ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.
Справа № 5023/1702/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя
Сіверін В.І., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Чуйковій А.О.

за участю прокурора- не з'явився; та
представників сторін:

позивача - Щолокова Н.О. (довіреність
№08-11/5888/2-13 від 30.12.2013 року);

1-а, 2-га, 3-я треті особи - не з'явились;

відповідача - ОСОБА_2 (особисто); ОСОБА_3
(угода про надання правової допомоги
№1/4 від 25.04.2012 року);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу заступника
прокурора Дзержинського району м.
Харкова (вх. №2689Х/1-38) на рішення
господарського суду Харківської
області від 08.08.2012 р. у справі № 5023/1702/12

за позовом Заступника прокурора
Дзержинського району м. Харкова, в
інтересах держави в особі Харківської
міської ради, м. Харків;

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача:1)Харківське міське
управління земельних відносин
Харківської міської ради, м.Харків, 2)
Державна інспекція сільського
господарства Харківської області,
м.Харків,3)Гаражний кооператив "Старт",
м. Харків;

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Харків;

про стягнення шкоди у розмірі 137826,89
грн. та звільнення земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Дзержинського
району м. Харкова, в інтересах держави,
в особі Харківської міської ради,
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просив суд стягнути з відповідача
шкоду, заподіяну внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки, в розмірі 137826,89грн. та
зобов"язати останнього звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
орієнтовною площею 0,26га, із
приведенням її у придатний для
подальшого використання стан.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 08.08.2012 р. у
справі № 5023/1702/12 (головуючий суддя
Рильова В.В., суддя Жиляєв Є.М., суддя
Суярко) у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Прокурор Дзержинського району м.
Харкова з рішенням суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що вважає
рішення суду незаконним,
необґрунтованим, прийнятим при
неповному з'ясуванні всіх обставин
справи та з порушенням норм
матеріального права. Просить рішення
господарського суду Харківської
області від 08.08.2012 р. у справі № 5023/1702/12
скасувати та прийняти нове, яким позов
задовольнити.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.11.2012 року
провадження у справі зупинено до
вирішення Дзержинським районним судом
м.Харкова пов'язаної з нею кримінальної
справи №20120062 та набрання рішення по
ній законної сили.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 року
провадження по справі №5023/1702/12
поновлено та призначено розгляд справи
на 29.05.2014 року об 10:30 год.

В судове засідання 11.06.2014 року прокурор
та треті особи не з'явились, хоча
належним чином повідомлені про час та
місце судового засідання.

Враховуючи, що прокурор та треті особи
належним чином повідомлені про час та
місце судового засідання, колегія
суддів вважає можливим розглядати
справу за їх відсутності за наявними в
ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Державною інспекцією сільського
господарства в Харківській області
здійснено перевірку та складено акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 22.03.2012 року, в якому
вказано про використання земельної
ділянки ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_1,
орієнтовною площею 0,26 га для
розміщення та експлуатації
охоронюваної приватної автостоянки
без будь-яких правовстановлюючих
документів на землю, чим порушено
вимоги ст.ст.125,126 Земельного кодексу
України (а.с.13 т.1).

Також, 22.03.2012 року Державною інспекцією
сільського господарства в Харківській
області складено протокол про
адміністративне правопорушення №000002
(а.с.16 т.1) та винесено припис ФОП ОСОБА_2
з вимогою усунути порушення вимог
земельного законодавства до 16.04.2012 року
(а.с.20 т.1).

27.03.2012 року Державною інспекцією
сільського господарства в Харківській
області винесено постанову №000002 про
закриття справи про адміністративне
правопорушення, яке вчинив ФОП ОСОБА_2
(а.с.18 т.1).

28.03.2012 року порушено кримінальну справу
відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів,
передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.197
Кримінального кодексу України, про що
свідчить постанова про порушення
кримінальної справи (а.с.24 т.1).

Заступник прокурора наполягає на тому,
що відповідач самовільно зайняв
земельну ділянку площею 0,26 га за
адресою: АДРЕСА_1, чим було заподіяно
шкоду територіальній громаді міста
Харкова на суму 137826,89грн. Просить
повернути її власнику без
відшкодування витрат понесених за час
незаконного користування нею.

В обґрунтування своїх позовних вимог
прокурор посилається на статті 125;126;212
Земельного кодексу України.

