ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2014 р.
Справа № 911/1281/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОРІМІ ТРЕЙД ЛТД»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРАЙ-2»

про стягнення 200 286,86грн.

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від позивача Ягунов Ю.К. (дов. б/н від
04.04.2014);

від відповідача Кордівська Н.С. (дов. №
146/13 від 05.03.2014р.).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОРІМІ ТРЕЙД ЛТД»
(далі - позивач) звернулося з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРАЙ-2» (далі -
відповідач) про стягнення 468 181,43грн.
боргу за поставлений, на підставі
видаткових накладних № 2 від
15.01.2014р., № 5 від 17.01.2014р., № 6
від 17.01.2014р., № 5 від 20.01.2014р., №
9 від 21.01.2014р., № 5 від 24.01.2014р.,
№ 8 від 27.01.2014р., № 6 від
28.01.2014р., № 4 від 28.01.2014р., № 3
від 30.01.2014р., № 1 від 31.01.2014р., №
2 від 31.01.2014р., № 3 від 31.01.2014р.,
№ 1 від 03.02.2014р., № 3 від
04.02.2014р., № 2 від 06.02.2014р., № 0
від 07.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р., №
1 від 07.02.2014р., № 2 від 10.02.2014р.,
№ 7 від 13.02.2014р., № 8 від
11.02.2014р., № 1 від 17.02.2014р., № 2
від 17.02.2014р., № 3 від 17.02.2014р., №
4 від 17.02.2014р., № 3 від 19.02.2014р.,
№ 4 від 20.02.2014р., № 8 від
19.03.2014р., № 9 від 19.03.2014р., № 0
від 19.03.2014р., № 1 від 19.03.2014р., №
3 від 19.03.2014р., № 4 від 19.03.2014р.
згідно договору поставки № 1184 від
02.01.2009р., товар.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з оплати отриманого
згідно договору поставки № 1184 від
02.01.2009р. товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.04.2014р. порушено
провадження у справі № 911/1281/14, розгляд
справи призначено на 25.04.2014р.

У судовому засіданні 25.04.2014р. оголошено
перерву до 23.05.2014р.

23.05.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника відповідача надійшов
відзив на позов № 23/05 від 23.05.2014р. (вх. №
9654/14 від 23.05.2014р.), згідно якого останній
визнав позовні вимоги безпідставними,
необгрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, який прийнято
судом.

23.05.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника позивача надійшла заява
про зменшення розміру позовних вимог
від 23.05.2014р. (вх. № 9684/14 від 23.05.2014р.),
згідно якої останній в порядку ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України зменшив розмір позовних вимог
та просив стягнути з відповідача 368
181,43грн. боргу за поставлений, на
підставі видаткових накладних № 2
від 15.01.2014р., № 5 від 17.01.2014р., №
6 від 17.01.2014р., № 5 від 20.01.2014р.,
№ 9 від 21.01.2014р., № 5 від
24.01.2014р., № 8 від 27.01.2014р., № 6
від 28.01.2014р., № 4 від 28.01.2014р., №
3 від 30.01.2014р., № 1 від 31.01.2014р.,
№ 2 від 31.01.2014р., № 3 від
31.01.2014р., № 1 від 03.02.2014р., № 3
від 04.02.2014р., № 2 від 06.02.2014р., №
0 від 07.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р.,
№ 1 від 07.02.2014р., № 2 від
10.02.2014р., № 7 від 13.02.2014р., № 8
від 11.02.2014р., № 1 від 17.02.2014р., №
2 від 17.02.2014р., № 3 від 17.02.2014р.,
№ 4 від 17.02.2014р., № 3 від
19.02.2014р., № 4 від 20.02.2014р., № 8
від 19.03.2014р., № 9 від 19.03.2014р., №
0 від 19.03.2014р., № 1 від 19.03.2014р.,
№ 3 від 19.03.2014р., № 4 від
19.03.2014р. згідно договору поставки № 1184
від 02.01.2009р., товар, оскільки після
порушення провадження у справі
(11.04.2014р.) відповідач 28.04.2014р. сплатив на
рахунок позивача 100 000грн., що
підтверджується доданим ним платіжним
дорученням № 35930 від 25.04.2014р. Вказана
заява прийнята судом.

