ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" червня 2014 р.Справа № 916/1380/14

За позовом Державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"

про стягнення 440788,51грн.

Суддя
Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Струкова К.О., довіреність
№20/7-1341 від 26.11.2013р.;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Державне
підприємство "Одеський морський
торговельний порт", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" про
стягнення суми коштів, які належать
Державному підприємству "Одеський
морський торговельний порт" на
підставі права спільної сумісної
власності(80% загальної суми прибутку
від надання в оренду нежитлових
приміщень готельного комплексу) у
розмірі 440788,51грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.04.2014р. порушено
провадження у справі №916/1380/14.

23.05.2014р. відповідач надав клопотання
(вх.ГСОО№13262/14 від 23.05.2014р.), відповідно
до якого просить відкласти розгляду
справи, у зв'язку з необхідністю
надання часу для врегулювання спору
між сторонами мирним шляхом.

Надане клопотання, судом розглянуто,
задоволено та залучено до матеріалів
справи.

За клопотанням позивача, ухвалою
господарського суду Одеської області
від 10.06.14р. строк вирішення спору по
справі №916/1380/14 було продовжено до
25.06.14р., в порядку ст.69 ГПК України.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
засідань(відповідно до Постанови
Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р., в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою(тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність(вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час та місце розгляду справи судом),
а саме, за його юридичною адресою, про
поважність причин відсутності не
повідомив, відзив на позов не надав,
своє право на захист не використав, у
зв'язку з чим справа розглядається по
наявним в ній матеріалам у порядку ст.75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

Нежитлова будівля готельного
комплексу «Одеса», розташованого за
адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6а,
знаходиться у спільній частковій
власності, а саме:

- 20/100 часток готельного комплексу є
власністю Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" на
підставі Свідоцтва про право власності
Серії ЯЯЯ за №997678, виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради 04
вересня 2007р., яке зареєстроване
Комунальним підприємством «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості» 02
квітня 2009р., номер запису: 1322 в книзі
86неж-29;

- 80/100 часток вказаного готельного
комплексу відповідно до свідоцтва про
право власності №031160, виданого
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради від 28 квітня 2004р., зареєстрованого
Комунальним підприємством «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості» 02
квітня 2009р. в книзі 31 неж-168, номер
запису 1322, належить Державному
підприємству "Одеський морський порт"
на праві державної власності.

ДП "Одеський морський торговельний
порт" є державним унітарним
підприємством і діє як державне
комерційне підприємство, засноване на
державній власності. Майно ДП "Одеський
морський торговельний порт" є
державною власністю і належить йому на
праві господарського відання,
здійснюючи яке ДП "Одеський морський
торговельний порт" володіє,
користується та розпоряджається
закріпленим за ним майном на свій
розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які
дії, які не суперечать чинному
законодавству, актам уповноваженого
органу управління та статуту
підприємства.

Згідно до п.п. 11, 32, ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про управління об'єктами
державної власності» здійснення
контролю за ефективним використанням
та збереженням об'єктів державної
власності, організація контролю за
використанням державного майна
відноситься безпосередньо до органів
управління державним майном, тобто до
компетенції Міністерства
інфраструктури України, отже у ДП
"Одеський морський торговельний порт"
80/100 вищезазначеного готельного
комплексу знаходяться, відповідно, на
праві повного господарського відання.

Готельний комплекс за адресою вул.
Приморська, 6, м. Одеса є спільною
частковою власністю ДП "Одеський
морський торговельний порт" та
Товариства з обмежено
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА", у якій
частки співвласників не можливо
виділити у натурі згідно з висновком за
№8706 Одеського НДІСЕ від 28.10.2004р.

20.03.2002р. між ДП "Одеський морський
торговельний порт"(Порт) та ТОВ
„Цезар"(правонаступником якого є ТОВ
"ГОТЕЛЬ ОДЕСА")(Підприємство) було
укладено договір про спільну
діяльність №КД-2579 щодо використання
спільного майна строком до 30.12.2004р.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 зазначеного
договору сторони здійснюють спільну
взаємовигідну діяльність, пов'язану з
використанням та експлуатацією
готельного комплексу, виробничих
приміщень, інженерних споруд,
виробничого обладнання та інших
основних засобів та матеріальних
цінностей, що належать сторонам.