На підтвердження розміру збитків
прокурор надав розрахунок розміру
шкоди, здійснений згідно Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок…., затвердженою
постановою КМУ від 25.07.2007 року №963 (а.с.22
т.1).

Судова колегія приймає до уваги
наступне.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
оренди земельної ділянки виникає з
моменту державної реєстрації цього
права.У ст.126 ЗК України встановлено, що
право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, громадяни та юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів (ст.157
Земельного кодексу України).

Порядок визначення розміру збитків,
заподіяних тимчасовим зайняттям
земельних ділянок, регулюється
постановою Кабінету міністрів України
від 19.04.1993 року №284 "Про порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам".

На підставі вказаних вище норм ЗК
України, Закону України "Про плату за
землю", який був чинним до 31.12.2010 року,
ст.59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", постанови
Кабінету міністрів України від 19.04.1993
року №284 "Про порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам", рішенням
Харківської міської ради від 24.06.2009
року №130/09 затверджено та введено в дію
"Порядок визначення та відшкодування
Харківській міській раді збитків,
заподіяних внаслідок невикористання
земельних ділянок, самовільного
зайняття земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату за
землю" (далі-Порядок).

Відповідно до розділу 2 вказаного
порядку, самовільне зайняття земельної
ділянки - це дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
або за відсутності вчиненого правочину
щодо такої земельної ділянки, за
винятком дій, які відповідно до закону
є правомірними.

Відповідно до п.3.1 постанови Пленуму
ВГСУ №6 від 17.05.2011 року «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про
застосування відповідальності за
самовільне зайняття земельної ділянки
необхідно враховувати, що саме по собі
встановлення судом наявності
фактичного користування земельною
ділянкою без документів, що
посвідчують права на неї, не є
достатньою підставою для кваліфікації
такого використання земельної ділянки
як самовільного її зайняття.
Господарським судам у вирішенні таких
спорів необхідно досліджувати,чи
передбачено спеціальним законом
отримання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку для
розміщення певних об'єктів, причини
відсутності таких документів у особи,
що використовує земельну ділянку,
наявність у особи права на отримання
земельної ділянки у власність чи в
користування, вжиття нею заходів до
оформлення права на земельну ділянку
тощоЯк свідчать матеріали справи,
рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради депутатів
трудящих № 383-10 від 14.08.1968 р. було надано
дозвіл Дзержинському райвиконкому
здійснити будівництво підземного
гаражу для індивідуальних автомашин по
АДРЕСА_1 (а.с.118 т.1).

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради депутатів
трудящих № 152/7 від 07.07.1971р. було
частково змінено рішенням виконавчого
комітету Харківської міської ради
депутатів трудящих № 173/1 в частині
затвердження списку забудовників
підземного гаражу «Старт» по АДРЕСА_1
які вибули (а.с.119 т.1).

"Інститутом Харківпроект" було
розроблено проект будівництва та
виконавчим комітетом Дзержинської
районної ради депутатів трудящих
надано дозвіл № 794 від 25.08.1969 р. на право
проведення земельних робіт (а.с.122-122 т.1).

Відповідно до
архітектурно-планувального завдання
на проектування та будівництво
підземного гаражу для індивідуальних
автомашин Дзержинському райвиконкому
від 01.06.1969 р. на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 передбачено використання даху
підземного гаражного кооперативу у
якості спортивного майданчику для
населення оточуючих будинків (а.с.123 т.1).

Таким чином, земельна ділянка по
АДРЕСА_1 у м.Харкові у 1971 році відведена
для будівництва індивідуальних
підземних гаражів. До теперішнього
часу гаражний кооператив ГК «Старт»
займає цю земельну ділянку.

У 2001 році відповідач звернувся до
управління містобудування та
архітектури Харківської міської ради з
приводу проектування та будівництва
відкритої автостоянки на майданчику
покрівлі підземних гаражів ГК "Старт"
по АДРЕСА_1.

Управління містобудування та
архітектури Харківської міської ради
листом № 22 від 09.07.2001р. запропонувало
відповідачу надати управлінню згоду ГК
"Старт" та технічний висновок про
можливість влаштування стоянки над
підземними гаражами (а.с.112 т.1)

ГК "Старт" повідомило Головного
архітектора міста Харкова про
прийняття на загальних зборах
кооперативу одноголосного рішення про
розміщення над підземною частиною ГК
"Старт" (над залізобетонним покриттям)
автостоянки легкових автомобілів, про
що свідчить лист № 5-01 від 30.07.2001 року
(а.с.113 т.1).

