ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" червня 2014 р.Справа № 916/1309/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства „Укрсоцбанк" ;

До відповідача: Приватного
Підприємства „Спеціалізованого
підприємство "Юстиція";

В особі: Одеської обласної філії
Приватного Підприємства
„Спеціалізоване підприємство
"Юстиція";

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: 1. Підрозділ
примусового виконання рішень відділу
ДВС Головного управління юстиції в
Одеській області;

2. ОСОБА_2;

Про визнання недійсним аукціону від
30.08.2010 року щодо реалізації нерухомого
майна, скасування протоколу проведення
торгів.

Представники:

Від позивача : Богданова А.П. -
довіреність від 25.11.13р;

Від відповідача : Іоріна К.М.
довіреність від 03.03.2014р.

Від третьої особи Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
ДВС Головного управління юстиції в
Одеській області:не з'явився;

Від третьої особи ОСОБА_2: ОСОБА_5
довіреність від 13.05.2014р.;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство „Укрсоцбанк" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до відповідача Приватного
Підприємства „Спеціалізованого
підприємство „Юстиція" про визнання
недійсним аукціону від 30.08.2010 року щодо
реалізації нерухомого майна,
скасування протоколу проведення
торгів.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.04.2014 р. порушено
провадження по справі № 916/1309/14.

03.06.2014р. до господарського суду
Одеської області від третьої особи
ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну
заяву.

У судовому засіданні 04.06.2014р.
представник відповідача звернувся до
господарського суду Одеської області з
клопотанням про продовження строку
розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.04.2014 р. продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів до
19.06.2014р.

13.06.2014р. до господарського суду
Одеської області від третьої особи
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу ДВС Головного
управління юстиції в Одеській області
надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 19.06.2014 р. після
виходу судді з нарадчої кімнати було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

28 березня 2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку „Укрсоцбанк"
(правонаступником за всіма правами та
обов'язками якого є публічне
акціонерне товариство „Укрсоцбанк") та
ОСОБА_6 був укладений кредитний договір
№08-660/057-302, згідно якого остання
отримала кредит в розмірі 792000 доларів
США, строком до 27 березня 2023 року, під
13,5% річних та комісій в розмірі та
порядку визначених в Додатку №1 до
договору, що є його невід'ємною
частиною.

Згідно договору іпотеки від 28 березня
2008 року укладеного між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(правонаступником за всіма правами та
обов'язками якого є публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та
ОСОБА_6 у якості забезпечення виконання
зобов'язань за вищезазначеним
кредитним договором, остання передає в
іпотеку житловий будинок загальною
площею 550,00 кв. м, житловою площею 178,8 кв.
м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
та земельну ділянку, площею 0,0700 га, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п.4.1 договору іпотеки у
разі невиконання або неналежного
виконання Позичальником основного
зобов'язання, Іпотекодержатель має
право задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про
іпотеку», іпотекодавець має право
виключно на підставі згоди
іпотекодержателя відчужувати предмет
іпотеки.

10 жовтня 2009 року на підставі заяви
ОСОБА_6 та рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 25 вересня
2009 року по цивільній справі №2-2932/09 за
позовом ОСОБА_6 до
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» про
визнання кредитного договору
недійсним, відшкодування збитків,
моральної шкоди та припинення договору
іпотеки, приватним нотаріусом
Якимівського районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_8 було
вчинено нотаріальну дію за реєстровим
№ 873, а саме знято заборону відчуження
вищезазначеного іпотечного майна.

Постановою прокурора
Орджонікідзевського району м. Харкова
про порушення кримінальної справи за
фактом підроблення офіційних
документів за ч. 1 ст. 358 КК України від 26
січня 2010 року встановлено, що в
провадженні Орджонікідзевського
райсуду м. Харкова цивільна справа за
позовом ОСОБА_6 до
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» про
визнання кредитного договору
недійсним, відшкодування збитків,
моральної шкоди та припинення договору
іпотеки ніколи не перебувала, а за
№2-2932/09 зареєстрована інша цивільна
справа.