Згідно до п. 3.1 договору №КД-2579
керівництво спільною діяльністю та
ведення спільних справ було доручено
ТОВ „Цезар" (правонаступником якого є
ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"). Для досягнення мети
договору №КД-2579 Державне підприємство
"Одеський морський торговельний порт"
передав, а відповідач ТОВ „Цезар",
прийняв майно у користування
відповідно до договору №КД-2579 та актів
прийому-передачі майна від 31.03.2002р.

Після закінчення строку дії договору
про спільну діяльність сторонами не
було досягнуто будь-якої згоди щодо
способу подальшого використання
спільного майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 30.09.05р. у справі №22-31/214-05-4062
було затверджено Мирову угоду від
29.09.05р. між ДП "Одеський морський
торговельний порт" та ТОВ „Цезар",
відповідно до якої за домовленістю
сторін використання та експлуатація
спільного майна - цілісного майнового
комплексу Готелю „Одеса" протягом 49
років здійснюється ТОВ „Цезар" за
умови сплати Одеському порту
компенсації за використання належної
йому частки.

Зі свого боку ТОВ „Цезар" зобов'язалось
утримувати спільне майно у належному
технічному стані, не допускаючи його
псування та знищення, здійснювати
поточний та капітальний ремонт,
реконструкцію, модернізацію, технічне
переозброєння та інші види поліпшення
основних фондів за рахунок коштів
Товариства.

Відповідно до п. 2 зазначеної мирової
угоди сторони домовилися, що розмір
компенсації за використання належної
ДП "Одеський морський торговельний
порт" частки в розмірі 80/100 цілісного
майнового комплексу готелю „Одеса" (що
розташований у м. Одеса по вул.
Приморська, 6а) складає 1250000грн., крім
того ПДВ в розмірі 250000грн. Загальний
розмір компенсації за використання
належної ДП "Одеський морський
торговельний порт" частки у розмірі 80/100
цілісного майнового комплексу готелю
„Одеса" з урахуванням ПДВ становить
1500000грн. за кожний рік використання,
починаючи з 01.01.2005р. Вказана сума
підлягає коригуванню з урахуванням
офіційно встановленого індексу
інфляції. Сторони переглядають умови
оплати за використання майна кожні
п'ять років з моменту укладання мирової
угоди.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 16.11.09р. у справі №22-31/214-05-4062,
посилаючись на ст. 89 ГПК України, було
надано роз'яснення порядку
застосування індексу інфляції, яке
передбачено Мировою угодою.

Постановою Вищого Господарського суду
України від 07.11.2011р. ухвалу
Господарського суду Одеської області
від 30.09.2005р. було скасовано, а у
задоволенні клопотання про
затвердження мирової угоди -
відмовлено.

Також, Постановою Вищого
Господарського суду України від
07.11.2011р. було скасовано ухвалу
Господарського суду Одеської області
від 16.11.2009р. про роз'яснення порядку
виконання мирової угоди, а справу
направлено до суду першої інстанції на
новий розгляд.

За наслідками нового розгляду вказаної
справи, рішенням Господарського суду
Одеської області від 28.11.2011р. у
задоволенні позову ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"
до ДП "Одеський морський торговельний
порт" про зобов'язання узгодження
розміру компенсації та порядку її
оплати за користування 80/100 готельного
комплексу шляхом укладення договору -
відмовлено.

Без відома ДП "Одеський морський
торговельний порт", в порушення
положень чинного законодавства щодо
спільної сумісної власності ТОВ
"ГОТЕЛЬ ОДЕСА" було укладено наступні
орендні договори:

1) Договір оренди від 09 березня 2010р.,
укладений між ТОВ "ГОТЕЛЬ
ОДЕСА"(орендодавець) та ТОВ
«МАКСІМУС-СПОРТ» (орендар), згідно до п.
1.1. якого орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове
користування частину нерухомого майна,
загальною площею 1433,48кв.м, на другому
поверсі нежитлового приміщення
готельного комплексу «Одеса», який
розташований за адресою: вул.
Приморська, 6а, м. Одеса; згідно до п.1.5.
строк дії цього договору з 09.03.10р. по
01.08.13р.; згідно до п. 3.2. щомісячна
орендна плата становить 36195,37грн. в
місяць з урахуванням ПДВ.

