ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2014 р.
Справа № 917/616/14

За позовом Кременчуцької центральної
районної лікарні (проспект
Полтавський, буд. 40, м. Кременчук,
Полтавська область, 39600)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача 1) Комунальне
підприємство "Архбудпроект" (вул.
Леніна, буд. 14/23, м. Кременчук,
Полтавська обл., 39600);

2) Приватне підприємство "Зодчий" (39600;
вул. Сумська, буд. 69, м. Кременчук,
Полтавська обл., 39617);

3) Державна фінансова інспекція в
Полтавській області (вул. Шевченка, буд.
1, м. Полтава, 36000)

про стягнення 15801,14 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Совенко О. П., Поясок М. С.

від відповідача: ОСОБА_4

від третіх осіб: не з"явились

Розглядається позовна заява про
стягнення 15801,00 грн. шкоди, завданої
протиправними діями у вигляді внесення
до кошторисної документації по
договору № 108 від 17.04.2012р. витрат, які
фактично не були понесені.

Відповідач у відзиві проти позову
заперечує посилаючись на те, що свої
зобов'язання по договору виконав у
повному обсязі, жодних зауважень або
заперечень під час прийняття виконаних
відповідачем робіт, позивачем не
заявлено. Акти виконаних робіт та
кошторисна документація між сторонами
підписані без зауважень та скріплені
печатками обох сторін. Акт ревізії
Державної фінансової інспекції не є
підставою для стягнення збитків в
порядку ст.22, 1166 ЦК України (т.1 а.с.87-88).

Третя особа - Державна фінансова
інспекція в Полтавській області - в
письмових поясненнях підтримала
позовні вимоги повністю (т.1 а.с.54-55).

Інші треті особи пояснень по суті спору
суду не надали.

Позивач в порядку ст. 22 ГПК України
надав заяву (вхід №8292 від 25.06.2014р.), в
якій збільшив позовні вимоги та прохає
стягнути з відповідача 15801,14 грн. шкоди,
завданої протиправними діями у вигляді
внесення до кошторисної документації
по договору № 108 від 17.04.2012р. витрат, які
фактично не були понесені (т.3 а.с.63-64).

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Заява про збільшення позовних вимог
приймається судом.

Відповідач збільшені позовні вимоги
відхилив з підстав, заявлених у
відзиві.

Про час та місце розгляду справи
сторони повідомлені належним чином, що
підтверджується розпискою
позивача,відповідача, третьої особи
(Державної фінансової інспекція в
Полтавській області) від 18.06.2014р. та
поштовим повідомленням від 18.06.2014р. про
вручення судової ухвали третій особі -
КП "Архбудпроект" (т.2 а.с.194, 195).

Ухвали, надіслані третій особі - ПП
"Зодчий" на адресу за позовом: вул.
Радянська, буд. 5, м. Кременчук,
Полтавська обл., та зареєстровану
адресу місцезнаходження: вул. Сумська,
буд. 69, м. Кременчук, Полтавська обл., 39617,
повернулися до суду з відміткою
поштового відділення про відсутність
адресата (т.1 а.с.45-47, 74-79, 97-102, 191-193; т.2
а.с.188-193).

Згідно Спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців від 23.05.2014р.
Приватне підприємство "Зодчий"
зареєстроване як юридична особа за
адресою вул. Сумська, буд. 69, м.
Кременчук, Полтавська обл., 39617 (т.1
а.с.107). За вказаною адресою
направлялися ухвали по справі.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі
ненадання сторонами інформації щодо їх
поштової адреси, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місце
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Отже, третя особа - ПП "Зодчий" належним
чином повідомлена про час та місце
розгляду справи.

Відповідач зареєстрований як фізична
особа підприємець, що підтверджується
Спеціальним витягом від 07.04.2014р. з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб -підприємців (т.1 а.с.53).

В судовому засіданні 26.06.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між Кременчуцькою центральною
районною лікарнею (позивачем) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(відповідачем) був укладений договір
підряду № 108 від 17.04.2012 року (далі -
Договір підряду); (т.1 а.с.21-23).

