КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р. Справа№ 5/089-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Іоннікової І.А.

при секретарі Фесенко А.В.

за участю представників

від позивача: Іванчук
Ю.А., дов. б/н від 19.05.2014р.

Деркач С.С., дов.
б/н від 19.05.2014р.

від відповідача: Турківський
Я.В., дов. б/н від 04.06.2014р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну Товариства з
обмеженою відповідальністю

„Привокзальний ринок"

на рішення
Господарського суду Київської області

від 12.02.2013 р.

у справі № 5/089-12 (суддя
Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю

„Привокзальний ринок"

до
Березанської міської ради Київської
області

про визнання права
оренди та викупу земельної

ділянки,
визнання відсутнім права, зобов'язання

вчинити певні
дії та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської
області Товариство з обмеженою
відповідальністю "Привокзальний ринок"
звернулось з позовною заявою до
Березанської міської ради Київської
області про:

- визнання за позивачем права оренди
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18, до закінчення строку
дії договору оренди земельної ділянки
від 01.12.2011р.;

- визнання за позивачем права викупу
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18;

- визнання у Березанської міської ради
Київської області відсутнім права на
передачу у користування чи у власність
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18, будь-яким іншим особам,
крім позивачу;

- зобов'язання відповідача передати
земельну ділянку загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18, у власність позивачу;

- визнання за позивачем права власності
на земельну ділянку загальною площею
1,3178 га, кадастровий номер :02:001:0117,
яка знаходиться в адміністративних
межах Березанської міської ради
Київської області за адресою: м.
Березань, вул. Привокзальна, 18.

В процесі розгляду справи від позивача
надійшла заява про зменшення та
уточнення позовних вимог від 21.01.2013р.,
якою останній в порядку ст. 22 ГПК
України зменшив розмір позовних вимог,
змінив предмет позову і просив суд
визнати за позивачем право оренди
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18 та визнати
пролонгованим договір оренди
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18, від 01.12.2011р. терміном на
один рік на тих же самих умовах.

В друге позивач подав заяву про
уточнення позовних вимог від 11.02.2013р.,
якою в порядку ст. 22 ГПК збільшив розмір
позовних вимог, змінив предмет позову
та просив суд розглянути вимоги
викладені в заяві від 21.01.2013р. та вимоги
про визнання за позивачем права
користування земельною ділянкою
загальною площею 1,3178 га, кадастровий
номер :02:001:0117, яка знаходиться в
адміністративних межах Березанської
міської ради Київської області за
адресою: м. Березань, вул. Привокзальна,
18, визнання за позивачем права на викуп
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18.

За таких обставин, в даному провадженні
суд розглядає остаточні вимоги
позивача про:

- визнання за позивачем права оренди
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18;

- визнання пролонгованим договору
оренди земельної ділянки загальною
площею 1,3178 га, кадастровий номер
:02:001:0117, яка знаходиться в
адміністративних межах Березанської
міської ради Київської області за
адресою: м. Березань, вул. Привокзальна,
18, від 01.12.2011р. терміном на один рік на
тих же самих умовах;

- визнання за позивачем права
користування земельною ділянкою
загальною площею 1,3178 га, кадастровий
номер :02:001:0117, яка знаходиться в
адміністративних межах Березанської
міської ради Київської області за
адресою: м. Березань, вул. Привокзальна,
18;

- визнання за позивачем права на викуп
земельної ділянки загальною площею 1,3178
га, кадастровий номер :02:001:0117, яка
знаходиться в адміністративних межах
Березанської міської ради Київської
області за адресою: м. Березань, вул.
Привокзальна, 18.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 12.02.2013р. у справі
№ 5/089-12 в задоволенні позову відмовлено
повністю. Скасовано вжиті судом заходи
до забезпечення позову ухвалою
Господарського суду Київської області
від 29.11.2012р.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю „Привокзальний
ринок" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Київської області від 12.02.2013р. у справі
№ 5/089-12 та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. Також в апеляційній скарзі
апелянт просить призначити судову
будівельно-технічну експертизу.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
22.03.2013р. сформовано для розгляду
апеляційної скарги склад колегії
суддів для здійснення апеляційного
провадження колегії у складі:
головуючий суддя Мартюк А.І., судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М..

