ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Справа № 904/9864/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна
В.Е.,суддівЧернова Є.В., Цвігун
В.Л.,розглянув касаційну скаргу ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"на постановувід
15.04.2014 р. Дніпропетровського
апеляційного господарського суду у
справі№904/9864/13 господарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз
України"доКомунального підприємства
"Марганецьтепломережа"простягнення 4
484070,83 грн.за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.01.2014
(суддя Н. Євстигнеєва), залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 (судді Л. Білецька, Т. Верхогляд, І.
Тищик) позов задоволено частково,
стягнуто з комунального підприємства
"Марганецьтепломережа" на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" основний борг у сумі
3 794 670,26 грн., збитки від інфляції у сумі
933,62 грн., 3% річних в сумі 89 364,03 грн., пеню
у сумі 205 396,72 грн., штраф у сумі 202 857,21
грн., витрати по сплаті судового збору у
сумі 68 820,00 грн. У решті позовних вимог
відмовлено. Вказаними рішенням було
зменшено розмір пені та штрафу на 30%.

Не погоджуючись із вказаними судовими
актами в частині зменшення заявлених
до стягнення розмірів пені на штрафу на
30%, ПАТ "НАК"Нафтогаз України" - позивач у
справі, - звернулося із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.01.2014 та
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 в частині зменшення розміру пені
та штрафу, та в цій частині прийняти
нове рішення, яким повністю
задовольнити заявлені позивачем суми
пені та штрафу. Вважає, що судами
неправильно застосовано до спірних
правовідносин приписи ст. 233 ГК України
та недотримано вимог ст.ст.42,43,83 ГПК
України.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

З касаційної скарги вбачається, що ПАТ
"НАК"Нафтогаз України" оскаржує судові
рішення у даній справі лише в частині
зменшення розміру пені та штрафу.

В цій частині судами попередніх
інстанцій встановлено наступне.

30 вересня 2011 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(продавець) та комунальним
підприємством "Марганецьтепломережа"
(покупець) був укладений договір №
14/2469/11 на купівлю-продаж природного
газу, відповідно до п.1.1 якого (в
редакції додаткової угоди №4 від 28.12.2012
року) продавець зобов'язується
передати у власність покупцю у ІV
кварталі 2011 року та у 2012 - 2013 роках
природний газ за кодом згідно УКТ ЗЕД
2711 21 00 00, ввезеного на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (надалі -
газ), для виробництва теплової енергії,
яка споживається бюджетними
установами та організаціями та іншими
споживачами, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити цей природний газ
на умовах цього договору.

Умовами укладеного між сторонами
Договору на купівлю-продаж природного
газу №14/2469/11 від 30.09.2011 року (п. 6.1)
передбачений обов'язок відповідача
здійснювати оплату за газ шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу, та з урахуванням наявних
в матеріалах справи актів приймання -
передачі природного газу (а.с.22-24), що
підписані обома сторонами без
зауважень та заперечень.

Судами встановлено наявність боргу
підприємства відповідача по оплаті
поставленого позивачем газу за
жовтень-грудень 2012 року в розмірі 3 794
670,26 грн. Цей борг відповідачем був
визнаний повністю.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів за
умови їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

За несвоєчасну оплату природного газу
позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню у сумі 296 107,32 грн. за
загальний період з 15.11.2012 року по 14.07.2013
року (по кожному акту окремо).

За прострочення оплати природного газу
понад 30 днів, позивач нарахував та
просить стягнути штраф у розмірі 7% від
простроченої суми: за прострочення
суми 345 272,77 грн. (штраф у сумі 24 169,09 грн.),
за прострочення суми 3 794 670,26 грн. (штраф
у сумі 265 626,92 грн.), всього штраф у сумі 289
796,01 грн.

Оскільки при підрахунку пені позивачем
день часткової (повної) оплати боргу
враховувався як день прострочки,
позовні вимоги про стягнення пені за
період з 15.11.2012 року по 14.07.2013 року
підлягають задоволенню частково у сумі
293 423,89 грн., а саме:

- за прострочення зобов'язань за
жовтень 2012 року за період з 15.11.2012 року
по 25.11.2012 року у сумі 234,97 грн.;

- за прострочення зобов'язань за
листопад 2012 року за період з 15.12.2012 року
по 23.01.2013 року у сумі 9 949,83 грн.;

- за прострочення зобов'язань за
грудень 2012 року за період з 15.01.2013 року
по 14.07.2013 року у сумі 283 239,09 грн.