Абзацами четвертим та п'ятим пункту 4.6.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011р. передбачено, що зменшення
позивачем суми позову, в тому числі й з
підстав необґрунтованості первісного
розрахунку ціни позову, не є відмовою
від позову. В такому випадку припинення
провадження в частині зменшення
відповідної суми не здійснюється, - про
таке зменшення зазначається в описовій
частині судового рішення, а предметом
спору стає вимога про стягнення суми в
зменшеному розмірі. Зменшення розміру
позовних вимог згідно з пунктом 1
частини першої статті 7 Закону України
"Про судовий збір" є підставою для
повернення відповідної суми судового
збору; що ж до інших судових витрат, то в
такому разі вони у відповідній частині
покладаються на позивача. Якщо ж таке
зменшення пов'язане з частковим
визнанням та задоволенням позову
відповідачем після подання позову, то
судовий збір у відповідній частині з
урахуванням припису частини другої
статті 49 ГПК може бути покладений на
відповідача.

У судовому засіданні 23.05.2014р. оголошено
перерву до 06.06.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.06.2014р. продовжено строк
розгляду спору на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 06.06.2014р. оголошено
перерву до 20.06.2014р.

20.06.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника позивача надійшла заява
про зменшення розміру позовних вимог
від 20.06.2014р. (вх. № 11898 від 20.06.2014р.),
згідно якої останній на підставі ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України зменшив розмір позовних вимог,
у зв'язку зі сплатою відповідачем після
порушення провадження у справі
(11.04.2014р.) 250 000грн. боргу за поставлений,
на підставі видаткових накладних №
2 від 15.01.2014р., № 5 від 17.01.2014р.,
№ 6 від 17.01.2014р., № 5 від
20.01.2014р., № 9 від 21.01.2014р., № 5
від 24.01.2014р., № 8 від 27.01.2014р., №
6 від 28.01.2014р., № 4 від 28.01.2014р.,
№ 3 від 30.01.2014р., № 1 від
31.01.2014р., № 2 від 31.01.2014р., № 3
від 31.01.2014р., № 1 від 03.02.2014р., №
3 від 04.02.2014р., № 2 від 06.02.2014р.,
№ 0 від 07.02.2014р., № 0 від
07.02.2014р., № 1 від 07.02.2014р., № 2
від 10.02.2014р., № 7 від 13.02.2014р., №
8 від 11.02.2014р., № 1 від 17.02.2014р.,
№ 2 від 17.02.2014р., № 3 від
17.02.2014р., № 4 від 17.02.2014р., № 3
від 19.02.2014р., № 4 від 20.02.2014р., №
8 від 19.03.2014р., № 9 від 19.03.2014р.,
№ 0 від 19.03.2014р., № 1 від
19.03.2014р., № 3 від 19.03.2014р., № 4
від 19.03.2014р. згідно договору поставки №
1184 від 02.01.2009р., товар., що
підтверджується доданим ним платіжним
дорученням № 35930 від 25.04.2014р. на суму 100
000грн. та платіжним дорученням № 52220 від
10.06.2014р. на суму 150 000грн. та тим, що
31.03.2014р. між сторонами було проведено
зарахування зустрічних однорідних
вимог на суму 17 697,32грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи актом прийму-передачі виконаних
робіт (наданих послуг) від 31.03.2014р., яка
прийнята судом в цій частині. Крім того,
у вказаній заяві позивач просив суд
стягнути з відповідача 44 216,46грн. грн.
боргу за поставлений, на підставі
видаткової накладної № 2 від
15.01.2014р. згідно договору поставки № 1184
від 02.01.2009р., товар, тобто за період який
не був заявлений у позовній заяві, цю
частину заяви суд залишив без розгляду
з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.11. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. ГПК,
зокрема статтею 22 цього Кодексу, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про „доповнення" або
„уточнення" позовних вимог, або
заявлення „додаткових" позовних вимог
і т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:- подання іншого (ще
одного) позову, чи - збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи -
об'єднання позовних вимог, чи - зміну
предмета або підстав позову. У
будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії, а
недотримання ним таких правил тягне за
собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові. Збільшено (чи зменшено) може
бути лише розмір вимог майнового
характеру. Якщо в заяві позивача
йдеться про збільшення розміру
немайнових вимог (наприклад, про
визнання недійсним ще одного акта крім
того, стосовно якого відповідну вимогу
вже заявлено), то фактично також
йдеться про подання іншого позову.