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інститут
Харківпроект" за листом-замовленням №1
від 05.11.1998 року виконано висновок про
технічний стан несущих та огорожуючих
конструкцій підземних гаражів по
АДРЕСА_1 кооперативу "Старт" (а.с.114 т.1).

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради №2524 від 24.12.2001
року надано дозвіл ПП ОСОБА_2 на
проектування та будівництво відкритої
автостоянки на майданчику покрівлі
підземних гаражів ГК «Старт» по
АДРЕСА_1 (а.с.117 т.1).

01.05.2002 року між гаражним кооперативом
«Старт» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2
(орендар) укладено договір оренди,
відповідно до п.1.1 якого, орендодавець
передає, а орендар приймає площадку
даху підземних гаражів ГК «Старт» по
АДРЕСА_1, які побудовані в 1971 році на
вказаній земельній ділянці відповідно
до рішення Харківського
міськвиконкому №383-10 від 14.08.1968 року та
Дзержинським райвиконкомом м.Харкова
№172/1 від 19.08.1969 року (а.с.128 т.1).

Виходячи з аналізу вищевказаних
документів, відповідачу надано дозвіл
для здійснення будівництва
автостоянки саме на покрівлі підземних
гаражів.

При наданні вказаного дозволу
Харківська міська рада не зазначала
про необхідність оформлення
відповідачем права користування
земельною ділянкою.

Предметом договору оренди від 01.05.2002
року є дах підземних гаражів, а отже і
користування здійснювалось саме
площадкою даху.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку що
відповідач здійснював користування не
земельною ділянкою, а дахом підземних
гаражів, про що приймалося рішення
міської ради та укладався договір
оренди із ГК «Старт».

Саме ГК «Старт» відведена земельна
ділянка по АДРЕСА_1 для будівництва
підземних гаражів.

На даний час земельна ділянка
знаходиться в користуванні гаражного
кооперативу, що підтверджено
матеріалами справи, в тому числі
наданими прокурором фото таблицями, на
яких відображено (та пояснено), що
зображено в'їзд в ГК «Старт»; табличка
на будівлі ГК»Старт»; обзорний
фотознімок в'їзду в ГК «Старт» та в»
їзду на автостоянку. За адресою АДРЕСА_1
( а.с.110-111, т.1). На фото таблицях мається
позначення дати фотографування: 08.05.2012.
Крім того в матеріалах справи наявні
листи, що свідчать про функціонування
на спірній земельній ділянці гаражного
кооперативу( а.с.112113 т.1) та інші
матеріали, що були проаналізовані вище
( а.с.114-132).

З урахуванням викладеного, відсутні
підстави вважати, що інтересам
територіальної громади м. Харкова
відповідач заподіяв збитки внаслідок
самовільного користування земельною
ділянкою.

Судова колегія приймає до уваги також
наступне.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність за
завдання майнової шкоди наступає за
наявності цивільного правопорушення,
яке складається з наступних елементів:
наявність майнової шкоди, протиправна
поведінка (дія чи бездіяльність)
заподіювача, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та майновою
шкодою, вина.

Відповідно до п.3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин» Згідно з пунктом
3.1 наказу Державного агентства
земельних ресурсів України та
Державної інспекції з контролю за
використанням і охороною земель
від 12.09.2007 N110 "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
застосування Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару грунту) без спеціального
дозволу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 N
963" підставою для здійснення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі, територіальним громадам,
юридичним чи фізичним особам
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, є матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, які підтверджують факт
вчинення цього правопорушення, а саме:

- акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства;

- протокол про адміністративне
правопорушення;

- припис (з вимогою усунення
порушення земельного законодавства);

- акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі або територіальній громаді
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, є зазначені
документи в їх сукупності, оскільки
саме вони можуть підтвердити сам
факт самовільного зайняття земельної
ділянки, розмір зайнятої ділянки та
період часу, протягом якого вона
використовується без належних
правових підстав.

Відповідно до п.4.1. вищевказаних
Методичних рекомендацій, перед
проведенням розрахунку розміру шкоди,
заподіяної державі, територіальній
громаді, юридичній чи фізичній особі
(власнику чи користувачу земельної
ділянки), здійснюється обстеження
земельної ділянки, на якій вчинено
правопорушення.

