ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

26.06.2014 року
Справа № 907/497/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства „Будавтодор", с. Баранинці
Ужгородський район

до Дочірнього підприємства
„Закарпатський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства „Державна
акціонерна компанія „Автомобільні
дороги України" в особі Філії
„Ужгородська ДЕД", м. Ужгород

про стягнення 21 266,71 грн. (позовні вимоги
викладено з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог),

Суддя господарського суду -Кривка В.П.

представники:

Позивача - ОСОБА_1, адвокат;

Відповідача - Пригара Л.В., довіреність
від 25.06.2014 року №06/380;

СУТЬ СПОРУ: Приватним акціонерним
товариством „Будавтодор", с. Баранинці
Ужгородський район заявлено позов до
Дочірнього підприємства
„Закарпатський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства „Державна
акціонерна компанія „Автомобільні
дороги України" в особі Філії
„Ужгородська ДЕД", м. Ужгород про
стягнення 21 266,71 грн. (позовні вимоги
викладено з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог).

Позовні вимоги було вмотивовано тим, що
на підставі видаткових накладних №60
від 17.10.2012 року та №73 від 28.11.2012 року
позивачем поставлено, а відповідачем
прийнято товар на загальну суму 35 522,48
грн., однак свої зобов'язання щодо його
оплати останнім виконано лише
частково, внаслідок чого виникла
прострочена заборгованість. Зважаючи
на це, позивач просив стягнути суму 19
522,48 грн., заборгованості за товар. Крім
цього, у зв'язку з тим, що відповідачем
було допущено прострочення виконання
грошових зобов'язань відповідно до
положень закону заявником проведено
інфляційні нарахування та трьох
відсотків річних, і просив стягнути
суму 19 522,48 грн. основного боргу, 1351,52
грн. - інфляційних нарахувань та 1392,71
грн. - 3% річних.

У ході судового розгляду від
уповноваженого представника позивача
надійшло письмове клопотання в порядку
ст. 22 ГПК України про зменшення
позовних вимог з огляду часткову
оплату відповідачем поставленого
товару після порушення провадження у
справі на загальну суму 1 000 грн. і
просить стягнути суму основного боргу
у розмірі 18 522,48 грн., 1 351,52 грн. -
інфляційних нарахувань та 1 392,71 грн. - 3%
річних. За таких обставин, суд приймає
до розгляду та розглядає зменшені
позовні вимоги.

Уповноважений представник відповідач
викладені в позові обставини та
наявність суми основного боргу
підтвердила, позовні вимоги визнає у
повному обсязі, про що подала
відповідні письмові пояснення до суду .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін,

суд встановив:

Як вбачається з долучених до справи
матеріалів позивачем було відпущено, а
відповідачем прийнято товар на
загальну суму 35 522,48 грн., що достовірно
підтверджується узгодженими сторонами
видатковою накладною №60 від 17.10.2012
року, довіреністю відповідача на
отримання товарно-матеріальних
цінностей №000942 від 17.10.2012 року та
видатковою накладною №73 від 28.11.2012 року
довіреністю відповідача на отримання
товарно-матеріальних цінностей №000972
від 26.11.2012 року. Таким чином згідно
вказаних видаткових накладних
позивачем було відпущено, а
відповідачем прийнято товар на
загальну суму 35 522,48 грн.

Між тим, за даними позивача, які
відповідачем в установленому порядку
не спростовні та не заперечені,
відповідачем проведено розрахунок за
поставлений товар лише частково, на
загальну суму 16 000 грн. (виписки банку
про надходження платежів за відпущений
товар - в матеріалах справи), внаслідок
чого в останнього утворився борг в сумі
19 522,48 грн. Вказані обставини та
наявність заявленого до стягнення
боргу також підтверджується і
проведеною сторонами звіркою
взаєморозрахунків станом на 01.04.2014р.
(узгоджений сторонами акт звірки
взаєморозрахунків - в матеріалах
справи). Між тим, під час судового
розгляду уповноважений представник
позивача позовні вимоги уточнив та
зменшив, і просить суд стягнути 18 522,48
грн. основного боргу, у зв'язку з
частковою оплатою відповідачем
заборгованості в процесі розгляду
справи судом в розмірі 1 000 грн., про що
надав відповідні підтверджуючі
документи (виписка банку про
надходження платежу за відпущений
товар - в матеріалах справи).

Таким чином, заявлена до стягнення сума
заборгованості за поставлений товар
становить 18 522,48 грн., належним чином
доведена матеріалами справи,
узгодженими сторонами видатковими
накладними, довіреностями відповідача
на отримання товарно-матеріальних
цінностей, узгодженим актом звірки
взаєморозрахунків, наявними доказами
часткової оплати та довідкою позивача
про стан заборгованості на час
вирішення спору судом, відповідачем в
установленому порядку підтверджена та
визнана.

Статтею 11 ЦК України регламентовано, що
цивільні права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права і обов'язки. Аналізуючи дійсні
обставини справи суд дійшов висновку,
що цивільні відносини сторін
характеризуються, як правовідносини з
приводу виникнення зобов'язань
внаслідок вчинення правочину
купівлі-продажу товару (ст. 655 ЦК
України). Згідно зі ст. 509 зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України від
16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та
доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу
України від 16.01.03 № 435-IV з наступними
змінами та доповненнями) господарське
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що за певних умов звичайно
ставляться.

За таких обставин, заявлені вимоги
позивача про стягнення суми основного
боргу за відпущений товар підтверджені
вищезазначеними доказами, пред'явленою
вимогою, обумовлені положеннями ст.ст.
11, 509, 526, 692 ЦК України, відповідачем у
встановленому порядку визнані, тому
порушене право позивача підлягає
захисту судом, шляхом стягнення з
відповідача на його користь 18 522,48 грн.
заборгованості за відпущений товар.

Поряд з цим, покликаючись на
положення ст. 625 ЦК України заявник
провів нарахування і вимагає
застосування відповідальності за
прострочення виконання грошового
зобов'язання в сумі 1 392,71 грн. - 3% річних
та 1 351,52 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання суми 1 392,71 грн. - 3% річних та
1 351,52 грн. інфляційних нарахувань
доведені матеріалами справи,
обумовлені Законом, розгорнутим
розрахунком (в матеріалах справи),
відповідачем в установленому порядку
не заперечені та не спростовані, тому
підлягають задоволенню повністю.

Крім цього, матеріалами справи
доведено також вимоги щодо стягнення з
відповідача судових витрат на послуги
правового характеру, що підтверджено
договором про надання правової
допомоги адвокатом від 19.05.2014 року,
узгодженим актом надання послуг,
копією свідоцтва про право на зайняття
адвокатською діяльністю
уповноваженого представника та
доказами про їх оплату в розмірі 2 000
грн., (витяг з банку -в матеріалах
справи).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір у розмірі 1 827 грн. та витрати на
оплату послуг адвоката у сумі 2 000 грн.
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 78, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
„Закарпатський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства „Державна
акціонерна компанія „Автомобільні
дороги України" в особі Філії
„Ужгородська ДЕД", м. Ужгород, вул.
Собранецька, 39 () на
користь Приватного акціонерного
товариства „Будавтодор", с.
Баранинці, вул. Об'їзна,11А Ужгородський
район () суму 21 266
(Двадцять одну тисячу двісті шістдесят
шість) грн. 71 коп., а також суму 1 827 (Одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
судового збору та 2 000 (Дві тисячі) грн.
витрати на оплату послуг адвоката.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя
В.Кривка