Згідно п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011р. право позивача на зміну
предмета або підстави позову може бути
реалізоване лише до початку розгляду
господарським судом справи по суті та
лише у суді першої інстанції шляхом
подання до суду відповідної письмової
заяви, яка за формою і змістом має
узгоджуватися зі статтею 54 ГПК з
доданням до неї документів, зазначених
у статті 57 названого Кодексу.
Невідповідність згаданої заяви
вимогам цих норм процесуального права
є підставою для її повернення з
підстав, передбачених частиною першою
статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави
позову, які відповідають вимогам
статей 54 і 57 ГПК, проте подані після
початку розгляду господарським судом
справи по суті, залишаються без
розгляду і приєднуються до матеріалів
справи, про що суд зазначає в описовій
частині рішення, прийнятого по суті
спору (або в ухвалі, якою закінчується
розгляд справи).

Початок розгляду справи по суті має
місце з того моменту, коли
господарський суд після відкриття
судового засідання, роз'яснення (за
необхідності) сторонам та іншим
учасникам судового процесу їх прав та
обов'язків і розгляду інших клопотань і
заяв (про відкладення розгляду справи,
залучення до участі в ній інших осіб,
витребування додаткових доказів тощо)
переходить безпосередньо до розгляду
позовних вимог, про що зазначається в
протоколі судового засідання. При
цьому неявка у судове засідання сторін
або однієї з сторін, за умови, що їх
належним чином повідомлено про час і
місце цього засідання, не перешкоджає
такому переходові до розгляду позовних
вимог, якщо у господарського суду
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи, передбачені частиною
першою статті 77 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає
зміну вимоги, з якою позивач звернувся
до відповідача, а зміна підстав позову -
це зміна обставин, на яких ґрунтується
вимога позивача. Одночасна зміна і
предмета, і підстав позову не
допускається.

Судом встановлено, що заява позивача
про зменшення розміру позовних вимог в
частині вимоги про стягнення 44 216,46грн.
боргу за поставлений на підставі
видаткової накладної № 2 від
15.01.2014р. згідно договору поставки № 1184
від 02.01.2009р., товар (а.с. 21, т. 2) за своєю
правовою природою є заявою про зміну
предмету позову, яка подана
представником позивача після початку
розгляду справи по суті, що
підтверджується змістом протоколу
судового засідання від 25.04.2014р. (а.с. 202,
т. 1).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про залишення без розгляду
заяви про зменшення розміру позовних
вимог в частині вимоги про стягнення 44
216,46грн. боргу за поставлений, на
підставі видаткової накладної № 2
від 15.01.2014р. згідно договору поставки №
1184 від 02.01.2009р., товар.

У судовому засіданні 20.06.2014р.
представник позивача підтримав позов
повністю, представник відповідача
заперечив проти задоволенню позовних
вимог повністю.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2009р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОРІМІ ТРЕЙД ЛТД»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Край»
(Покупець) укладено договір поставки №
1184, згідно якого постачальник
зобов'язався постачати і передати у
власність покупцеві, а покупець -
прийняти та оплатити товари згідно з
замовленнями покупця (Додаток № 1
«Бланк замовлення») та
товаросупровідною документацією, які
складають невід'ємну частину договору,
на умовах договору.

Згідно п. 3.3. договору покупець
здійснює вчасний розрахунок за товари.
Оплата виконується шляхом
банківського переказу на рахунок
постачальника, зазначений у статті 9
договору протягом терміну платежу,
зазначеного у пункті 1.1. Додатку № 3
«Спеціальні умови», за умови, що сума
платежу не менше 50грн., та що
постачальник надасть належним чином
оформлені рахунки та накладні (у формі
відповідно до інструкцій покупця) на
адресу покупця, яка вказана в статті 9.

