ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2014 Справа № 920/1740/13

Господарський суд Сумської області у
складі: головуючого - судді Рунової
В.В.,

при секретарі Балицькому В.В.,

за участю представників сторін:

позивача (стягувача) - Ейсмонт Є.А.

відповідача - боржника (скаржника) - не
з'явився

ВДВС Роменського МРУЮ - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Сумської області

скаргу Державного підприємства
«Дослідне господарство «Іскра»
Інституту сільського господарства
північного сходу Національної
академії аграрних наук України на дії
Відділу державної виконавчої служби
Роменського міськрайонного управління
юстиції у справі №920/1740/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галеон-С» до
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Іскра» Національної
академії аграрних наук України про
стягнення 183157 грн. 64 коп.,

встановив:

06.06.2014р. до господарського суду
Сумської області надійшла скарга
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Іскра» Інституту
сільського господарства північного
сходу Національної академії аграрних
наук України на дії Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції в
якій скаржник просить суд скасувати
акт опису й арешту майна від 08.04.2014р.
державного виконавця ВДВС Роменського
МРУЮ Черноус К.К.

В обгрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що державний
виконавець не врахував передбачене ч.5
статті 52 Закону України «Про виконавче
провадження» право боржника
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які в першу черги
необхідно звернути стягнення та описав
і наклав арешт на належний скаржнику
автомобіль ВАЗ 21154 державний номер ВМ
1654 АР.

Від державного виконавця ВДВС
Роменського МРУЮ Черноус К.К. надійшов
відзив щодо скарги Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Іскра» та документи в обґрунтування
своєї позиції. У своєму відзиві
державний виконавець наголошує, що акт
опису й арешту майна від 08.04.2014р. було
складено правомірно, тому просить суд
відмовити у задоволенні скарги.

Від державного виконавця надійшла
заява про розгляд скарги у його
відсутності.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився, однак враховуючи
вимоги статті 121-2 Господарського
процесуального кодексу України його
неявка не перешкоджає розгляду скарги
по суті.

В судовому засідання представник
позивача (стягувача) проти скарги
заперечує, вважає її безпідставною, а
оскаржуваний акт таким, що складено у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження», тому просить
суд відмовити боржнику у задоволенні
скарги на дії ДВС.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши скаргу Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Іскра» на дії ВДВС Роменського МРУЮ,
суд дійшов висновку про відсутність
законних підстав для задоволення
скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України Скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

03.12.2013р. господарським судом Сумської
області було видано наказ на виконання
рішення господарського суду Сумської
області від 19.11.2013р. у справі №920/1740/13.

04.12.2013р. державним виконавцем ВДВС
Роменського МРУЮ Черноус К.К. було
винесено постанову якою відкрито
виконавче провадження ВП №41068966 по
примусовому виконанню зазначеного
наказу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
Заходами примусового виконання рішень
є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з ч.5 статті 52 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Частинами 1, 2 статті 66 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника - юридичної
особи коштів у обсязі, достатньому для
покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне
такому боржникові або закріплене за
ним, у тому числі на майно, що
обліковується на окремому балансі
філії, представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно. У разі якщо на
зазначене майно накладається арешт,
воно реалізується в такій черговості:

1) у першу чергу - майно, що
безпосередньо не використовується у
виробництві (цінні папери, легковий
автотранспорт, предмети дизайну офісів
та інше майно, готова продукція
(товари);

2) у другу чергу - об'єкти нерухомого
майна, верстати, обладнання, інші
основні засоби, а також сировина і
матеріали, призначені для використання
у виробництві.

В ході примусового виконання
зазначеного наказу суду 08.04.2014р. у
зв'язку з недостатністю коштів на
арештованих рахунках боржника -
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Іскра» державним
виконавцем було здійснено опис та
арешт належного боржнику автомобіля
ВАЗ 21154 державний номер ВМ 1654 АР, про що
складено відповідний акт.

Представник боржника (його керівник)
Самойленко Л.О. була присутнім при
складенні оскаржуваного акту опису й
арешту, однак жодних заяв або ж
зауважень зокрема щодо
неправомірності арешту майна
представником Самойленко Л.О. заявлено
не було. Акт опису й арешту майна від
08.04.2014р. представником боржника
підписано без жодних застережень.

Скаржником не надано суду жодних
доказів того, що державним виконавцем
було проігноровано чи знехтувано
правом боржника запропонувати ті види
майна чи предмети, на які необхідно в
першу чергу звернути стягнення, в тому
числі не надано суду доказів звернень
боржника до державного виконавця з
пропозиціями щодо першочергового
стягнення на майно.

У відповідності до вимог статей 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна надати
докази в обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Разом з тим, скаржником не надано суду
доказів порушення його прав державним
виконавцем.

Крім того, суд вважає за доцільне
зазначити, що ч.5 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення, але
черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Враховуючи вищевикладене, акт опису й
арешту майна від 08.04.2014р. державним
виконавцем ВДВС Роменського МРУЮ
Черноус К.К. було складено правомірно, а
тому відсутні законні підстави для
задоволення скарги Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Іскра».

Керуючись статтями 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ухвалив:

У задоволенні скарги Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Іскра» Інституту сільського
господарства північного сходу
Національної академії аграрних наук
України на дії Відділу державної
виконавчої служби Роменського
міськрайонного управління юстиції у
справі № 920/1740/13 - відмовити.

Копію даної ухвали надіслати
стягувачеві, боржникові та органові
виконання судових рішень.

Суддя
(підпис) В.В.Рунова