Штраф нарахований відповідно до умов
договору, чинного законодавства та
підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач просив зменшити розмір
штрафу та пені, посилаючись на те, що
підприємство дійсно знаходиться у
тяжкому фінансовому становищі, за ІІІ
квартал 2013 року отримало збиток від
виробничої діяльністю у сумі 9 659 тис.
грн., значна частина майна знаходиться
у податковій заставі, що унеможливлює
оформлення банківського кредиту.
Станом на 01.11.2013 року заборгованість
населення складає 8798,90 тис. грн. Станом
на 01.12.2013 року заборгованість з різниці
в тарифах на теплову енергію, яка
надана населенню складає 6 579,15 тис. грн.
Розрахункова сума заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію,
що вироблялася, транспортувалася та
постачалася для потреб установ та
організацій, що фінансуються з
державного та місцевого бюджетів,
іншим суб'єктам господарювання станом
на 01.12.2013 року складає 12 865,49 тис. грн.

Приймаючи до уваги майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, враховуючи статус
відповідача (основним предметом
діяльності підприємства є постачання
пари, гарячої води та кондиційованого
повітря), який використовує придбаний
газ виключно для потреб опалення, а
також ступінь виконання боржником
зобов'язань за укладеним договором (за
спірний період ступінь виконання
складає 51,43%), нарахування та стягнення
інфляційних втрат та 3% річних у
наведених вище сумах, суди попередніх
інстанцій вирішили за можливе на
підставі пункту 3 частини 1 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшити розмір пені та штрафу
на 30% від належної до стягнення, що буде
становити:

пеня у сумі 205 396,72 грн. (293 423,89грн. х70%),
штраф у сумі 202 857,21 грн. (289 796,01грн. х70%), а
всього - 408 253,93грн.

Переглядаючи оскаржувані судові
рушення в частині зменшення суми пені
та штрафу колегія суддів зазначає
наступне.

Статтями 193, 199 ГК України, ч. 1 ст. 216 ЦК
України передбачено, що виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення ЦК України. Такі заходи
відповідальності передбачено ч. 1 ст. 216
та ч. 1 ст. 546 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми, яку відповідач
зобов'язаний сплатити за невиконання
чи неналежне виконання господарського
зобов'язання. Якщо розмір штрафних
санкцій не визначено, санкції
застосовуються у розмірі,
передбаченому договором.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір стягуваних санкцій (ч.1
ст. 233 ГК України). Схоже правило
міститься в ч.3 ст. 551 ЦК України,
відповідно до якої розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків та за наявності інших обставин,
які мають істотне значення. Право
господарського суду зменшити у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
закріплено в п.3 ч. 1 ст. 83 ГПК України
(Постанова Верховного суду України від
03.12.2013 у справі №908/43/13-г).

Судами встановлено, що у матеріалах
справи міститься звіт підприємства
відповідача про фінансові результати
за 9 місяців 2013 року (а.с.51-52), з якого
видно, що його діяльність є збитковою,
та існує значна сума заборгованості
сум компенсації тарифів. За таких
обставин, колегія суддів вважає
обгрунтованими висновки судів про
наявність підстав для зменшення
розміру пені та штрафу на 30%.

З огляду на викладене, колегія суддів
не погоджується з доводами скаржника
про порушення судами приписів ст. 233 ГК
України. Не знайшли свого
підтвердження і доводи скаржника про
недотримання судами вимог ст.ст. 42,43,83
ГПК України, так як висновки судів про
майновий стан відповідача базуються на
доказах, наявних в матеріалах справи -
а.с.51-52. Судами також було враховано
інтереси позивача, оскільки суди
зменшили розмір заявлених штрафних
санкцій лише на 30%.

Колегія суддів також залишає поза
увагою посилання позивача на постанови
Вищого господарського суду України у
вказаних у касаційній скарзі справах,
оскільки у кожній справі постанова
ВГСУ направляла справу на новий
розгляд в частині зменшення розміру
пені та штрафу. Однак, при новому
розгляді, у вказаних скаржником
справах суди приймали рішення про
зменшення розміру штрафних санкцій
(постанова ВГСУ від 07.11.2013 у справі
№5023/4891/12 тощо).

Таким чином, колегія суддів констатує,
що справа розглянута судами відповідно
встановленим обставинам справи з
правильним застосуванням до них
діючих норм матеріального права. Суди
повно та всебічно дослідили наявні в
матеріалах справи докази та прийняли
обґрунтовані та законні рішення.
Підстави для їх скасування в частині
зменшення розміру пені та штрафу та
прийняття нового рішення у справі в цій
частині - відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України,? Вищий господарський суд
України, ?

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 у справі
№904/9864/13 - без змін.

Головуючий, суддяВ. Овечкін Судді:Є.
Чернов В. Цвігун