Договір укладений строком до 31
грудня 2009 року. Строк дії договору
автоматично продовжується на
додаткові однорічні терміни у випадку,
якщо не менше ніж на 30 днів до
закінчення його строку дії будь-яка
сторона не повідомить іншу сторону у
письмовій формі про свій намір
припинити його дію (п. 8.1. договору).

02.01.2009р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ОРІМІ
ТРЕЙД ЛТД» (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Край» (Покупець)
укладено додаток № 3 до договору
поставки № 1184, пунктом 1.1. якого
передбачено, що покупець оплачує
реалізовані товари за період один
календарний тиждень у магазинах
покупця протягом 10 банківських днів з
дня закінчення календарного тижня за
умови, що постачальник надасть
належним чином оформлені рахунки та
накладні (у формі відповідно до
інструкцій покупця) на адресу покупця,
яка вказана в статті 9 протягом не
більше ніж 7 днів з дня поставки. Якщо
постачальник не надасть рахунки та
накладні вчасно, покупець має право
затримати розрахунок на відповідний
час затримки наданих документів.

30.08.2010р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ОРІМІ
ТРЕЙД ЛТД» (Постачальник), Товариством
з обмеженою відповідальністю «Край»
(ТОВ «Край») та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Край-2» укладено
додаткову угоду (про заміну сторони у
зобов'язанні), згідно якої сторони
дійшли згоди про заміну сторони
покупця з ТОВ «Край» на ТОВ «Край-2» у
зобов'язанні по договору поставки № 1184
від 02.01.2009р. з 30.08.2010р.

Суд встановив, що договір
поставки № 1184 від 02.01.2009р. є
неодноразово продовженим.

На виконання п. 1.1. договору
поставки № 1184 від 02.01.2009р. позивач
поставив відповідачу, а відповідач
прийняв товар на загальну суму 471
045,40грн., що підтверджується
видатковими накладними № 2 від
15.01.2014р. на суму 14 376,18грн., № 5 від
17.01.2014р. на суму 15 332,22грн., № 6 від
17.01.2014р. на суму 7 109,76грн., № 5 від
20.01.2014р. на суму 7 739,76грн., № 9 від
21.01.2014р. на суму 21 326,76грн., № 5 від
24.01.2014р. на суму 8 411,82грн., № 8 від
27.01.2014р. на суму 4 544,40грн., № 6 від
28.01.2014р. на суму 9 802,56грн., № 4 від
28.01.2014р. на суму 19 573,50грн., № 3 від
30.01.2014р. на суму 4 734,42грн., № 1 від
31.01.2014р. на суму 16 665,24грн., № 2 від
31.01.2014р. на суму 6 700,32грн., № 3 від
31.01.2014р. на суму 16 557,90грн., № 1 від
03.02.2014р. на суму 8 511,72грн., № 3 від
04.02.2014р. на суму 19 362,18грн., № 2 від
06.02.2014р. на суму 3 002,58грн., № 0 від
07.02.2014р. на суму 20 241,66грн., № 0 від
07.02.2014р. на суму 10 515,90грн., № 1 від
07.02.2014р. на суму 2 915,10грн., № 2 від
10.02.2014р. на суму 9 360,42грн., № 7 від
13.02.2014р. на суму 1 804,80грн., № 8 від
11.02.2014р. на суму 19 743грн., № 1 від
17.02.2014р. на суму 6 306,96грн., № 2 від
17.02.2014р. на суму 25 187,58грн., № 3 від
17.02.2014р. на суму 8 787,24грн., № 4 від
17.02.2014р. на суму 21 777грн., № 3 від
19.02.2014р. на суму 21 746,64грн., № 4 від
20.02.2014р. на суму 3 253,38грн., № 8 від
19.03.2014р. на суму 52 808,52грн., № 9 від
19.03.2014р. на суму 18 816,54грн., № 0 від
19.03.2014р. на суму 5 845,38грн., № 1 від
19.03.2014р. на суму 20 690,52грн., № 3 від
19.03.2014р. на суму 31 737,54грн., № 4 від
19.03.2014р. на суму 5 755,86грн., підписаними та
скріпленими печатками обох сторін
договору, а також генеральними
довіреностями, наявними в матеріалах
справи.