Акт обстеження земельної ділянки є
невід'ємною частиною розрахунку
розміру заподіяної шкоди, оскільки на
підставі даного документа
визначається площа, на якій заподіяно
шкоду, уточнюються категорія земель за
основним цільовим призначенням та
фактичне використання земельної
ділянки, характеристики ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту)
земельної ділянки (п.4.3. Методичних
рекомендацій).

При обстеженні земельної ділянки
уточнюється:

-місцезнаходження ділянки (у межах
населеного пункту чи за межами
населеного пункту);категорія
земель;форма власності земель
(державна, комунальна чи приватна, у
тому числі чи надана ділянка у постійне
користування або оренду);загальна
площа земельної ділянки та площа, на
якій вчинено правопорушення;наявність
правовстановлюючих документів на
землю (договір оренди чи державний
акт із зазначенням реквізитів
документів та інформації про власників
чи користувачів земельних
ділянок);цільове призначення
земельної ділянки (у разі використання
не за цільовим призначенням
зазначається для яких цілей фактично
використовується земельна
ділянка);стан ґрунтового покриву
(родючого шару ґрунту) земельної
ділянки (ступінь його пошкодження чи
знищення, якість проведення
рекультивації порушених земель, а у
разі необхідності отримання дозволу -
глибина зняття родючого шару ґрунту,
місце та спосіб його зберігання та
подальшого використання);наявність на
самовільно зайнятій земельній
ділянці самочинно збудованих або
встановлених об'єктів та споруд (п.4.4
Методичних рекомендацій).

Відповідно до п.2 постанови Кабінету
міністрів України від 19.04.1993 року №284
"Про порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам", розміри збитків
визначаються комісіями, створеними
Київською та Севастопольською
міськими, районними державними
адміністраціями, виконавчими
комітетами міських (міст обласного
значення) рад.

До складу комісій включаються
представники Київської,
Севастопольської міських, районних
державних адміністрацій, виконавчих
комітетів міських (міст обласного
значення) рад (голови комісій),
власники землі або землекористувачі
(орендарі), яким заподіяні збитки,
представники підприємств, установ,
організацій та громадяни, які
будуть їх відшкодовувати,
представники державних органів
земельних ресурсів і фінансових
органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад, на території яких
знаходяться земельні ділянки.

Позивачем на підтвердження своїх вимог
додано до позовної заяви акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 22.03.2012 року, протокол
про адміністративне правопорушення
від 22.03.2012 року та припис з вимогою
усунення порушення земельного
законодавства від 22.03.2012 року,
розрахунок розміру шкоди.

Таким чином, як вірно зазначив суд
першої інстанції в своєму рішенні,
позивачем не надано повного обсягу
матеріалів в обґрунтування своїх
вимог, оскільки Акт обстеження
земельної ділянки, що є невід'ємною
частиною розрахунку, не складався.

Пізніше, в процесі розгляду справи
судом першої інстанції та перед
прийняттям ним рішення Харківською
міською радою було надано до
матеріалів справи акт № 2504/12 від 16.07.2012р
обстеження земельної ділянки по
АДРЕСА_1, в якому вказано, що на вказаній
земельній ділянці розміщена паркова,
яка самовільно використовується
ОСОБА_2, право користування земельною
ділянкою не оформлено. (а.с.28 т.2).

Аналогічний за змістом і формою акт
від 14.03.2012 р. надано суду апеляційної
інстанції ( а.с.111, т.2)

Аналізуючи вказані акти, колегія
суддів зазначає, що вони не
відповідають вимогам п.2 Постанови
Кабінету Міністрів України № 284 від
19.04.1993 року,оскільки обстеження
проведено одноособово провідним
спеціалістом відділу самоврядного
контролю за використанням та охороною
земель управління земельних відносин
Харківської міської ради, а не
відповідною комісією,до складу якої
входить також особа, яку перевіряють.
Не дотримано також положень пунктів 4.3,
4.2 Методичних рекомендацій (не
зазначена загальна площа земельної
ділянки та площа, на якій вчинено
правопорушення, цільове призначення
земельної ділянки, категорія земель).

Вказані акти складені набагато пізніше
ніж розрахунок заподіяної шкоди.

Прокурором не надано суду докази, які
свідчили б про факт самовільного
зайняття відповідачем земельних
ділянок, в тому числі наявності вини
відповідача.

В матеріалах справи міститься
постанова Дзержинського районного
суду м.Харкова по справі №1/638/70/14 від
07.04.2014 року, якою кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.172, ч.1
ст.179-1 КК України припинено у зв'язку з
спливом строку давності.