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.03.2013 у справі
№ 5/089-12 у складі колегії суддів:
головуючий суддя Мартюк А.І., судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М. апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Привокзальний ринок"
прийнято до провадження та призначено
на 18.04.2013р.

В судовому засіданні 18.04.2013р. було
оголошено перерву до 22.04.2013р.,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

19.04.2013р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
відповідача надійшли даткові письмові
пояснення.

22.04.2013р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
відповідача та в якому визначив
перелік питань, які необхідно на його
думку поставити експерту.

22.04.2013р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
позивача подано клопотання про
призначення будівельно-технічної
експертизи, також визначив перелік
питань, які необхідно на його думку
поставити експерту.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013 р. у
справі № 5/089-12 призначено судову
будівельно-технічну експертизу та
зупинено провадження у справі.

22.04.2013 р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшов висновок експертів
за результатами проведення
комплексної судової
інженерно-технічної експертизи від
31.03.2014 р. № 3832/13-43/1761/14-43.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014 р. у
справі № 5/089-12 поновлено провадження у
справі та розгляд призначено на 22.05.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014 р. у
справі № 5/089-12 відкладено розгляд
справи на 05.06.2014р., в зв'язку з неявкою
представників відповідача.

04.06.2014 р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому він зазначає, що оскаржуване
рішення прийнято з дотриманням норм
чинного законодавства, тому просить
суд апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Київської області від 12.02.2013р. у
справі № 5/089-12 без змін.

05.06.2014 р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшли письмові пояснення по справі.

16.06.2014 р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшли додаткові письмові пояснення
по справі.

В судовому засіданні 05.06.2014р. було
оголошено перерву до 12.06.2014р.,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.06.2014 р. у
справі № 5/089-12 відкладено розгляд
справи на 19.06.2014р., в зв'язку з неявкою
представників позивача.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014р. у
справі № 5/089-12 було змінено склад
колегії суддів та передано справу для
здійснення апеляційного провадження
колегії у складі: головуючого судді
Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Іоннікова
І.А.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали доводи, викладені
у апеляційній скарзі, просили її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати, позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
залишити рішення суду першої інстанції
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Згідно зі ст. ст. 13, 19 Конституції
України земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією. Органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В п.12 перехідних положень Земельного
кодексу України вказано, що до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні, в
тому числі казенні підприємства,
господарські товариства, у статутних
фондах яких державі належать частки
(акції, паї), об'єкти незавершеного
будівництва та законсервовані об'єкти,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Судом встановлено, що між сторонами у
справі було укладено договір оренди
земельної ділянки від 01.12.2011р. (далі -
договір оренди), відповідно до умов
якого відповідач - орендодавець на
підставі рішення Березанської міської
ради за № 135-13-VI від 01.12.2011р. надає, а
позивач - орендар приймає у строкове
платне користування земельну ділянку
площею 1,3178 га по вул. Привокзальна, 18 в
м. Березань Київської області,
кадастровий номер :02:001:0117 під
майновим комплексом, що належить
орендарю на підставі договору
купівлі-продажу № 1 від 15.08.2001р.,
зареєстрованого
Переяслав-Хмельницьким міжміським
бюро технічної інвентаризації 24.07.2002р.
за № 278, в книзі № 2 (п. 1 договору оренди).
Згідно положень п. 8 договору оренди він
укладений до 01.12.2012р. Після закінчення
строку дії договору орендар, який
належно виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк. У цьому
разі орендар повинен не пізніше ніж за 3
місяці до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до відповідача з
клопотанням від 31.08.2012р. № 94, яким
просив продовжити дію договору оренди
на 5 років, а саме до 01.12.2017р.

Відповідач зазначене клопотання
отримав 31.08.2012р. за № 9-26-606, про що
свідчить відтиск штампу вхідної
кореспонденції відповідача на даному
клопотанні.

Відповідач своїм листом від 10.09.2012р. №
9-18-1618 повідомив позивачу, що у
відповідь на вказане клопотання
надіслав позивачу лист від 30.08.2012р. №
9-26-1563.