Крім того, суд встановив, що
31.03.2014р. позивачем в якості боргу за
поставлений на підставі спірних
накладних товар зараховано зустрічні
вимоги відповідача до позивача по
сплаті 17 697,32грн. боргу за надані
послуги, що підтверджується наявними в
матеріалах справи угодою про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від 31.03.2014р. (а.с. 172, т. 1) та актом
прийому-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) від 31.03.2014р. (а.с. 19, т. 2),
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін договору.

Відповідач свій обов'язок,
передбачений п. 1.1. додатку № 3 до
договору поставки № 1184 від 02.01.2009р. та ч.
1 ст. 692 Цивільного кодексу України, з
оплати отриманого згідно договору
товару, виконав частково, сплативши
позивачеві 253 061,22грн., решту боргу у
розмірі 200 286,86грн. (471 045,40грн. - 17 697,32грн. -
253 061,22грн.) не сплатив, що
підтверджується актом звіряння
взаєморозрахунків станом на 06.06.2014р.
(а.с. 28, т. 2), підписаним та скріпленим
печатками обох сторін договору,
платіжними дорученнями № 35930 від
25.04.2014р. (а.с. 238, т. 1) та № 52220 від 10.06.2014р.
(а.с. 30, т. 2), а також банківськими
довідками (а.с. 240-242, т. 1), внаслідок чого
борг відповідача перед позивачем за
поставлений, на підставі видаткових
накладних № 2 від 15.01.2014р., № 5
від 17.01.2014р., № 6 від 17.01.2014р., №
5 від 20.01.2014р., № 9 від 21.01.2014р.,
№ 5 від 24.01.2014р., № 8 від
27.01.2014р., № 6 від 28.01.2014р., № 4
від 28.01.2014р., № 3 від 30.01.2014р., №
1 від 31.01.2014р., № 2 від 31.01.2014р.,
№ 3 від 31.01.2014р., № 1 від
03.02.2014р., № 3 від 04.02.2014р., № 2
від 06.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р., №
0 від 07.02.2014р., № 1 від 07.02.2014р.,
№ 2 від 10.02.2014р., № 7 від
13.02.2014р., № 8 від 11.02.2014р., № 1
від 17.02.2014р., № 2 від 17.02.2014р., №
3 від 17.02.2014р., № 4 від 17.02.2014р.,
№ 3 від 19.02.2014р., № 4 від
20.02.2014р., № 8 від 19.03.2014р., № 9
від 19.03.2014р., № 0 від 19.03.2014р., №
1 від 19.03.2014р., № 3 від 19.03.2014р.,
№ 4 від 19.03.2014р. згідно договору
поставки № 1184 від 02.01.2009р., товар склав
200 286,86грн. (471 045,40грн. - 17 697,32грн. - 253
061,22грн.).

Предметом позову, з урахуванням заяви
про зменшення розміру позовних вимог
(а.с. 21), є вимоги про стягнення 200 286,86грн.
боргу за поставлений, на підставі
видаткових накладних № 2 від
15.01.2014р., № 5 від 17.01.2014р., № 6
від 17.01.2014р., № 5 від 20.01.2014р., №
9 від 21.01.2014р., № 5 від 24.01.2014р.,
№ 8 від 27.01.2014р., № 6 від
28.01.2014р., № 4 від 28.01.2014р., № 3
від 30.01.2014р., № 1 від 31.01.2014р., №
2 від 31.01.2014р., № 3 від 31.01.2014р.,
№ 1 від 03.02.2014р., № 3 від
04.02.2014р., № 2 від 06.02.2014р., № 0
від 07.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р., №
1 від 07.02.2014р., № 2 від 10.02.2014р.,
№ 7 від 13.02.2014р., № 8 від
11.02.2014р., № 1 від 17.02.2014р., № 2
від 17.02.2014р., № 3 від 17.02.2014р., №
4 від 17.02.2014р., № 3 від 19.02.2014р.,
№ 4 від 20.02.2014р., № 8 від
19.03.2014р., № 9 від 19.03.2014р., № 0
від 19.03.2014р., № 1 від 19.03.2014р., №
3 від 19.03.2014р., № 4 від 19.03.2014р.
згідно договору поставки № 1184 від
02.01.2009р. згідно договору поставки № 1184
від 02.01.2009р., товар.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України (абзац
перший п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» № 14
від 17.12.2013р.).