10.10.2009 приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
посвідчено договір купівлі-продажу
будинку загальною площею 550,00 кв.м.,
житловою площею 178,8 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10. 10.10.2009
року укладено договір дарування
земельної ділянки, площею 0,0700 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10.

18.03.2013 Київським районним судом було
постановлено рішення по справі
№1512/2366/2012, згідно якого правочини
(укладення договорів) на підставі яких
було встановлено право власності на
нерухоме майно за ОСОБА_10, а саме:
договір купівлі-продажу житлового
будинку загальною площею 550,00 кв.м.,
житловою площею 178.8 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10
посвідчений 10 жовтня 2009 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_9
реєстраційний №2019 - визнано недійсним.

Також, визнано недійсним договір
дарування земельної ділянки, площею
0,0700 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_10, посвідчений 10 жовтня 2009 року
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
реєстраційний №2021.

30.08.2010 року у межах виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа, виданого приморським районним
судом м. Одеси 8 липня 2010 року по справі
№2-10368/10 про стягнення заборгованості з
ОСОБА_10 в розмірі 301812 гривень були
проведені прилюдні торги ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», на яких було реалізоване
майно, а саме: житловий будинок
загальною площею 550,00 кв.м., житловою
площею 178,8 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка,
площею 0,0700 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

01.09.2010 року складено акт державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів.

Враховуючи вищевикладене, позивач
звернувся з відповідним позовом до
господарського суду Одеської області.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог з
наступних підстав:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до цієї ж статті,
пріоритет - переважне право однієї
особи відносно права іншої особи на те
ж саме нерухоме майно.

Таким чином, звернення стягнення на
нерухоме майно, належне боржнику та
обтяжене іпотекою, в межах виконавчого
провадження, не пов'язаного із
зверненням стягнення на предмет
іпотеки з метою задоволення вимог
іпотекодержателя, є порушенням прав
іпотекодержателя на одержання
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами боржника.

Одночасно з цим, згідно ч.ч. 2, 7 ст. 3
Закону України «Про іпотеку», взаємні
права і обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя виникають з моменту
державної реєстрації іпотеки
відповідно до закону.

Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

У відповідності до ст. 4 Закону України
«Про іпотеку», обтяження нерухомого
майна іпотекою підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема іпотека.

З аналізу наведених норм суд доходить
до висновку, що наявність прав та
охоронюваних законом інтересів
іпотекодержателя, які можуть бути
порушені внаслідок звернення
стягнення на користь іншої особи на
нерухоме майно, яке є предметом
іпотеки, прямо пов'язане із чинністю
відповідної державної реєстрації
іпотеки.

Проте, як вбачається з самої позовної
заяви, державна реєстрація іпотеки
щодо спірного майна відбулась 28
березня 2008 року, а 10 жовтня 2009 року дану
державну реєстрацію було припинено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували
факт наявності у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відповідного запису про іпотеку як на
момент проведення прилюдних торгів,
так і на теперішній час, позивачем суду
надано не було.

Таким чином, суд доходить до висновку,
що як на момент проведення оспорюваних
прилюдних торгів 30.08.2010 року, так і на
момент звернення із позовом до суду у
позивача відсутні права
іпотекодержателя на житловий будинок
загальною площею 550,00 кв.м., житловою
площею 178,8 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,0700 га, що знаходиться за даною
адресою у зв'язку із відсутністю чинної
державної реєстрації іпотеки.

З пояснень представника позивача,
наданих у судовому засіданні,
вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» жодних
дій, спрямованих на відновлення
державної реєстрації іпотеки за
договором іпотеки від 28 березня 2008
року, та, відповідно, відновлення своїх
прав як іпотекодержателя за цим
договором, не здійснював.