2) Договір оренди від 19 квітня 2010р.,
укладений між ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"
(орендодавець) та ТОВ «АКТОР» (орендар),
згідно до п. 1.1. якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
користування частину нерухомого майна,
загальною площею 64кв.м, на другому
поверсі нежитлового приміщення
готельного комплексу «Одеса», який
розташований за адресою: вул.
Приморська, 6а, м. Одеса; згідно до п. 13.1.
строк дії цього договору з 19.04.10р. по
31.03.13р.; згідно до п. 3.2. щомісячна
орендна плата становить з урахуванням
індексації 10145,02грн. в місяць з
урахуванням ПДВ.

3) Договір оренди від 01 квітня 2013р.,
укладений між ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"
(орендодавець) та ТОВ «АКТОР» (орендар),
згідно до п. 1.1. якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
користування частину нерухомого майна,
загальною площею 64кв.м, на другому
поверсі нежитлового приміщення
готельного комплексу «Одеса», який
розташований за адресою: вул.
Приморська, 6а, м. Одеса; згідно до п. 13.1.
та додаткової угоди №1 строк дії цього
договору з 01.04.13р. по 30.08.13р.; згідно до п.
3.2. щомісячна орендна плата становить з
урахуванням індексації 10145,02грн. в
місяць з урахуванням ПДВ.

4) Договір оренди №3 від 01 червня 2011р.,
укладений між ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"
(орендодавець) та ТОВ «ГЕГА» (орендар),
згідно до п. 1.1. якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
користування частину нерухомого майна,
загальною площею 58,2кв.м, на першому
поверсі нежитлового приміщення
готельного комплексу «Одеса», яке
розташовано за адресою: вул.
Приморська, 6а, м. Одеса; згідно до п. 13.1.
та додаткової угоди №10 строк дії цього
договору з 01.08.11р. по 30.08.13р.; згідно до п.
3.2. щомісячна орендна плата з
урахуванням ПДВ становить 5104,38грн.

5) Договір оренди №4 від 01 червня 2011р.,
укладений між ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"
(орендодавець) та ТОВ «РЕСТТА»
(орендар), згідно до п. 1.1. якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове користування
частину нерухомого майна, загальною
площею 58,2кв.м, на першому поверсі
нежитлового приміщення готельного
комплексу «Одеса», яке розташовано за
адресою: вул. Приморська, 6а, м. Одеса;
згідно до п. 13.1. та додаткової угоди №10
строк дії цього договору з 01.08.11р. по
30.08.13р.; згідно до п. 3.2. щомісячна
орендна плата з урахуванням ПДВ
становить 5104,38грн.

У відповідності до Довідки від 04.11.2013р.
за вих. №1/11, складеної в.о. директора
ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" Козінцевим Ю.В.,
загальна сума орендних платежів,
отриманих ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" в період з
листопада 2011р. по серпень 2013р. включно,
складає 759883,62грн.

Враховуючи той факт, що нежитлова
будівля готельного комплексу «Одеса»
знаходиться у спільній частковій
власності та 20/100 часток готельного
комплексу є власністю ТОВ "ГОТЕЛЬ
ОДЕСА", 80/100 часток вказаного готельного
комплексу належить Державному
підприємству «Одеський морський порт»
на праві державної власності, то
виникає необхідність поділу загальної
суми прибутку, отриманого ТОВ "ГОТЕЛЬ
ОДЕСА" від надання в оренду нежитлових
приміщень готельного комплексу
«Одеса», у відповідності до часток
співвласників, а саме:

20/100 часток належить ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА",
отже 20% від загальної суми прибутку від
надання в оренду нежитлових приміщень
готельного комплексу: 759883,62грн. х 0,20
=151976,724грн.;

80/100 часток належить ДП "Одеський
морський торговельний порт", отже 80% від
загальної суми прибутку від надання в
оренду нежитлових приміщень
готельного комплексу: 759883,62грн. х 0,80 =
607906,896грн.