Суд встановив, що на виконання п. 1.1.
договору поставки № 1184 від 02.01.2009р.
позивач поставив відповідачу, а
відповідач прийняв товар на загальну
суму 471 045,40грн., що підтверджується
видатковими накладними № 2 від
15.01.2014р. на суму 14 376,18грн., № 5 від
17.01.2014р. на суму 15 332,22грн., № 6 від
17.01.2014р. на суму 7 109,76грн., № 5 від
20.01.2014р. на суму 7 739,76грн., № 9 від
21.01.2014р. на суму 21 326,76грн., № 5 від
24.01.2014р. на суму 8 411,82грн., № 8 від
27.01.2014р. на суму 4 544,40грн., № 6 від
28.01.2014р. на суму 9 802,56грн., № 4 від
28.01.2014р. на суму 19 573,50грн., № 3 від
30.01.2014р. на суму 4 734,42грн., № 1 від
31.01.2014р. на суму 16 665,24грн., № 2 від
31.01.2014р. на суму 6 700,32грн., № 3 від
31.01.2014р. на суму 16 557,90грн., № 1 від
03.02.2014р. на суму 8 511,72грн., № 3 від
04.02.2014р. на суму 19 362,18грн., № 2 від
06.02.2014р. на суму 3 002,58грн., № 0 від
07.02.2014р. на суму 20 241,66грн., № 0 від
07.02.2014р. на суму 10 515,90грн., № 1 від
07.02.2014р. на суму 2 915,10грн., № 2 від
10.02.2014р. на суму 9 360,42грн., № 7 від
13.02.2014р. на суму 1 804,80грн., № 8 від
11.02.2014р. на суму 19 743грн., № 1 від
17.02.2014р. на суму 6 306,96грн., № 2 від
17.02.2014р. на суму 25 187,58грн., № 3 від
17.02.2014р. на суму 8 787,24грн., № 4 від
17.02.2014р. на суму 21 777грн., № 3 від
19.02.2014р. на суму 21 746,64грн., № 4 від
20.02.2014р. на суму 3 253,38грн., № 8 від
19.03.2014р. на суму 52 808,52грн., № 9 від
19.03.2014р. на суму 18 816,54грн., № 0 від
19.03.2014р. на суму 5 845,38грн., № 1 від
19.03.2014р. на суму 20 690,52грн., № 3 від
19.03.2014р. на суму 31 737,54грн., № 4 від
19.03.2014р. на суму 5 755,86грн., підписаними та
скріпленими печатками обох сторін
договору, а також генеральними
довіреностями, наявними в матеріалах
справи; 31.03.2014р. позивачем в якості
боргу за поставлений на підставі
спірних накладних товар зараховано
зустрічні вимоги відповідача до
позивача по сплаті 17 697,32грн. боргу за
надані послуги, що підтверджується
наявними в матеріалах справи угодою
про зарахування зустрічних однорідних
вимог від 31.03.2014р. (а.с. 172, т. 1) та актом
прийому-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) від 31.03.2014р. (а.с. 19, т. 2),
підписаним та скріпленим печатками
обох сторін договору; відповідач свій
обов'язок, передбачений п. 1.1. додатку №
3 до договору поставки № 1184 від 02.01.2009р.
та ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України,
з оплати отриманого згідно договору
товару, виконав частково, сплативши
позивачеві 253 061,22грн., решту боргу у
розмірі 200 286,86грн. (471 045,40грн. - 17 697,32грн. -
253 061,22грн.) не сплатив, що
підтверджується актом звіряння
взаєморозрахунків станом на 06.06.2014р.
(а.с. 28, т. 2), підписаним та скріпленим
печатками обох сторін договору,
платіжними дорученнями № 35930 від
25.04.2014р. (а.с. 238, т. 1) та № 52220 від 10.06.2014р.
(а.с. 30, т. 2), а також банківськими
довідками (а.с. 240-242, т. 1), внаслідок чого
борг відповідача перед позивачем за
поставлений на підставі, видаткових
накладних № 2 від 15.01.2014р., № 5
від 17.01.2014р., № 6 від 17.01.2014р., №
5 від 20.01.2014р., № 9 від 21.01.2014р.,
№ 5 від 24.01.2014р., № 8 від
27.01.2014р., № 6 від 28.01.2014р., № 4
від 28.01.2014р., № 3 від 30.01.2014р., №
1 від 31.01.2014р., № 2 від 31.01.2014р.,
№ 3 від 31.01.2014р., № 1 від
03.02.2014р., № 3 від 04.02.2014р., № 2
від 06.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р., №
0 від 07.02.2014р., № 1 від 07.02.2014р.,
№ 2 від 10.02.2014р., № 7 від
13.02.2014р., № 8 від 11.02.2014р., № 1
від 17.02.2014р., № 2 від 17.02.2014р., №
3 від 17.02.2014р., № 4 від 17.02.2014р.,
№ 3 від 19.02.2014р., № 4 від
20.02.2014р., № 8 від 19.03.2014р., № 9
від 19.03.2014р., № 0 від 19.03.2014р., №
1 від 19.03.2014р., № 3 від 19.03.2014р.,
№ 4 від 19.03.2014р. згідно договору
поставки № 1184 від 02.01.2009р. згідно
договору поставки № 1184 від 02.01.2009р.,
товар склав 200 286,86грн. (471 045,40грн. - 17
697,32грн. - 253 061,22грн.)