Відповідно до ст.35 ГПК України тільки
вирок суду з кримінальної справи, що
набрав законної сили, є обов'язковим
для господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

Пунктом 2.6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" не потребують
доказування преюдиціальні факти,
встановлені вироком суду з
кримінальної справи, що набрав
законної сили, з питань чи мали місце
певні дії та ким вони вчинені.

Таким чином, фактам, які встановлені
іншими судовими рішеннями, крім
зазначених в статті 35 ГПК України, не
надано преюдиціального значення для
господарських судів.

Крім того, аналізуючи зміст вказаної
постанови, судова колегія приходить до
висновку, що судом загальної
юрисдикції не здійснювалось аналіз та
не встановлювалося фактів щодо
самовільного зайняття відповідачем
земельної ділянки. В постанові
зазначено в чому звинувачується
ОСОБА_2, далі вказується , що він не
визнав себе винним і пояснив, що ніяких
злочинів не скоював. Далі суд вказав, що
підсудним заявлено клопотання про
припинення провадження у кримінальній
справі у зв'язку із сплиненням строку
давності. Суд проаналізувавши
відповідне законодавство та санкцію
обрану обвинуваченням прийшов до
висновку про можливість припинення
провадження у справі за вказаних
підстав.

Отже, постанова про припинення
кримінального провадження не може
свідчить про встановлення фактів щодо
самовільного зайняття відповідачем
земельної ділянки та не може бути
підставою для стягнення з відповідача
збитків.

Судова колегія також приймає до уваги,
що прокурором та позивачем при
складанні актів обстеження на
підтвердження позовних вимог та під
час судового розгляду ігнорується факт
наявності ГК «Старт», укладення із ним
відповідачем договору оренди,
прийняття міською радою рішення
2001року, в якому надано дозвіл на
облаштування автомобільної стоянки
саме на майданчику покрівлі підземних
гаражів, а не на земельній ділянці.
Матеріали справи, які свідчать про
наявність гаражного кооперативу, про
правовідносини відповідача із ним та з
міською радою стосовно надання місця
на площадці, що є дахом гаражів не
аналізуються. Така позиція призводить
до відсутності повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи з
боку зазначених учасників процесу.

За таких обставин безпідставно
стверджувати, що відповідач самовільно
зайняв і використовував земельну
ділянку .

Отже, за відсутності встановлення
складу правопорушення відсутні
підстави для стягнення з відповідача
збитків за самовільне зайняття
земельної ділянки, у зв'язку з чим суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог
про відшкодування відповідачем
збитків Харківській міській раді в
розмірі 137826,89 грн.

Той факт, що міською радою в 2005 році
приймалося рішення про надання
земельної ділянки в користування ТОВ
«Кронос» , а потім (06.04.2011р ) прийнято
рішення про припинення користування ,
не впливає на оцінку обставин справи
щодо вини (або її відсутності)
відповідача.

Крім того, в позовній заяві прокурор,
посилаючись на ст.212 ЗК України, просить
суд зобов'язати відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
орієнтовною площею 0,26 га із
приведенням її у придатний для
подальшого використання стан.

Відповідно до статті 212 ЗК України,
самовільно зайняті земельні ділянки,
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними, з
приведенням земельних ділянок у
придатний для користування стан.

Оскільки прокурором не доведено факт
самовільного використання спірної
земельної ділянки відповідачем,
позовні вимоги в частині звільнення
земельної ділянки є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню.

Крім того, як пояснив відповідач в
судовому засіданні 11.06.2014 ним припинено
використання даху гаражів для потреб
відкритої автостоянки з часу порушення
провадження у кримінальній справі,
тобто з 2012 р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків господарського
суду Харківської області.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
господарського суду Харківської
області від 08.08.2012 року у справі №
5023/1702/12 прийняте при належному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи та у відповідності до норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування
відсутні, в зв'язку з чим апеляційна
скарга заступника прокурора
Дзержинського району м.Харкова не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 статті 103,
статтею 105 ГПК України колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Дзержинського району
м.Харкова залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 08.08.2012 року у
справі № 5023/1702/12 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови по справі №
5023/1702/12 підписано 16.06.2014 року.

Головуючий суддя
Медуниця О.Є.

Суддя
Сіверін В.І.

Суддя
Камишева Л.М.