Отже розмір суми належних ДП "Одеський
морський торговельний порт" від ТОВ
"ГОТЕЛЬ ОДЕСА" коштів по
вищезазначеним орендним договорам
складає 607906,896грн.

Згідно інформації, наданої
бухгалтерією ДП "Одеський морський
торговельний порт" за період з 30.09.2011р.
по теперішній час з боку ТОВ "ГОТЕЛЬ
ОДЕСА" (ТОВ «Цезарь») на користь ДП
"Одеський морський торговельний порт"
було перераховано наступні суми:

23.12.11р. - 29594,52грн., 24.02.12р. - 26000грн., 29.02.12р.
- 10000грн., 14.03.12р. - 13957,83грн., 14.08.13р. -
5000грн., 06.04.12р. - 5000грн., 29.05.12р. - 25000грн.,
19.06.12р. - 25000грн., 16.08.13р. - 16283,02грн., 16.08.13р. -
11283,02грн.

Враховуючи вищевикладене, станом на
07.11.2013р. розмір суми належних ДП
"Одеський морський торговельний порт"
від ТОВ "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" коштів складає:
607906,896грн. - 29594,52грн. - 26000грн. - 10000грн.
-13957,83грн. - 5000грн. - 5000грн. - 25000грн. -
25000грн. -16283,02грн. - 11283,02грн. = 440788,506грн.

У своєму листі від 20.11.13р. за вх.№011474 ТОВ
"ГОТЕЛЬ ОДЕСА" визнало, що сума
отриманих від оренди коштів у розмірі
440789грн. є остаточно узгодженою
сторонами.

Згідно до ч. 5 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
які відповідно до закону вважаються
встановленими, не доводяться при
розгляді справи. Таке припущення може
бути спростовано в загальному порядку.

Отже, сума коштів, які належать
Державному підприємству "Одеський
морський торговельний порт" на
підставі права спільної сумісної
власності (80% загальної суми прибутку
від надання в оренду нежитлових
приміщень готельного комплексу), є
остаточно узгодженою між Позивачем та
Відповідачем, Відповідачем не
оспорюється і становить 440789грн.

11.01.2014р. Позивачем на адресу
Відповідача було направлено лист за
№20/1-24 з пропозицією щодо узгодження
графіку погашення Відповідачем
заборгованості у розмірі 440789грн. на
протязі трьох місяців.

28.01.14р. на адресу Позивача надійшов лист
за вх.№000569, у якому Відповідач
повідомив, що запропонований з боку
Позивача порядок сплати боргу для
Відповідача є неможливим, а також
звернувся з проханням надати
можливість погасити борг за мірою
надходження коштів на рахунки ТОВ
"ГОТЕЛЬ ОДЕСА" через комерційну
діяльність.

07.02.2014р. Позивачем було направлено на
адресу Відповідача лист за №20/1-151 з
пропозицією узгодити графік погашення
заборгованості та зауваженням
необхідності узгодити зазначений
графік протягом 7 днів.

Станом на 21.02.14р. відповіді з боку
Відповідача на адресу Позивача не
надходило.

Враховуючи факт того, що Відповідачем
було визнано суму збитків, завданих
Позивачу у розмірі 440789грн., проте
наразі не має інформації щодо строків
її відшкодування Відповідачем, Позивач
змушений звернутись до суду за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів та
стягнення вищезазначених збитків з
Відповідача у судовому порядку.

Позивачем було направлено Відповідачу
претензію за №20/1-1046 від 20.09.2013р. на суму
1480763,864грн., яку 07.11.2013р. було уточнено
вих.№20/1-12631 на суму 440788,51грн. Вже
уточнену суму претензії було остаточно
визнано Відповідачем.

Вищевикладене зумовило звернення
Державного підприємства "Одеський
морський торговельний порт" до суду з
даною позовною заявою до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" про
стягнення суми коштів, які належать
Державному підприємству "Одеський
морський торговельний порт" на
підставі права спільної сумісної
власності(80% загальної суми прибутку
від надання в оренду нежитлових
приміщень готельного комплексу) у
розмірі 440788,51грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
дійшов наступних висновків.

