ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Справа № 910/16247/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддів:Демидової А.М.,
Воліка І.М. (доповідача), Ємельянова
А.С.,розглянувши у відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуТовариства з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг"на ухвалувід 03.04.2014 Київського
апеляційного господарського судуу
справі№ 910/16247/13господарського суду
міста Києва за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг"доФірми "Т.М.М." Товариство з
обмеженою відповідальністю
простягнення 53133,10 грн.В судове
засідання прибули представники
сторін:позивачаПінчук-Ніколайчук Ю.В.
(дов. від 02.12.2013 №
б/н);відповідачаМариношенко К.А. (дов.
від 24.04.2013 № б/н);ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 у справі
№ 910/16247/13 (колегія суддів: Гончаров С.А. -
головуючий, судді -Смірнова Л.Г.,
Тищенко О.В.), клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг" (надалі - ТОВ "Ласка Лізинг") про
поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення господарського
суду міста Києва від 10.02.2013 у справі №
910/16247/13 - відхилено; апеляційну скаргу
ТОВ "Ласка Лізинг" на рішення
господарського суду міста Києва від
10.02.2013 у справі № 910/16247/13 повернуто
скаржнику.

Позивач - ТОВ "Ласка Лізинг" звернулося
з касаційною скаргою на ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014, яку
просить скасувати, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права, і зокрема
ст. ст. 53, 91, 93 ГПК України.

Відповідач - Фірма "Т.М.М." Товариство з
обмеженою відповідальністю у відзиві
на касаційну скаргу заперечив проти її
доводів та просив залишити скаргу без
задоволення, а оскаржувану ухвалу
апеляційної інстанції без змін.

Перевіряючи юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин
справи та їх повноту, Вищий
господарський суд України, заслухавши
суддю-доповідача, представників сторін
та перевіривши матеріали справи,
дійшов висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В силу приписів ст. 11113 ГПК України,
ухвали місцевого та апеляційного
господарського суду можуть бути
оскаржені в касаційному порядку у
випадках, передбачених частиною першою
статті 106 цього Кодексу. Касаційні
скарги на ухвали місцевого або
апеляційного господарських судів
розглядаються у порядку, передбаченому
для розгляду касаційних скарг на
рішення місцевого господарського суду,
постанови апеляційного господарського
суду.

Відповідно до пункту 24 частини 1 ст. 106
ГПК України окремо від рішення
місцевого господарського суду можуть
бути оскаржені в апеляційному
(касаційному) порядку ухвали місцевого
(апеляційного) господарського суду про
відмову поновити пропущений
процесуальний строк.

Згідно з частиною 1 ст. 91 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Прийняття і
розгляд апеляційної скарги на рішення,
яке набрало законної сили, можливе лише
з дотриманням приписів частини 2 ст. 93
ГПК України щодо відновлення строку
подання скарги.

При цьому в частині 2 ст. 93 ГПК України
визначено, що апеляційна скарга, яка
подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, залишається
без розгляду, якщо апеляційний
господарський суд за заявою особи, яка
її подала, не знайде підстав для
відновлення строку, про що
постановляється ухвала. Розгляд заяви
особи про поновлення строку на подання
апеляційної скарги здійснюється одним
із суддів колегії суддів апеляційного
господарського суду, склад якої
визначений при реєстрації справи
відповідно до положень частини
четвертої статті 91 цього Кодексу.

При вирішенні питання про поновлення
строку, суд керується вимогами частини
1 ст. 53 ГПК України, в якій зазначено, що
за заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги з огляду на
приписи статті 53 ГПК України повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що повний текст
оскаржуваного рішення місцевого
господарського суду від 10.02.2014,
складений 24.02.2014, а тому останнім днем
строку на подання апеляційної скарги
на зазначене рішення є 06.03.2014.
Скаржником апеляційна скарга до
господарського суду подана 07.03.2014,
тобто з пропуском строку на подання
апеляційної скарги. Клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження вмотивовано тим, що апелянт
отримав копію оскаржуваного рішення
лише 28.02.2014.

Відмовляючи в задоволенні клопотання
про поновлення строку на апеляційне
оскарження, суд виходив з того, що
апелянт отримав оскаржуване рішення за
шість днів до закінчення строку та мав
достатньо часу для подання апеляційної
скарги у встановлені процесуальним
законом строки, а отже вчасне подання
апеляційної скарги залежало виключно
від волевиявлення самого скаржника,
тобто мала суб'єктивний характер та
свідчить про відсутність поважних
причин для відновлення строку.

Разом з тим, статтею 55 Конституції
України кожному гарантується право на
судовий захист, апеляційне та
касаційне оскарження.

В пункті 8 частини 3 статті 129
Конституції України унормовано серед
основних засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, наведені конституційні положення
та норми Закону гарантують право
сторін на апеляційне та касаційне
оскарження судових актів і ставлять
його в залежність від положень
процесуального закону, яким є
Господарський процесуальний кодекс
України.

Втім, відмовляючи у задоволенні заяви
про відновлення строку подання
апеляційної скарги, апеляційний
господарський суд не врахував, що
Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений процесуальний
строк лише з певним колом обставин, що
спричинили пропуск строку, та не
звернув уваги, що особа має можливість
оскаржити судове рішення та
обґрунтувати свою скаргу лише за
наявності тексту судового рішення, яке
нею отримано своєчасно.

Крім того, стаття 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
передбачає право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, тоді як обмежуючи
право заявника на апеляційне
оскарження, апеляційна інстанція
фактично перешкоджає відповідачу у
справі подальшому касаційному
оскарженні судового акту.

З врахуванням вищенаведеного судова
колегія вважає, що суд апеляційної
інстанції недостатньо повно
дослідивши обставини пропуску
позивачем строку на апеляційне
оскарження, дійшов передчасного
висновку про відсутність поважних
причин для поновлення зазначеного
строку.

За таких обставин ухвала Київського
апеляційного господарського суду від
03.04.2014 про відмову у відновленні
пропущеного строку для подачі
апеляційної скарги підлягає
скасуванню з передачею матеріалів
скарги до апеляційного суду для
вирішення питання про поновлення
строку на апеляційне оскарження та
здійснення апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг" задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 у справі
№ 910/16247/13 скасувати.

Справу передати до Київського
апеляційного господарського суду для
вирішення питання про поновлення
строку на апеляційне оскарження та
здійснення апеляційного провадження.

Головуючий, суддя
А.М. Демидова

Судді :
І.М. Волік

А.С. Ємельянов