За умовами п.1.1, за яким позивач як
замовник доручає і зобов'язується
оплатити, а відповідач (підрядник)
зобов'язується виконати капітальний
ремонт хірургічного відділення
Кременчуцької центральної районної
лікарні.

Відповідно до п.2.1 Договору підряду
об'єм, характер і ціна робіт
визначалась договірною ціною,
складеною на основі
проектно-кошторисної документації.

Між сторонами було підписано кошторис
на виконання вказаних робіт
"Капітальний ремонт хірургічного
відділення Кременчуцької ЦРЛ",
звердений кошторисний розрахунок,
дефектні акти, локальні кошториси (т.2
а.с.9-59, 61, 62-87, 88-177).

Відповідно до п.2.2 договору підряду від
17.04.2012 року № 108 та додаткової угоди до
договору №1 сума договору складає 557892,00
грн. і може бути зменшена в залежності
від реального фінансування.

Проектно-кошторисна документація
"Капітальний ремонт хірургічного
відділення Кременчуцької ЦРЛ" пройшла
перевірку у філії ДП
"Укрдержбудекспертиза" у Полтавській
області, що підтверджено звітом №
212/193П-2012/КД від 22.03.2012 року (т.1 а.с.29).

Згідно платіжного доручення від 19.04.2012
року №1410 позивач сплатив відповідачу
167367,60 грн. з призначенням платежу -
попередня оплата за матеріали на
капітальний ремонт хірургічного
відділення (т.1 а.с.30).

В акті виконаних робіт за липень 2012р.
від 16.07.2012р. сторони підтвердили факт
виконання робіт на суму 167367,60 грн. Даний
акт підписаний позивачем та
відповідачем без заперечень чи
зауважень та скріплений печаткою
позивача (т.1 а.с.62-70).

Також позивачем та відповідачем
підписано Довідку про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
від 16.07.2012р. на загальну суму 167367,60 грн.
(т.1 а.с.61).

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що під час
проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності
Кременчуцької ЦРЛ, Державною
фінансовою інспекцією в Полтавській
області було проведено співставлення
показників Актів ф.№КБ-2в, складених
при взаєморозрахунках між ФОП ОСОБА_1 і
Лікарнею, та між ФОП ОСОБА_1 та ПП
"Зодчий", субпідрядником по виконанню
підрядних робіт по Договору. При цьому
встановлено, що вказані
ремонтно-будівельні робот в повному
обсязі виконувались ПП "Зодчий" з
будівельних матеріалів ФОП ОСОБА_1
При взаєморозрахунках ФОП ОСОБА_1 з
Кременчуцькою ЦРЛ до Актів ф.Кб-2в
включено заробітну плату в прямих
витратах, загальновиробничі витрати
в розмірі визначеному ПП "Зодчий". В
актах ф.КБ-2в складених між ФОП ОСОБА_1
та ПП "Зодчий" враховано
загальновиробничі витрати, в яких
єдиний соціальний внесок визначено в
загальні сумі 17530,00 грн. Згідно поданих
ФОП ОСОБА_1 документів інспектору
Кременчуцької ОДФІ, дані витрати було
включено до вартості робіт при
розрахунках із лікарнею. Тобто, в
розрахунки твердої договірної ціни за
договором підряду від 17.04.2012 р. №108
виключено суми на покриття підряднику
витрат зі сплати єдиного внеску на
обов'язкове державне соціальне
страхування. ПП "Зодчий" сплачено та
зараховано єдиний соціальний внесок на
заробітну плату в сумі 1332,23 грн. з яких
645,00 грн. сплачено по договору №108 від
17.04.2012р. ФОП ОСОБА_1 взагалі відрахувань
до Пенсійного фонду України не
проводив. Отже, в Акті ф.№ КБ-2в за
липень 2012 року від 06.07.2012 року, який
підписаний підрядником ФОП ОСОБА_1, з
боку Кременчуцької ЦРЛ головним
лікарем Ігнатчук М.В. та представником
КП "Архбудпроект" Шишкаловою І.О. і
оплата за які проведена в повному
обсязі, вартість робіт завищено на 15801,00
грн., а відтак завдано матеріальної
шкоди на суму 15801,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного позивач
звернувся до суду з даним позовом (з
врахуванням заяви про збільшення
позовних вимог) про стягнення 15801,14 грн.
шкоди, завданої протиправними діями у
вигляді внесення до кошторисної
документації по договору № 108 від
17.04.2012р. витрат, які фактично не були
понесені.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) однією з
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків є завдання майнової
(матеріальної) шкоди.