Згідно до ст. 355 Цивільного кодексу
України майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 356 Цивільного
кодексу України власність двох чи
більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Згідно до ст. 359 ЦК України плоди,
продукція та доходи від використання
майна, що є у спільній частковій
власності, надходять до складу
спільного майна і розподіляються між
співвласниками відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України у разі порушення своїх
цивільних прав та інтересів кожна
особа має право на захист свого
цивільного права та інтересу.

Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного
кодексу України, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Необхідною підставою
для настання цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди є
наявність складу правопорушення, що
включає в себе певні елементи, а саме:
протиправної поведінки (дії чи
бездіяльності) особи; шкоди, завданої
такою поведінкою; причинного зв'язку
між протиправною поведінкою і шкодою.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.
Договором або законом може бути
встановлено періодичний перегляд,
зміну (індексацію) розміру плати за
користування майном.

Згідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відшкодування збитків передбачено
ст.224 Господарського кодексу України,
якою встановлено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Відповідно до ч.2 ст.224 Господарського
кодексу України під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються, зокрема, неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який
сторона, яка зазнала збитків, мала
право розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною.

Згідно до ст. 226 ГК України учасник
господарських відносин, який вчинив
господарське правопорушення,
зобов'язаний вжити необхідних заходів
щодо запобігання збиткам у
господарській сфері інших учасників
господарських відносин або щодо
зменшення їх розміру, а у разі якщо
збитків завдано іншим суб'єктам, -
зобов'язаний відшкодувати на вимогу
цих суб'єктів збитки у добровільному
порядку в повному обсязі, якщо законом
або договором сторін не передбачено
відшкодування збитків в іншому обсязі.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Відповідно до ст. 326 ЦК у державній
власності є майно, у тому числі грошові
кошти, яке належить державі Україна.
Від імені та в інтересах держави
Україна право власності здійснюють
відповідно органи державної влади.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Так, судом встановлено наявність
неперерахування Товариством з
обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ
ОДЕСА" на користь Державного
підприємства "Одеський морський
торговельний порт" на підставі права
спільної сумісної власності(80%
загальної суми прибутку від надання в
оренду нежитлових приміщень
готельного комплексу) у розмірі
440788,51грн., існування заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА", у
зв'язку з чим позовна вимога позивача
щодо стягнення з відповідача на
підставі права спільної сумісної
власності(80% загальної суми прибутку
від надання в оренду нежитлових
приміщень готельного комплексу) у
розмірі 440788,51грн. є обґрунтованою та
підлягає судом задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та зазначені приписи норм
матеріального права, позовна вимога
Державного підприємства "Одеський
морський торговельний порт" до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" про
стягнення суми коштів, які належать
Державному підприємству "Одеський
морський торговельний порт" на
підставі права спільної сумісної
власності(80% загальної суми прибутку
від надання в оренду нежитлових
приміщень готельного комплексу) у
розмірі 440788,51грн., є обґрунтованою,
підтвердженою наявними у справі
матеріалами та підлягає задоволенню.

Згідно статей 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору на суму 8815,77грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" (65026,
м.Одеса, вул. Приморська, 6, , р/р 679 в ЮГРУ „Приват Банк"
м.Одеса, МФО 328704) на користь Державного
підприємства "Одеський морський
торговельний порт" (65026, м. Одеса, Митна
площа, 1, , р/р 1/001 в
ПАТ „Марфін Банк" м.Іллічівськ, МФО 328168)
суму коштів, які належать Державному
підприємству "Одеський морський
торговельний порт" на підставі права
спільної сумісної власності(80%
загальної суми прибутку від надання в
оренду нежитлових приміщень
готельного комплексу) у розмірі
440788(чотириста сорок тисяч сімсот
вісімдесят вісім)грн.51коп., витрати по
сплаті судового збору у сумі 8815(вісім
тисяч вісімсот п'ятнадцять)грн.77коп.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 01.07.2014р.

Суддя
Гут С.Ф.