За таких обставин, суд доходить до
висновку про відсутність у позивача
прав чи охоронюваних законом
інтересів, які б були порушені та
підлягали захисту у зв'язку із
проведенням 30.08.2010 року прилюдних
торгів ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», на яких було
реалізоване майно, а саме: житловий
будинок загальною площею 550,00 кв.м.,
житловою площею 178,8 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
земельна ділянка, площею 0,0700 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України
«Про іпотеку», правочин щодо
відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна або його передачі в
наступну іпотеку, спільну діяльність,
лізинг, оренду чи користування без
згоди іпотекодержателя є недійсним.

З аналізу даної норми випливає, що
недійсним є правочин, вчинений без
згоди іпотекодержателя, відчужувачем
за яким є саме іпотекодавець.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 658 ЦК України, право продажу
товару, крім випадків примусового
продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Згідно п.п. 1.2, 3.1 Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна,
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна за
заявкою державного виконавця
організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір. Орган
державної виконавчої служби укладає із
спеціалізованою організацією договір,
яким доручає реалізацію майна
спеціалізованій організації за
визначену винагороду за надані послуги
з реалізації арештованого майна, яка
встановлюється у відсотковому
відношенні до продажної ціни лота.

Виходячи з приписів наведених норм, у
випадку примусового продажу майна в
межах виконавчого провадження,
продавцем, тобто особою, яка здійснює
відчуження майна є орган державної
виконавчої служби, від імені та за
дорученням якого діє спеціалізована
організація.

Таким чином, правочин, за яким предмет
іпотеки відчужено не іпотекодавцем, а
іншою особою, у даному випадку - органом
державної виконавчої служби не може
бути визнаний недійсним на підставі ч. 3
ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, відповідно до правової
позиції Верховного Суду України,
висловленій ним у постанові від 24
жовтня 2012 року по справі № 6-116цс12, яка в
силу ст. 3607 ЦПК України є обов'язковою
для усіх суб'єктів владних повноважень,
у тому числі для господарських судів,
оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованого в зазначеному
Міністерстві 2 листопада 1999 року за №
745/4838.

При цьому, жодних порушень Тимчасового
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 27 жовтня 1999 року № 68/5 під час
проведення прилюдних торгів 30.08.2010 року
судом встановлено не було.

Суд звертає увагу на те, що у якості
доказів позивачем по справі були
надані наступні ксерокопії, а саме
договір кредиту №08-660/057-302 від 28.03.2008р.,
іпотечний договір від 28.03.2008р., протокол
№10/226/10/А проведення прилюдних торгів,
акт державного виконавця про прилюдні
торги від 01.09.2010р., Постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 20.03.2009р. по справі №9-921/09, протокол
виїмки від 07.04.2009р.

Ухвалами господарського суду Одеської
області від 07.04.2014р., 28.04.2014р., 19.05.2014р.,
04.06.2014р., 13.06.2014р. позивача було
зобов'язано надати оригінали доданих
до позовної заяви документів для
огляду суду.

У судовому засіданні представником
позивача було повідомлено, що
оригінали вищезазначених документів
не є можливим надати, оскільки 07.04.2009р.
було проведено згідно Постанови
Приморського районного суду м. Одеси
від 20.03.2009р. по справі №9-921/09 виїмку по
справі ОСОБА_6, що містились у кредитній
справі для дослідження в межах
кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.04.2014р. позивачем було надіслано на
адресу Відділу державної служби по
боротьбі з економічними злочинами
УДСБЕЗ ГУМВС України в Одеській
області заяву про надання копій
кредитних документів, на даний час
відповіді надано не було.

Судом з'ясовано, що з 2009р. позивач не
звертався до Відділу державної служби
по боротьбі з економічними злочинами
УДСБЕЗ ГУМВС України в Одеській
області з запитами щодо ходу
кримінального провадження та не
цікавився вилученими оригіналами
документів.

За таких обставин, приймаючи до уваги
вищенаведене, оцінюючи надані докази
та доводи сторін, суд вважає, що у
задоволені позовних вимог ПАТ
„Укрсоцбанк" слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 50, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Одеським апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 24.06.2014р.

Суддя
Оборотова О.Ю.