м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6885/14 24.06.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „ Біотрейд"
До Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
Про стягнення 3 918грн.10коп.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Тахтеріна В.Є.-
Від відповідача: ОСОБА_1
Обставини справи:
Позивач звернувся до суду з
позовом про відшкодування з
відповідача збитків на суму 3
918грн.10коп., спричинених втратою
холодильного обладнання за договором
суборенди від 19.07.2011р. №КИ-1141/11.
Позивач обґрунтовує свої
позовні вимоги тим, що на підставі
договору суборенди від 19.07.2011р. №КИ-1141/11
та Акту приймання передачі від 19.07.2010р.,
Відповідач прийняв в тимчасове платне
користування холодильне обладнання, а
саме холодильник електричний „ Inter-550T "
заводський номер 047605, вартістю 4 500 грн.
встановлений за адресою: АДРЕСА_1.
Однак, при перевірці його наявності та
стану, позивач встановив відсутність
холодильного обладнання, про що
складений відповідний акт.
Відповідач проти позову
заперечує, стверджує він не отримував
в тимчасове платне користування
холодильне обладнання - холодильник
електричний „Inter-550T " заводський номер
047605. Свої заперечення Відповідач
виклав письмово, у відзиві від 05.06.2014р.
Розглянувши документи і матеріали,
подані учасниками процесу, заслухавши
пояснення представників позивача та
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються їх вимоги і
заперечення, оцінивши докази, які мають
значення для справи, Господарський суд
19.07.2011 року між товариством
з обмеженою відповідальністю „
Біотрейд" (Позивачем) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 було
укладено Договір суборенди №КИ-1141/11.
За твердженням позивача,
відповідно до акту приймання -передачі
обладнання від 19.07.2010р. до договору
суборенди від 19.07.2011р. №КИ-1141/11 Позивач
передав, а Відповідач (Орендар по
Договору оренди) прийняв в оренду в
тимчасове платне користування
холодильне обладнання, а саме
холодильник електричний „ Inter-550T "
заводський номер 047605.
01.05.2012р. представник
позивача прибув на місце встановлення
обладнання для перевірки його
наявності та стану і встановив
відсутність холодильного обладнання,
про що складений відповідний акт.
зобов'язання відповідача по
відшкодуванню збитків у разі знищення
обладнання, узгоджено сторонами у
договорі суборенди від 19.07.2011р.
№КИ-1141/11, а тому підлягають
обов'язковому виконанню.
Так, у випадку втрати чи
пошкодження обладнання Суборендар
зобов'язаний відшкодувати збитки та
виплатити штрафні санкції (п.5.1.14
Відповідно до п. 6.2.1
суборендар зобов'язаний відшкодувати
орендарю збитки у наступному розмірі:
обладнання - в розмірі вартості
аналогічного обладнання, виходячи із
риночної відпускної ціни, що діє на
момент добровільного відшкодування
збитків Суборендарем, а якщо
добровільне відшкодування не
здійснено, то діючої на момент подання
позову. При цьому під втратою
обладнання слід розуміти: факт
відсутності обладнання в місці його
встановлення в торговельній точці;
викрадення обладнання у Суборендаря
третіми особами незалежно від
наявності його вини; опис, арешт та/чи
виїмка обладнання органами державної
виконавчої служби, іншими органами чи
Відповідно до п. 6.2.3 факт
втрати обладнання підтверджується
відповідним актом, складеним
представником Орендаря за участю
Суборендаря (чи його представника). У
випадку відмови Суборендаря (чи його
представника) від підписання акту, акт
складається в односторонньому порядку
і Суборендар не має права його
Відповідач стверджує,
що він не отримував в тимчасове платне
користування холодильне обладнання -
холодильник електричний „ Inter-550T "
заводський номер 047605. Наданий
Позивачем Акт приймання -передачі
обладнання від 19.07.2010р. до договору
оренди від 19.07.2011р. №КИ-1141/11 не визнає,
стверджує, що в зазначеному Акті є
виправлення дати передачі з 12.07.2010р. на
19.07.2010р. та міститься не його підпис.