Аналогічна норма міститься в частині 1
ст. 174 Господарського кодексу України
щодо підстав виникнення господарських
зобов'язань.

Загальні положення про відшкодування
шкоди регулюються главою 82 ЦК України
«Відшкодування шкоди».

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, стаття 1166 ЦК України
встановлює загальні підстави для
відшкодування шкоди в рамках
позадоговірних (деліктних) зобов'язань.
У деліктних зобов'язаннях діє принцип
відповідальності за вину. Тобто,
деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за
наявністю вини заподіювача шкоди. Отже,
відсутність у діях особи умислу або
необережності звільняє її від
відповідальності.

Зобов'язанням із заподіяння шкоди є
цивільно-правове зобов'язання, за якого
потерпілий має право вимагати від
особи, що заподіяла шкоду,
відшкодування протиправно заподіяної
шкоди.

Отже, за змістом статті 1166 ЦК України
для застосування такого заходу
відповідальності, як стягнення шкоди
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, шкоди,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та шкодою, вини. За
відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

Така ж правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 22.01.2013р. № 3-72гс12 у справі №
5011-71/2684-2012, прийнятої на підставі на
підставі п.1 ч.1 ст. 111-16 ГПК України за
результатом перегляду судових рішень
з мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Відповідно до ст.111-28 ГПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Позивачем не надано суду жодного
доказу вчинення відповідачем
протиправних діянь щодо майна позивача
(вироку суду, постанови про
адміністративне правопорушення, тощо).

Позивач також на надав доказів
наявності вини в діях відповідача та
наявності прямого причинного зв'язку
між діями чи бездіяльністю відповідача
та заподіяною шкодою та її розміром.

Зобов'язання, що виникають внаслідок
заподіяння шкоди, належать до
позадоговірних зобов'язань.

Пред'являючи вимоги про відшкодування
шкоди, завданої протиправними діями
відповідача, позивач не надає жодного
доказу в підтвердження завдання такої
шкоди поза договірними зобов'язаннями
сторін (як то знищення чи пошкодження
майна позивача, тощо).

Як свідчать матеріали справи щодо між
позивачем 17.04.2012 року було укладено
договір підряду № 108 на виконання
капітального ремонту хірургічного
відділення лікарні.

Факт виконання зобов'язань за вказаним
Договором підтверджено актом
виконаних робіт, та довідкою про
вартість виконаних робіт, підписаних
обома сторонами та інженером
технічного нагляду. Жодних зауважень
або заперечень під час прийняття
виконаних робіт, позивачем не
заявлено.

Договір підряду, акти виконаних робіт
та кошторисна документація позивачем
не оспорювались.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи
або окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк або, за згодою замовника, -
достроково.

Відповідно до п.4 ст.879 ЦК України оплата
робіт провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

В даному випадку роботи були прийняті
позивачем без зауважень та оплачені.

За ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт
підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Згідно ч. 6 ст. 882 ЦК України,
встановлено, що замовник має право
відмовитися від прийняття робіт у разі
виявлення недоліків, які виключають
можливість використання об'єкта для
вказаної в договорі мети та не можуть
бути усунені підрядником, замовником
або третьою особою.

