КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р. Справа№ 50/318-б-46/536-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

за участю представників сторін:

від приватного акціонерного
товариства «Галичина»: не з'явився;

ліквідатор боржника: не з'явився;

від організатора аукціону товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр з
реалізації проблемних активів»: не
з'явився;

від публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк»: Залевська А.В.
- представник за дорученням б/н від
22.04.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Галичина» на ухвалу господарського
суду міста Києва від 19.05.2014 року у
справі № 50/318-б-46/536-2012 (суддя Омельченко
Л.В.)

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Кофе-Ательє», м. Київ

до приватного підприємства «Розмарин»,
м. Київ

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
міста Києва знаходиться справа №
50/318-б-46/536-2012 про банкрутство приватного
підприємства «Розмарин» на стадії
ліквідації боржника, визнаного
банкрутом постановою від 22.07.2013 у
порядку ст. 22 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 року у справі №
50/318-б-46/536-2012 (суддя Омельченко Л.В.)
визнано організатора аукціону
товариство з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» учасником
провадження у справі №
50/318-б-46/536-2012 про банкрутство приватного
підприємства «Розмарин».

При цьому, місцевий господарський суд
керувався ст. 49 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
абз. 2 п. 1-1 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 в редакції від 22.12.2011 зі
змінами та доповненням, ст.ст. 32, 86
Господарського процесуального кодексу
України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, приватне
акціонерне товариство «Галичина»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
від 19.05.2014 року та у задоволенні
клопотання ліквідатора банкрута -
арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про
залучення учасником провадження у
справі про банкрутство приватного
підприємства «Розмарин» товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр з
реалізації проблемних активів» в
якості організатора аукціону з
реалізації майна банкрута відмовити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням місцевим господарським
судом норм процесуального права, а саме
ч. 3 ст. 98 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
яка на думку скаржника неправомірно не
застосована місцевим господарським
судом до спірних правовідносин та
неправильному застосуванні положень
ст.ст. 23, 26, 44, 45 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
у їх системному взаємозв'язку, в
розумінні послідовності дій
господарського суду та ліквідатора при
переході до застосування нової
редакції Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
оскільки, як зазначає скаржник,
вирішенню питання продажу майна
банкрута має передувати приведення
реєстру вимог кредиторів у
відповідність до нового закону та
формування новостворених
представницьких органів кредиторів.

23.06.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду надійшов від
товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечує
вимоги апеляційної скарги та просить
відмовити в її задоволенні, а ухвалу -
залишити без змін.

24.06.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду надійшов від
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» відзив на апеляційну
скаргу, в якому заперечує вимоги
апеляційної скарги та просить
відмовити в її задоволенні, а ухвалу -
залишити без змін.

27.06.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду надійшов від
арбітражного керуючого ліквідатора ПП
«Розмарин» Кучак Ю.Ф. відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечує
вимоги апеляційної скарги та просить
відмовити в її задоволенні, а ухвалу -
залишити без змін.

Представник публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги з
підстав, викладених в відзиві на
апеляційну скаргу.

Інші сторони та учасники провадження у
справі не надали відзиви на апеляційну
скаргу, повноважних представників в
судове засідання апеляційної
інстанції не направили, причини неявки
суду не повідомили. Враховуючи, що в
матеріалах справи містяться докази
належного повідомлення про час та
місце розгляду справи та обмеження
процесуального строку розгляду скарг
на ухвали місцевих господарських
судів, Київський апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
представників відповідних сторін та
учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши застосування судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі по тексту - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

19.03.2014 до місцевого господарського суду
надійшло клопотання від 13.03.2014
ліквідатора банкрута - арбітражного
керуючого Кучака Ю.Ф. про залучення
учасником провадження у справі про
банкрутство приватного підприємства
«Розмарин» товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» в якості
організатора аукціону з реалізації
майна банкрута на підставі абз. 4 п. 33
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/606/2012
від 28.03.2013.

В абз. 2 п. 1-1 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 в редакції від 22.12.2011 зі
змінами та доповненням вказується, що
положення цього Закону, що регулюють
продаж майна у провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 в редакції від 22.12.2011 зі
змінами та доповненнями продаж майна
боржника в провадженні у справі про
банкрутство здійснюється в порядку,
встановленому цим Законом, шляхом
проведення торгів у формі аукціону, за
винятком майна, продаж якого
відповідно до законодавства України
здійснюється шляхом проведення
закритих торгів.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону
суб'єктами аукціону є його замовник,
організатор та учасники.

Згідно ч. 6 ст. 49 Закону організатором
аукціону є визначена замовником
фізична або юридична особа, що має
ліцензію на проведення торгів і з якою
замовник аукціону уклав договір на
проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається
замовником за конкурсом, що
проводиться у визначеному замовником
порядку, основними критеріями якого
вважаються наявність ліцензії,
достатній, але не менш як три роки,
досвід проведення аукціонів,
запропонована найменша сума
винагороди.

Організатором аукціону не може бути
заінтересована особа стосовно
боржника, кредиторів та замовника
аукціону.