Судом було витребувано у
Позивача оригінал Акту приймання
-передачі обладнання до договору
оренди від 19.07.2011р. №КИ-1141/11.
При огляді в судовому
засіданні 24.06.2014р. оригіналу Договору
та Акту приймання -передачі обладнання
до договору оренди від 19.07.2011р.
№КИ-1141/11, судом встановлено, що дійсно в
даті виготовлення акту маються
виправлення з „12" на „ 19" і підпис
ОСОБА_1 не відповідає підпису який
міститься в договорі оренди від
19.07.2011р. №КИ-1141/11.
Наданий Позивачем Акт про
втрату орендуємого обладнання від
01травня 2012р. підписаний лише
Директором КФ ТОВ „Біотрейд" А.Я.
Шафаренко. В Акті представник
орендодателя ОСОБА_5 (без зазначення
повноважень) зазначив: „за зазначеною
адресою холодильне обладнання
відсутне. Підписувати претензію
Тобто зазначений акт
складений в порушення п. 6.2.3 договору
представником позивача (без зазначення
повноважень) та без участі Суборендаря
(чи його представника). В акті не
зазначено що Відповідач (Суборендар
(чи його представник) відмовився від
підписання акту. Тому складений
Акт про втрату орендуємого обладнання
від 01травня 2012р. не має підстав визнати
таким, що має юридичну силу доказів,
оскільки складений без участі
представника Відповідача.
Таким чином, вимога Позивача про
стягнення збитків у розмірі 3
918грн.10коп. не задовольняється судом,
виходячи з наступних підстав.
Позивач в обґрунтування своїх вимог
посилається на ст. 22 Цивільного кодексу
України та ч.1 ст.224 Господарського
Згідно з статтею 224
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
Відповідно до частин першої і другої
статті 22 Цивільного кодексу України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
При цьому збитками є: втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Обов'язковою передумовою задоволення
позовних вимог щодо відшкодування
збитків є встановлення в діях
відповідача складу цивільного
правопорушення, складовими частинами
якого є: наявність збитків; причинний
зв'язок між діями відповідача та
заподіянням збитків позивачеві;
протиправність поведінки відповідача,
як заподіювача збитків; вина
відповідача. Відсутність будь-якої з
зазначених ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
Згідно з частиною першою статті 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
Разом з тим, позивачем, в порушення норм
зазначеної статті, не доведено
належними та допустимими доказами
сукупності вищевказаних елементів
складу цивільного правопорушення в
діях відповідача, зокрема, наявності
збитків та протиправності поведінки
Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з твердженням
Відповідача, що втрата обладнання
відбулася не з вини Відповідача, а
внаслідок службової недбалості
посадових осіб Позивача, що призвело до
передачі обладнання невідомій особі.
У своїй позовній заяві позивач
просить стягнути збитки на суму 3
918грн.10коп., заподіяних йому внаслідок
втраченого обладнання.
Натомість позивачем не було
надано суду жодного обґрунтування
В матеріалах справи міститься лише
Акт від 01.05.2013р. підписаний Директором
ТОВ „Форекс" та Генеральним директором
ТОВ „Біотрейд" в якому зазначено, що
вартість на 01 травня 2013р. холодильної
шафи торгового „ Inter-550T " Ш -0.53-ср
(Біолла) (заводський номер 047605, інв..
від 12(19).07.2010р. значиться що передавався
холодильник електричний „Inter-550T " та
платіжне доручення від 30.05.2013р.№052604 про
відшкодування збитків без доказів
проведення банком, які не можуть
вважатися належними та допустимими
доказами в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК
Із врахуванням викладеного, належить
визнати, що позовні вимоги є
необґрунтованими, непідтвердженими
матеріалами справи, а тому не
підлягають задоволенню повністю.
Витрати по оплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
Керуючись ст.ст. 49, 75,82-85 ГПК
В задоволенні позову відмовити
Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.07.2014р.

Суддя
І.І.Борисенко