В даному випадку відповідач не
направляв позивачеві обґрунтованої
відмови від прийняття виконаних робіт,
та не посилався на наявність недоліків,
які виключають можливість
використання об'єкта для вказаної в
договорі мети та не можуть бути усунені
підрядником.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного
кодексу України, підрядник
зобов'язаний здійснювати будівництво
та пов'язані з ним будівельні роботи
відповідно до проектної документації,
що визначає обсяг і зміст робіт та інші
вимоги, які ставляться до робіт та до
кошторису, що визначає ціну робіт.

За ч. 2 ст. 845 ЦК України якщо фактичні
витрати підрядника виявилися меншими
від тих, які передбачалися при
визначенні ціни (кошторису), підрядник
має право на оплату роботи за ціною,
встановленою договором підряду, якщо
замовник не доведе, що отримане
підрядником заощадження зумовило
погіршення якості роботи.

У позові позивач посилається на те, що
відповідач завищив вартість робіт,
проте загальна вартість виконаних
робіт не перевищує вартості, вказаної у
зведеному кошторисі.

Згідно ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі. Замовник,
який прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки).

Виконані відповідачем роботи прийняті
позивачем без зауважень. Заяви про
відступи від умов договору позивачем
відповідачу не направлялося.

Крім того, правовідносини за даним
договором підряду № 108 від 17.04.2012 р. вже
були предметом дослідження
господарським судом у справі № 917/2543/13
між тими ж сторонами.

В рішенні господарського суду
Полтавської області від 15.04.20014р. у
справі № 917/2543/13 встановлено, що
Кременчуцька ЦРЛ сплатила попередню
оплату на суму 167367,60 грн., акт приймання
виконаних будівельних робіт,
підписаний сторонами 16.07.2012р., свідчить
про те, що роботи на вказану суму були
виконані ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с.89-91).

За результатом апеляційного перегляду
справи дане рішення було залишено без
змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
11.06.2014р. (т. 3 а.с.71-76). Викладені в рішенні
висновки та встановлені факти
апеляційним судом не були спростовані.

Таким чином, факт виконання
відповідачем робіт на суму 167367,60 грн.
встановлений рішенням суду № 917/2543/13
між тими ж сторонами та не підлягає
повторному доказуванню відповідно до
ст. 35 ГПК України.

Наданий позивачем акт перевірки
Державної фінансової інспекції не є
належним доказом вчинення
відповідачем саме протиправних дій
внаслідок яких було завдано позивачу
матеріальну шкоду, оскільки в цьому
акті зафіксовано завищення вартості
робіт за договором підряду, проте
жодних обставин завдання
позадоговірної шкоди не встановлено.

Згідно ст. 15 Закону України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єкту, що
ревізується. Довідка
контрольно-ревізійного управління чи
акт перевірки може бути підставою для
вчинення відповідних процесуальних
дій посадовими особами (зокрема -
пред'явлення відповідного позову до
суду), однак не позбавляє відповідну
особу процесуального обов'язку
доводити свої вимоги належними та
допустимими доказами.

У той же час, виявлення вказаних
порушень може бути підставою для
притягнення до відповідальності
посадових осіб у встановленому чинним
законодавством порядку.

Оскільки між сторонами у справі, було
укладено договір про оплатне виконання
робіт, а кошти, які позивач просить
стягнути з відповідача, були отримані
останнім як оплату виконаних за
договором робіт, то відсутні підстави
для висновку про те, що позивачу
спричинено шкоду внаслідок
неправомірних дій відповідача.

З огляду на викладене позивачем не
надано суду належних доказів в
підтвердження протиправності дій
відповідача та спричинення йому
матеріальної шкоди відповідачем поза
договірними зобов'язаннями сторін.

Таким чином, у позові слід відмовити
повністю.

Керуючись ст. 49,82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Прийняти заяву (вхід № 8292 від 25.06.2014р.)
Кременчуцької центральної районної
лікарні про збільшення позовних
вимог.

2. У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено та підписано:
01.07.2014р.

Суддя
Безрук Т.М.