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення 200 286,86грн. боргу за
поставлений, на підставі видаткових
накладних № 2 від 15.01.2014р., № 5
від 17.01.2014р., № 6 від 17.01.2014р., №
5 від 20.01.2014р., № 9 від 21.01.2014р.,
№ 5 від 24.01.2014р., № 8 від
27.01.2014р., № 6 від 28.01.2014р., № 4
від 28.01.2014р., № 3 від 30.01.2014р., №
1 від 31.01.2014р., № 2 від 31.01.2014р.,
№ 3 від 31.01.2014р., № 1 від
03.02.2014р., № 3 від 04.02.2014р., № 2
від 06.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р., №
0 від 07.02.2014р., № 1 від 07.02.2014р.,
№ 2 від 10.02.2014р., № 7 від
13.02.2014р., № 8 від 11.02.2014р., № 1
від 17.02.2014р., № 2 від 17.02.2014р., №
3 від 17.02.2014р., № 4 від 17.02.2014р.,
№ 3 від 19.02.2014р., № 4 від
20.02.2014р., № 8 від 19.03.2014р., № 9
від 19.03.2014р., № 0 від 19.03.2014р., №
1 від 19.03.2014р., № 3 від 19.03.2014р.,
№ 4 від 19.03.2014р. згідно договору
поставки № 1184 від 02.01.2009р. згідно
договору поставки № 1184 від 02.01.2009р.,
товар є обґрунтованою, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягає задоволенню.