Листом від 30.08.2012р. № 9-26-1563 відповідач
повідомив, що Березанська міська рада
не має намірів продовжувати термін дії
договору оренди земельної ділянки по
вул. Привокзальній, 18, укладений 01.12.2011р.

Позивач під час розгляду справи в суді
першої інстанції вдруге звернувся до
відповідача з листом від 30.11.2012р. № 141, в
якому зазначав, що оскільки відповідач
питання про продовження терміну дії
договору оренди, викладене в
клопотанні від 31.08.2012р. № 94, на розгляд
сесії ради не виносив та відповідного
рішення не приймав, то вважає договір
оренди продовженим на той же строк і на
тих же умовах, а тому надіслав
відповідачу для підписання відповідні
примірники додаткового договору до
договору оренди.

Разом з тим, відповідач зазначений
додатковий договір до договору оренди
не підписав та не повернув, відповіді
на вказаний лист не надіслав.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
зазначає, що він продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди, за відсутності протягом одного
місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі та
посилаючись на приписи ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" вважає, що
відповідач порушив його переважне
право на укладення договору оренди на
новий строк, як орендаря, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору оренди.

Крім того, рішенням господарського
суду Київської області від 22.09.2011р. у
справі № 7/093-11, залишеним в силі
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.11.2011р.,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Привокзальний ринок"
задоволені повністю та зобов'язано
Березанську міську раду Київської
області розглянути на найближчій сесії
клопотання позивача від 06.12.2010р. № 9.26-877
щодо викупу земельної ділянки
загальною площею 1,3178 га з цільовим
призначенням комерційне, кадастровий
номер :02:001, яка знаходиться в
адміністративних межах Березанської
міської ради Київської області за
адресою: м. Березань, вул. Привокзальна,
18.

За результатами розгляду Березанською
міською радою Київської області
06.07.2012р. на засіданні дев'ятнадцятої
чергової сесії шостого скликання
рішення про надання дозволу на викуп
земельної ділянки площею 1,3178 га по вул.
Привокзальній, 18, на якій розташовані
об'єкти нерухомого майна, що
знаходяться у власності позивача не
прийнято.

Також, позивач посилаючись на приписи
ст. 120 Земельного кодексу України та ст.
377 Цивільного кодексу України, вважає,
що до нього, як власника об'єкту
нерухомого майна, переходить право
власності, користування на земельну
ділянку, на якій розташовані ці об'єкти,
а відповідач як орган місцевого
самоврядування зобов'язаний здійснити
оформлення зазначеного права, а не
вирішення відповідачем вказаного
питання та неприйняття відповідного
рішення, на думку позивача, порушує
його права та законні інтереси, за
захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень частини 1 статті
120 Земельного кодексу України, які
повністю кореспондуються з
положеннями ч. 1 ст. 377 Цивільного
кодексу України, до особи, яка набула
право власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Стаття 12 Земельного кодексу України
визначає повноваження сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема,
належить розпорядження землями
територіальних громад; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 16 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на дату
прийняття відповідачем оскаржуваного
рішення) громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться, зокрема, у разі:
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;
одержання земельних ділянок із земель
державної і комунальної власності в
межах норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України, що кореспондуються з
приписами ч. 2 ст. 16 Закону України "Про
оренду землі", передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного
кодексу України).

З наведених правових норм випливає, що
за відсутності рішення органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у власність або в користування
юридична особа або фізична особа не має
права використовувати земельну
ділянку державної або комунальної
форми власності.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України право оренди землі
оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
сільська, селищна, міська, районна у
місті (у разі її створення), районна,
обласна рада проводить свою роботу
сесійно. Сесія складається з пленарних
засідань ради, а також засідань
постійних комісій ради.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до виключної компетенції
сільських, селищних, міських рад
віднесено вирішення, відповідно до
закону, питань регулювання земельних
відносин, які вирішуються на
пленарному засіданні ради - сесії.

Договір оренди землі припиняється в
разі, зокрема, закінчення строку, на
який його було укладено (ч. 1 ст. 31 Закону
України "Про оренду землі").

