сплати
нарахування на підставі Акту (а. с. 16-17,
19, 20).

У подальшому, 22.08.2013 р. позивачем
направлено Лист-повідомлення ТОВ
«Єврофудз», у якому останнього
повідомили про засідання комісії з
розгляду актів порушення, на якому буде
розглянуто Акт порушень № 14010 від 18.10.2012
р. та яке відбудеться 19.09.2013 о 13-00 год.

Вказаний Лист отриманий Відповідачем-1
28.08.2013 р., що підтверджується наявною у
матеріалах справи копією поштового
повідомлення з відміткою про вручення
поштового відправлення. Однак, ТОВ
«Єврофудз» не направив свого
представника для участі у засіданні
комісії, про що зазначено у Протоколі
комісії (а.с. 11).

За наслідками засідання комісії, яке
супроводжувалось веденням Протоколу №
1015 від 19.09.2013 р., та на якому перевірено
правомірність складання Акту порушень,
обсягу та вартості електроенергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем ПКЕЕ, прийнято Рішення та
складено рахунок № 93002201/10акт14010 для
сплати 20 777,95 грн. вартості спожитої без
обліку енергії (а. с. 26).

Відповідний цінний лист № 030/31/1-6669 від
24.09.2013 р., до якого додано
рахунок-фактуру на суму 20 777,95 грн.,
розрахунок та копія Протоколу № 1015 від
19.09.2013 р., направлений на адресу ТОВ
«Єврофудз» (а. с.29). Із наявної у
матеріалах справи копії поштового
повідомлення з відміткою про вручення
поштового відправлення вбачається, що
зазначений лист із додатками отриманий
відповідачем- 1 27.09.2013 року.

Відповідно до п. 6.43 Правил користування
електричною енергією, споживач
зобов'язаний оплатити розрахункові
документи на недораховану електричну
енергію протягом 30 календарних днів
від дня отримання рахунка.

Відповідачем-1 Рішення комісії з
розгляду актів порушень не оскаржено,
виставлений рахунок не сплачено.

Відповідач-1 у своєму відзиві на
позовну заяву заперечував проти
позову, посилаючись на те, що йому не
було відомо про складання Акту
порушень, крім того, на підприємстві
відсутній працівник ОСОБА_7, якою
підписаний Акт порушень від споживача.
Відповідач-1 також зауважував на тому,
що між ним та ТОВ «Меркурій-11» укладено
Договір оренди № 02/11-07/2012 від 01.07.2012,
який у подальшому, а саме 05.10.2012
Додатковою угодою № 1 розірваний, а
тому ТОВ «Меркурій-11», як власник
приміщення має нести витрати за
електропостачання.

Також судом першої інстанції
встановлено, що ТОВ «Меркурій -11» 13.03.2010
отримано Дозвіл на розміщення
тимчасової споруди на тимчасове
розміщення торговельного кіоску (9,00 м.
кв.) від Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища Київської міської
Державної адміністрації (а. с. 36).

У подальшому, 01.09.2010 між ТОВ
«Меркурій-11» (Орендодавець) та ТОВ
«Єврофудз» (Орендар) укладено Договір
оренди № 0109-10. Відповідно до умов
укладеного Договору, останній діє до 2010
року.

Згодом, між тими ж сторонами укладено
Договір оренди № 02/11-07/2012 від 01.07.2012,
відповідно до якого Орендодавець надає
Орендарю у тимчасове володіння та
користування торговельний кіоск, що
розташований за адресами згідно
Додатку № 1, а Орендар приймає та
оплачує Орендодавцю орендну плату.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору
оренди № 02/11-07/2012 від 01.07.2012 об'єкт
оренди розташований за адресою м. Київ,
вул. Хрещатик, 17 (а. с. 84). На виконання
умов вказаного Договору оренди, ТОВ
«Меркурій-11» передав, а ТОВ «Єврофудз»
прийняв об'єкт оренди, про що сторонами
складений Акт приймання-передачи
об'єктів оренди від 01.07.2012р.

Як вбачається із наданих до суду
документів, 05.10.2012 Орендодавець та
Орендар дійшли згоди про розірвання
Договору оренди № 02/11-07/2012, про що
зазначено у Додатковій угоді № 1 до
Договору оренди № 02/11-07/2012 (а. с. 87).

Внаслідок розірвання Договору оренди
№ 02/11-07/2012 від 01.07.2012, ТОВ «Єврофудз»
повернув ТОВ «Меркурій-11» майно за
адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 17, про що
зазначено у відповідному Акті
приймання-передачи майна від 05.10.2012
року.

Оскільки у встановлені строки ні ТОВ
«Меркурій-11», ні ТОВ «Єврофудз» не
оплатив рахунок за самовільно спожиту
електричну енергію, ПАТ «Київенерго»
звернувся із даним позовом до
Господарського суду м. Києва,
одночасно здійснивши розрахунок у
пропорційному співвідношенні вартості
самовільно спожитої енергії до
кількості днів займання орендованого
приміщення. Отже, ПАТ «Київенерго»
просило стягнути 14 929,27 грн. з
Відповідача-1 та 5 848,58 грн. з
Відповідача-2.

За результатами розгляду заявлених
позовних вимог суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про їх
задоволення в повному обсязі, виходячі
з наведеного нижче.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно.

У разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість (ч. 2 ст.
1213 ЦК України).