Суд відхиляє твердження представника
відповідача про те, що відповідачем не
визнається факт поставки позивачем
товару по видатковим накладним №
2 від 15.01.2014р. на суму 14 376,18грн., №
6 від 17.01.2014р. на суму 7 109,76грн., №
9 від 21.01.2014р. на суму 21 326,76грн., №
8 від 27.01.2014р. на суму 4 544,40грн., №
6 від 28.01.2014р. на суму 9 802,56грн., №
4 від 28.01.2014р. на суму 19 573,50грн., №
3 від 30.01.2014р. на суму 4 734,42грн., №
2 від 06.02.2014р. на суму 3 002,58грн., №
1 від 07.02.2014р. на суму 2 915,10грн., №
2 від 10.02.2014р. на суму 9 360,42грн., №
7 від 13.02.2014р. на суму 1 804,80грн., №
8 від 11.02.2014р. на суму 19 743грн., №
1 від 17.02.2014р. на суму 6 306,96грн., №
2 від 17.02.2014р. на суму 25 187,58грн., №
4 від 17.02.2014р. на суму 21 777грн., №
3 від 19.02.2014р. на суму 21 746,64грн., №
4 від 20.02.2014р. на суму 3 253,38грн., №
4 від 19.03.2014р. на суму 5 755,86грн. (на
загальну суму 200 516,10грн.) у зв'язку з
неналежним оформленням вказаних
видаткових накладних, оскільки на
вказаних накладних наявні печатки
відповідача, докази звернення до
правоохоронних органів із заявами про
викрадення яких відповідачем суду не
надано. Крім того, суд звертає увагу
відповідача на часткову оплату ним
отриманого від позивача спірного
товару, відсутність претензій щодо
належного виконання позивачем
договірних зобов'язань, на акти звірки
взаєморозрахунків станом на 28.02.2014р. та
06.06.2014р. (а.с. 29, т. 2, а.с. 28, т. 2), підписані
та скріплені печаткою відповідача,
згідно яких відповідач визнав наявну
заборгованість перед позивачем.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення 200 286,86грн.
боргу за поставлений, на підставі
видаткових накладних № 2 від
15.01.2014р., № 5 від 17.01.2014р., № 6
від 17.01.2014р., № 5 від 20.01.2014р., №
9 від 21.01.2014р., № 5 від 24.01.2014р.,
№ 8 від 27.01.2014р., № 6 від
28.01.2014р., № 4 від 28.01.2014р., № 3
від 30.01.2014р., № 1 від 31.01.2014р., №
2 від 31.01.2014р., № 3 від 31.01.2014р.,
№ 1 від 03.02.2014р., № 3 від
04.02.2014р., № 2 від 06.02.2014р., № 0
від 07.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р., №
1 від 07.02.2014р., № 2 від 10.02.2014р.,
№ 7 від 13.02.2014р., № 8 від
11.02.2014р., № 1 від 17.02.2014р., № 2
від 17.02.2014р., № 3 від 17.02.2014р., №
4 від 17.02.2014р., № 3 від 19.02.2014р.,
№ 4 від 20.02.2014р., № 8 від
19.03.2014р., № 9 від 19.03.2014р., № 0
від 19.03.2014р., № 1 від 19.03.2014р., №
3 від 19.03.2014р., № 4 від 19.03.2014р.
згідно договору поставки № 1184 від
02.01.2009р. згідно договору поставки № 1184
від 02.01.2009р., товар є обґрунтованими,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРАЙ-2» (08123, Київська
обл., Сквирський район, м. Сквира, вул.
Леніна, буд. 22; ідентифікаційний код
35231874) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОРІМІ ТРЕЙД ЛТД»
(01042, м. Київ, Печерський район, вул.
Патріса Лумумби, буд. 4/6, корпус «А»,
кімн. 206; ідентифікаційний код 25287617) 200 286
(двісті тисяч двісті вісімдесят шість
гривень) 86 коп. боргу за поставлений, на
підставі видаткових накладних № 2
від 15.01.2014р., № 5 від 17.01.2014р., №
6 від 17.01.2014р., № 5 від 20.01.2014р.,
№ 9 від 21.01.2014р., № 5 від
24.01.2014р., № 8 від 27.01.2014р., № 6
від 28.01.2014р., № 4 від 28.01.2014р., №
3 від 30.01.2014р., № 1 від 31.01.2014р.,
№ 2 від 31.01.2014р., № 3 від
31.01.2014р., № 1 від 03.02.2014р., № 3
від 04.02.2014р., № 2 від 06.02.2014р., №
0 від 07.02.2014р., № 0 від 07.02.2014р.,
№ 1 від 07.02.2014р., № 2 від
10.02.2014р., № 7 від 13.02.2014р., № 8
від 11.02.2014р., № 1 від 17.02.2014р., №
2 від 17.02.2014р., № 3 від 17.02.2014р.,
№ 4 від 17.02.2014р., № 3 від
19.02.2014р., № 4 від 20.02.2014р., № 8
від 19.03.2014р., № 9 від 19.03.2014р., №
0 від 19.03.2014р., № 1 від 19.03.2014р.,
№ 3 від 19.03.2014р., № 4 від
19.03.2014р. згідно договору поставки № 1184
від 02.01.2009р., товар та 9 005 (дев'ять тисяч
п'ять гривень) 74 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 25.06.2014р.

Суддя
П.В.
Горбасенко