Згідно ст. 33 Закону України "Про оренду
землі" по закінченню строку, на який
було укладено договір оренди землі,
орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із: власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі може бути оскаржено в
суді.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 2.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" від 17.05.2011р. № 6
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК
України). За відсутності рішення органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у власність або в користування
юридична особа або фізична особа не має
права використовувати земельну
ділянку державної або комунальної
форми власності.

Суб'єкт господарювання має право на
визнання за ним права на оренду
земельної ділянки лише за умов
дотримання вимог статті 124 ЗК України і
статті 16 Закону України "Про оренду
землі" (абз. 2 п. 2.9 вказаної Постанови).

Згідно абз. 2 п. 2.14 цієї ж Постанови суд
не вправі приймати рішення з питань,
віднесених до виключної компетенції
цих органів, наприклад, про надання
земельних ділянок у власність або в
користування, укладення договорів
купівлі-продажу або оренди земельних
ділянок, а також зазначати, яке
конкретно рішення повинно бути
прийнято.

Необхідною умовою укладання договору
оренди землі в силу вимог ст. 124
Земельного кодексу України та ст. 16
Закону України "Про оренду землі" є
наявність рішення відповідного органу
про надання земельної ділянки в оренду,
яке на час розгляду справи відсутнє.

Чинним законодавством, зокрема, ст. 33
Закону України "Про оренду землі" не
передбачено автоматичного поновлення
договору оренди землі державної та
комунальної власності. Реалізація
переважного права на поновлення
договору оренди земельної ділянки в
разі відсутності заперечень з боку
сторін можлива лише за наявності
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування.

Крім того, докази, які б свідчили про
прийняття радою рішення про поновлення
спірного договору оренди позивач суду
не надав.

Разом з цим, посилання позивача на
положення ст. 120 Земельного кодексу
України та 377 Цивільного кодексу
України, згідно з якими власник
нерухомого майна має право на
отримання у власність чи користування
земельну ділянку, на якій розташоване
таке нерухоме майно, як на підставу
наявності в нього права користування,
права оренди та права придбання у
власність спірної земельної ділянку є
безпідставними, позаяк положення даних
норм не звільняють власників
нерухомого майна від необхідності
дотримання вимог земельного
законодавства щодо оформлення
відповідного права чи то оренди, чи то
користування, чи придбання у власність
спірної земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку щодо відмови в задоволенні
позовних вимог повністю, враховуючи
приписи ст. 125 Земельного кодексу
України, згідно з яким право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав
та беручи до уваги відсутність
відповідного рішення органу місцевого
самоврядування щодо вирішення питання
відносно спірної земельної ділянки на
користь позивача та укладеного
договору оренди або купівлі продажу
земельної ділянки між сторонами у
справі.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
23.03.2010р. у справі № 2-31/1199-2009 та Вищого
господарського суду України, зокрема, в
постановах від 17.04.2012р. у справі №
5002-23/6238-2010, від 15.03.2012р. у справі №
9/143/2011/5003, від 07.04.2011р. у справі №
16/164-ПН-10, від 18.01.2011р. у справі № 9/55, від
25.09.2012р. у справі № 16/5026/139/2012, від 18.04.2012р.
у справі № 8/114пн/2011.

Проведеною комплексною судовою
інженерно-технічною експертизою від
31.03.2014 р. № 3832/13-43/1761/14-43 правові висновки
суду першої інстанції не спростовано.

Також, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те , що згідно договору
купівлі-продажу від 15.08.2001р. № 1 було
придбано майно, а саме: реммайстерня;
будинок на 2 кімнати; підстанція; лінія
електропередач, а не цілісний майновий
комплекс.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені скаржником в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду Київської
області від 12.02.2013р. у справі № 5/089-12
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Привокзальний ринок" залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Київської області від 12.02.2013р. у
справі № 5/089-12 - без змін.

2. Матеріали справи № 5/089-12 повернути до
Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів у встановленому законом
порядку.

Головуючий суддя
А.І. Мартюк

Судді
Л.П. Зубець

І.А. Іоннікова