ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 915/829/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:
Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Мацюри П.Ф., Ліпчанської Н.В.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду № 1088 від
09.12.2013р.)

При секретарі судового засідання
Стеблиненко В.С.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились. Про час, дату та місце його
проведення останні повідомлені
належним чином. У зв'язку з цим
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства „Господар"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 17.06.2013р.

по справі № 915/829/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „В-БЕЙБІ"

до Приватного підприємства „Господар"

про стягнення коштів у сумі 170 856,83 грн.

Встановила:

У квітні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю „В-БЕЙБІ"
звернулося до господарського суду
Миколаївської області з позовом про
стягнення з Приватного підприємства
„Господар" помилково перераховані на
його рахунок кошти в сумі 149 600 грн.; пені
у розмірі 14 748, 80 грн. та 6 508,03 грн.
витрат, пов'язаних з використанням
правової допомоги. А також позивач
просив стягнути з відповідача 3 414, 14
грн. судового збору.

Позов обґрунтований тим, що
перерахування коштів з рахунку
позивача на рахунок відповідача згідно
платіжних доручень № 447 від 12.12.2012р. та
№ 3 від 04.01.2013р. на загальну суму 149 600, 00
грн. відбулось помилково

за відсутністю укладеного договору ,
внаслідок чого підлягають поверненню.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 17.06.2013р.
(суддя Алексєєв А.П.) позов ТОВ „В-БЕЙБІ"
задоволено частково. Стягнуто з ПП
„Господар" на користь ТОВ „В-БЕЙБІ"
грошові кошти в розмірі 149 600 грн.
Стягнуто з ПП „Господар" на користь ТОВ
„В-БЕЙБІ" суму судового збору в розмірі
2 992 грн. В іншій частині позову
відмовлено. Повернуто ТОВ „В-БЕЙБІ"
судовий збір в розмірі 422, 14 грн., який
сплачено за платіжним дорученням № 49
від 18.04.2013 року через Чернігівське
регіональне відділення АТ
„Брокбізнесбанк".

Приймаючи рішення, в частині
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем спірна сума коштів була
перерахована відповідачу свідомо на
виконання свого обов'язку по оплаті
товару за договорами, які він помилково
вважав чинними. Втім, відповідачем
набуто зазначену суму грошових коштів
на свій рахунок безпідставно, оскільки
договір № 35 укладений між сторонами
закінчив термін дії та не був
пролонгований, а новий договір сторони
не укладали. Із зазначених підстав суд
відмовив позивачу у задоволенні вимоги
щодо стягнення пені.

В частині відмови у задоволенні вимоги
щодо стягнення з відповідача витрат,
пов'язаних з використанням правової
допомоги місцевий суд виходив з того,
що позивач не надав судові докази, що
правова допомога по справі надавалася
адвокатом.

Відмовляючи у вимозі щодо стягнення з
відповідача суми, яка була витрачена
на оплату відрядження представника для
участі у судових засіданнях та оплату
проїзду суд першої інстанції з
посилкою на постанову пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. мотивував тим, що явку
зазначеної особи не визнано
обов'язковою, а тому витрати
представників сторін на проїзд до
судових витрат не відносяться.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду, ПП „Господар"
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог ТОВ „В-БЕЙБІ" відмовити
в повному обсязі.

Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що рішення
господарського суду винесено із
порушенням норм матеріального права,
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, та підлягає
скасуванню.

В обґрунтування скарги апелянт
зазначив про укладення між сторонами
нового договору та отримання
позивачем товару за видатковими
накладними та надав письмові докази
виконання зобов'язань перед позивачем,
а саме: договір № 37 на поставку насіння
сафлору, а також довіреність на
отримання ТМЦ видаткову накладну та
копію паспорта представника, що
отримав товар.

Відзив на апеляційну скаргу до
Одеського апеляційного господарського
суду не надходив.

Судова колегія залучила надані до
апеляційної скарги документи, оскільки
визначила поважною причиною ненадання
їх суду першої інстанції внаслідок
неможливості явки сторони у судове
засідання.

20 серпня 2013 року представником
позивача заявлене клопотання про
призначення судової експертизи,
оскільки залучені документи
викликають сумнів в їх достовірності.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 20 серпня 2013
року зупинено провадження у справі №
915/829/13 та призначено комплексну
судово-технічну почеркознавчу
експертизу, щодо експертного
дослідження наданих відповідачем
додаткових матеріалів , а саме відносно
підписів від імені позивача на
представлених відповідачем документах
та відповідності печатці на них ТОВ
„В-БЕЙБІ".

22 жовтня 2013 року до Одеського
апеляційного господарського суду від
начальника Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Миколаївській області
надійшло повідомлення про повернення
матеріалів справи без виконання
експертизи, оскільки в матеріалах
справи відсутні зразки підпису ОСОБА_1
та зразки відбитка печатки ТОВ
„В-БЕЙБІ".

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 09 грудня 2013
року провадження по справі поновлено
та призначено до розгляду.

17 грудня 2013 року до канцелярії суду
надійшло від Товариства з обмеженою
відповідальністю „В-БЕЙБІ" клопотання
про призначення повторно судової
експертизи. Одночасно з клопотанням
позивач додав вільні та
експериментальні зразки підпису
директора ТОВ „В-БЕЙБІ" вільні та
експериментальні зразки відбитків
печатки ТОВ„В-БЕЙБІ".

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 14 січня 2014 року
призначено комплексну
судово-технічну та почеркознавчу
експертизу, провадження якої було
доручено Одеському науково-дослідному
інституту судових експертиз.