Як вбачається з матеріалів
ліквідатором дотримуючись процедури
реалізації активів розміщено
оголошення у газеті «Недвижимость
Белой Церкви» № 10 (318) про конкурс для
визначення кандидатури організатора
аукціону з продажу майна приватного
підприємства «Розмарин».

Судом встановлено, що станом на 17.03.2014
ліквідатором було отримано лише одну
заявку на участь у конкурсі з
визначення організатором аукціону від
товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» (протокол
проведення конкурсу на залучення
організатора аукціону з продажу майна
приватного підприємства «Розмарин»
від 18.03.2014).

Згідно протоколу проведення конкурсу
на залучення організатора аукціону з
продажу майна приватного підприємства
«Розмарин» від 18.03.2014 організатором
аукціону було визначено товариство з
обмеженою відповідальністю «Центр з
реалізації проблемних активів»,
оскільки дана кандидатура відповідає
вимогам чинного законодавства до
організатора аукціону та була єдиною
станом на 17.03.2014.

Між замовником аукціону та обраним
організатором аукціону - товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр з
реалізації проблемних активів»
укладено договір № 1605/14А від 16.05.2014 про
проведення аукціону.

З заяви товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» на участь в
конкурсі на визначення організатора
аукціону та наданих місцевому
господарському суду документів
вбачається, що статутні види
діяльності товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр з реалізації
проблемних активів» співвідносяться з
правовими підставами для обрання її
організатором аукціону з продажу
нерухомого майна. Також, товариством
надано інформацію про досвід
організації аукціонів, який становить
більше 3-х років та відсутність
заінтересованості щодо замовника,
кредиторів та боржника, а також про
наявність приміщення та технічних
засобів, що необхідні для проведення
торгів (аукціону). Крім того, винагорода
організатора, що запропонована
кандидатурою є низькою за ринковими
цінами, а саме - 5%.

Відповідно до абз. 4 п. 33 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України № 01-06/606/2012 в редакції від 28.03.2013
організатор аукціону діє на підставі
ухвали господарського суду про
визнання його учасником провадження у
справі про банкрутство.

Таким чином, оскільки ліквідатором в
межах процедури ліквідації вживаються
необхідні заходи з реалізації майнових
активів банкрута, зокрема, визначено
організатора аукціону з продажу майна
банкрута, щодо якого необхідним є
ухвалення судового рішення про
визнання учасником провадження у
справі про банкрутство з метою
дотримання приписів чинного
законодавства та встановлених Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» процедур
місцевим господарським судом
правомірно визнано товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр з
реалізації проблемних активів»
учасником провадження у справі про
банкрутство.

Апеляційний суд не приймає до уваги
твердження скаржника стосовно,
обмеження можливості новостворених
представницьких органів банкрута
впливати на хід процедури відновлення
платоспроможності боржника та
запобігання продажу майна банкрута,
тому що дана справа перебуває на стадії
ліквідації, в якій відсутнє фінансове
оздоровлення банкрута та на якій
здійснюється продаж майна. Відповідно
до матеріалів справи все виявлене
майно банкрута в ході ліквідпроцедури
є предметом забезпечення за кредитними
договорами з кредиторами Пат
«Укрсоцбанк»» та ПАТ «Універсал Банк»
і в силу вимог ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не включається до складу ліквідаційної
маси і використовується виключно для
задоволення вимог кредиторів за
зобов'язаннями, які воно забезпечує.
Таким чином, компетенція новостворених
представницьких органів банкрута не
розповсюджується на майно, що належить
ПП «Розмарин» і здійснюється без їх
участі, а тому місцевим господарським
судом правомірно зазначено, що
затвердження реєстру вимог кредиторів
відповідно до редакції Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 22.12.2011, в даній справі і в даному
випадку, не впливає на порядок продажу
майна банкрута. Також нормами чинного
законодавства, зокрема, ч. 8 ст. 26 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не віднесено
до компетенції комітету кредиторів
погодження кандидатури торгуючої
організації або обрання друкованого
видання.

Колегія суддів не приймає до уваги
твердження скаржника зазначені в
апеляційній скарзі стосовно звуження
кола потенційних учасників конкурсу на
залучення організатора аукціону з
продажу майна банкрута, як підставу для
скасування ухвали суду, оскільки
нормами чинного законодавства про
банкрутство не передбачено вимог до
територіального розповсюдження
друкованого або іншого видання, в якому
здійснюється публікація відповідного
оголошення. Крім того, скаржником не
зазначається які саме норми чинного
законодавства порушенні місцевим
господарським судом в даному випадку.

Таким, чином суд апеляційної інстанції
не вбачає аргументованих підстав на
підтвердження зазначених в
апеляційній скарзі порушень, а тому не
приймає до уваги дані твердження
приватного акціонерного товариства
«Галичина».

Інші викладені в апеляційній скарзі
доводи правильності висновків
місцевого господарського суду не
спростовують.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів,
окрім тих, які наявні в матеріалів
справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів
на підставі наявних в матеріалів
справи дійшла до висновку, що
відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
підстав для скасування чи зміни
постанови місцевого господарського
суду не вбачає, а тому апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103,
105, 106 ГПК України, Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 року у справі №
50/318-б-46/536-2012 залишити без змін,
апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Галичина»
залишити без задоволення.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
О.С. Копитова

О.М. Остапенко