Так, у межах розгляду даної справи
встановлено, що ПАТ «Київенерго» не
перебуває ні з ТОВ «Єврофудз», ні з ТОВ
«Меркурій-11» у договірних відносинах,
позивач обґрунтовано заявив позов про
стягнення з відповідачів суми боргу на
підставі статей 1212 та 1213 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Верховного суду України від
16.05.2011 (про стягнення суми спожитої
енергії) та відповідно до положень 111-28
ГПК України є обов'язковою для
застосування.

Із наявних матеріалів справи
вбачається, що власником приміщень за
адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 17 є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Меркурій-11», якому
КМДА надало Дозвіл на тимчасове
розміщення торговельного кіоску.

У порушення вимог чинного
законодавства, за вказаною вище
адресою у період з 06.06.2012 по 18.10.2012
здійснювалось споживання електричної
енергії без Дозволу та без укладеного
Договору з ПАТ «Київенерго», про що
уповноваженими представниками
позивача складений Акт порушень № 14010
від 18.10.2012 року.

Також, судом першої інстанції у межах
розгляду справи встановлено, що у
період з 01.07.2012 по 05.10.2012 приміщення
торгівельного кіоску за адресою м.
Київ, вул. Хрещатик, 17, на відповідній
правовій підставі (Договір оренди №
02/11-07/2012), перебувало у користуванні
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Єврофудз».

На підставі вищенаведеного суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позивачем правильно визначено обсяги
відповідальності кожного з
відповідачів.

Так, ТОВ «Єврофудз» відповідальне за
самовільне споживання електричної
енергії з 01.07.2012 по 05.10.2012, одночасно у
період з 06.06.2012 по 30.06.2012 та з 06.10.2012 по
18.10.2012 відповідальність за самовільно
спожиту енергію має бути покладена на
власника приміщення - ТОВ «Меркурій-11»,
яке у відповідності до положень статті
322 ЦК України зобов'язано утримувати
майно, що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Таким чином, встановивши факт
правомірного звернення до суду із
позовними вимогами до ТОВ «Єврофудз»
та ТОВ «Меркурій-11», належним чином
доведений, документально
підтверджений та не спростований
відповідачами під час розгляду справи
факт наявності заборгованості за
самовільне споживання відповідачами
електричної енергії, господарський суд
дійшов правомірного висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень Відповідача-1 проти
задоволення позовних вимог з підстав
його необізнаності про існування Акту
порушень № 14010, суд першої інстанції
визнав їх такими, що спростовуються
наявними у матеріалах справи доказами,
а саме неодноразово направленими та
отриманими ТОВ «Єврофудз»
листами-повідомленнями ПАТ
«Київенерго» (а. с. 23,24, 29,31).

З приводу відсутності працівника у ТОВ
«Єврофудз» ОСОБА_7, якою підписано Акт
порушень № 14010 від 18.10.2012, судом
зазначено, що у розумінні положень 33
ГПК України Відповідачем-1
документально не доведений вказаний
ним факт. Одночасно слід брати до уваги,
що відповідно до п. 6.41 Правил
користування електричною енергією, Акт
вважається дійсним, якщо він
підписаний не менш ніж трьома
представниками постачальника
електричної енергії, з огляду на що
заперечення відповідача1 є хибними та
необґрунтованими.

Відповідно до вимог положень ст. 101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

У зв'язку з тим, що Відповідачем-2 ТОВ
"Меркурій-11" апеляційному суду не було
надано жодних обґрунтувань
неможливості подання суду першої
інстанції документів, що підтверджують
факт укладання ним та ФО-П ОСОБА_8
Договору оренди № 05/06-10/2012 від 06.10.2012 р.,
колегія суддів, керуючись положеннями
вищезазначеної статті ГПК України
залишила клопотання Відповідача-2 про
залучення третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
отриманого КАГС 04.06.2014 р. за вх. №
09-10/2265 без задоволення.

За оцінкою колегії суддів, слід визнати
безпідставними ствердження скаржника
ТОВ "Меркурій-11" про неналежне
повідомлення його про судове засідання
суду першої інстанції від 27.02.2014, з
огяду на таке.

Ухвала Господарського суду міста Києва
від 13.02.2014 № 910/90770/13 була направлена
судом відповідачу-2 ТОВ "Меркурій-11" з
поштовим повідомленням 14.02.2014 (згідно
штампу судової канцелярії на
зворотньому боці Ухвали). До матеріалів
даної справи надійшло зворотнє поштове
повідомлення (а.с. 146) з позначкою
"повернуто за закінченням терміну
зберігання", яке спростовує
ствердження скаржника про неналежне
повідомлення його про судове засідання
від 27.02.2014, оскільки відповідно до п. 3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто, повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
ЗАКІНЧЕННЯ СТРОКУ ЗБЕРІГАННЯ
ПОШТОВОГО ВІДПРАВЛЕННЯ тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів, перевіривши обґрунтованість
доводів апеляційного оскарження за
наявними матеріалами справи, дійшла
висновку, що Господарським судом м.
Києва у повному обсязі досліджено
фактичні обставини справи, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні відносини, і тому підстав для
зміни чи скасування оскарженого
судового Рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача-1
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Єврофудз» залишити
без задоволення.

2. Апеляційну скаргу відповідача-2
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Меркурій-11»
залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду
міста Києва від 27.02.2014р.
№ 910/20770/13 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 р. №
910/20770/13 набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 р. №
910/20770/13 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
термін.

Матеріали справи № 910/20770/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

Є.Ю. Шаптала