12 червня 2014 року до Одеського
апеляційного господарського суду від
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшов
висновок № 277/03 від 11.06.2014р. разом зі
справою. Судова колегія поновила
апеляційне провадження у справі та
призначила до розгляду апеляційну
скаргу.

23 червня 2014 року до канцелярії суду від
Товариства з обмеженою
відповідальністю „В-БЕЙБІ" надійшло
клопотання про розгляд апеляційної
скарги без його участі.

Представники сторін у судове засідання
призначене на 24 червня 2014 року не
з'явились, не скористались наданим їм
ст. 22 ГПК України правом та повноважних
представників не направили.

Сторони про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Апеляційною інстанцією враховано, що
явка представників сторін не
визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140
„Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами у
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Задовольнивши зазначене клопотання
позивача, судова колегія дійшла
висновку про достатність у матеріалах
справи документальних доказів для
вирішення спору по суті за відсутності
представників сторін.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи на предмет їх юридичної оцінки
господарським судом Миколаївської
області, проаналізувавши застосування
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла
наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів
справи, 20.11.2012р. між ТОВ „В-БЕЙБІ" та ПП
„Господар" був укладений договір № 35,
за умовами якого відповідач
(постачальник) зобов'язується
постачати товар у власність позивача
(покупця), а позивач (покупець)
зобов'язується прийняти вказаний товар
та сплатити за нього на умовах
Договору.

Згідно п. 1.2 Договору, предметом
поставки є сафлор (пром. сировина), в
кількості 60 тн. по ціні 4 000, 00 грн./тн.
Загальна сума договору 240 000, 00 грн.

Пунктом 7.1 Договору визначено,
що договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами і діє на
протязі виконання однієї поставки.

У пункті 7.2 Договору
встановлено, що договір може бути
пролонгованим додатковою угодою
тільки внаслідок несвоєчасного
виконання за домовленістю сторін.

Строк дії договору згідно з умовами
пункту 7.1 обмежувався тільки
виконанням однією поставки.

На виконання умов договору № 35
сторонами були здійснені розрахункові
операції та відвантажено товар на
загальну суму 256 000 ,00 грн. згідно
платіжних доручень № 407 від 26.11.2012р., №
413 від 29.11.2012р., № 422 від 06.12.2012р., № 430 від
07.12.2012р., № 437 від 11.12.2012р., та видаткових
накладних №РН-0000041 від 29.11.2012р., №РН-0000045
від 10.12.2012р., №РН-0000048 від 14.12.2012р.

Відтак, сторони свої зобов'язання за
договором № 35 від 20.11.2012 року виконали.
Зазначений договір сторонами
пролонгований не був.

Незважаючи на виконання відповідачем
свого обов'язку по поставці товару в
обумовленій кількості за відсутності
укладення нового договору поставки або
пролонгації договору № 35 позивач
безпідставно перерахував
відповідачеві кошти в розмірі 44 000 грн.
за платіжним дорученням № 447 від 12.12.2012
року.

Крім того, позивачем 20.12.2012 року
оформлено договір № 37 щодо поставки
сафлору в кількості 66 тон вартістю 264
000,00 грн. та спрямований на адресу
відповідача.

За вказаним договором № 37 ним було
здійснено перерахування коштів у тому
числі і на підставі рахунку фактури
№СФ-0000001 від 04.01.2013 року (а.с. 28) за
платіжним дорученням №3 від 04.01.2013 року
105 600 грн. (а.с. 26).

Однак відповідач на зазначену суму
товар не поставив та кошти позивачу не
повернув.

В матеріалах справи наявні 2 різні
примірника договору № 37 від 20.12.2012р.

Як визначено ч. 1 ст. 181 Господарського
кодексу України, господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Примірник договору на який посилається
позивач являється неукладеним,
оскільки його зміст не підписано
керівником відповідача та не скріплено
печаткою відповідача.

Аналізуючи висновок експерта судова
колегія дійшла до висновку, що договір
№ 37 від 20.12.2012 року на який посилається
відповідач, також не можна вважати
укладеним з огляду на те, що на ньому
відсутній справжній відтиск печатки
позивача.

Таким чином, встановлено факт
безпідставного отримання коштів з
боку відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Згідно з частиною 2 зазначеної
статті ЦК України положення глави 83
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача безпідставно набутих коштів.

Також судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції
відносно того, що позивачем спірна сума
коштів була перерахована відповідачу
свідомо на виконання свого обов'язку по
оплаті товару за договорами, які він
вважав чинними. Тому положення ст. 35.1
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" щодо
стягнення з відповідача пені
застосуванню в даному випадку не
підлягають.

Заявлена вимога позивача щодо
стягнення з відповідача витрат,
пов'язаних з використанням правової
допомоги не підлягають задоволенню на
підставі ст. 33 ГПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вищенаведені висновки
місцевого суду, оскільки надані
документи щодо отримання позивачем
товару в рахунок договору № 37
суперечать висновку експертизи та
визивають сумнів у їх достовірності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення місцевого суду прийнято з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, відповідає
фактичним обставинам і матеріалам
справи, а підстави, передбачені ст. 104
ГПК України для його зміни чи
скасування, відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга
залишається без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судова
колегія стягує з відповідача на
користь позивача судові витрати за
проведення експертизи у розмірі 2 496,96
грн.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.1, 105 ГПК
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства „Господар" - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 17.06.2013р. по
справі № 915/829/13 - залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства
„Господар" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю „В-БЕЙБІ" 2
496,96 грн. витрат за проведення судової
експертизи.

Господарському суду Миколаївської
області доручити видати наказ із
зазначенням необхідних реквізитів
сторін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
25.06.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
П.Ф. Мацюра

Суддя
Н.В. Ліпчанська