ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

01 липня 2014 року
Справа № 913/1112/14

Провадження №5/913/1112/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», м. Київ

до Приватного виробничо-комерційного
підприємства «Прогрес 2000», м. Алчевськ
Луганської області

про стягнення 24308559 грн. 01 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Гуленко
К.С.

У судовому засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Колоненкова К.Л.,
представник за довіреністю від 20.05.2014 №
20/5-14.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
від 11.06.2008 № 13/035/2008-К в сумі 24308559 грн. 01
коп., в тому числі заборгованість за
кредитом - 10420947 грн. 67 коп.,
заборгованість за відсотками - 12639739
грн. 20 коп., пеня за несвоєчасне
повернення кредиту - 575757 грн. 32 коп.,
пеня за несвоєчасне погашення
відсотків - 672114 грн. 81 коп.

Позивач правом на участь свого
представника в судовому засіданні не
скористався, хоча про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача надав
клопотання про витребування від
податкової міліції Алчевської ОДПІ
вилучену при обшуку документацію.

Вказане клопотання судом відхиляється
за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд
встановив наступне.

Між відкритим акціонерним товариством
«Кредитпромбанк», як кредитором, та
приватним виробничо-комерційним
підприємством «Прогрес 2000», як
позичальником, 11.06.2008 був укладений
кредитний договір № 13/035/2008-К.

Предметом даного Договору (п. 1.1
договору) є правовідносини, за якими
банк зобов'язується надати
позичальнику (відповідачу у справі)
кредит у сумі 1134675 євро строком по 10.06.2015
включно, а позичальник (відповідач у
справі) зобов'язується повернути
кредит на умовах, передбачених цим
договором.

При цьому, процентна ставка за
користування кредитом дорівнює 17,5%
річних (п. 1.4 договору).

Згідно із п. 3.2 договору позичальник
зобов'язується сплачувати банку
нараховані проценти за кредитом 25
числа кожного місяця, у день повного
погашення заборгованості за кредитом
та в день повного погашення
заборгованості за кредитом,
встановлений у пункті 3.3 договору.

Відповідно до п. 3.3 договору
позичальник зобов'язується починаючи з
липня 2009 року частково повертати
отриманий кредит до 25 числа кожного
місяця у сумі 15759 євро 38 євроцентів та
повністю погасити заборгованість за
кредитом 10.06.2015.

Пунктом 4.2 договору проценти за
користування кредитом нараховуються
банком 20 числа кожного місяця, в
останній робочий день місяця, у день
повного дострокового погашення
заборгованості за договором, але не
пізніше терміну, вказаного у п. 1.1
договору.

За умовами п. 3.9 договору у разі
несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом чи
процентами за користування ним банку,
за його вимогою, пеню за кожен день
прострочки у розмірі подвійної
облікової ставки національного банку
України, яка діяла в період наявності
простроченої заборгованості за
кредитом чи процентами.

До договору було укладено додаткові
угоди, якими вносилися зміни до п. 3.2 та
3.3 договору.

Так, останньою редакцію вказаних
пунктів була:

«Сплачувати банку нараховані проценти
за кредитом за період з дати укладання
кредитного договору по 19.01.2009 - 25 числа
кожного місяця та в день повного
дострокового погашення заборгованості
за кредитом.

Сплачувати банку нараховані проценти
за кредитом за період з 20.01.2009 по 19.10.2010 -
01.11.2010 та в день повного дострокового
погашення заборгованості за кредитом.

Починаючи з листопада 2010 року
сплачувати банку нараховані проценти
за кредитом 25 числа кожного місяця, у
день повного дострокового погашення
заборгованості за кредитом та в день
повного погашення заборгованості за
кредитом, встановлений у пункті 3.3
договору».

Повертати кредит згідно з наступним
графіком:

- до 01 листопада 2010 року частково
повернути кредит в сумі 252150 Євро 08
євроцентів;

- починаючи з листопада 2010 року
частково повертати отриманий кредит до
25 числа кожного місяця у сумі 15759 євро 38
євроцентів;

та повністю погасити заборгованість за
кредитом 10.06.2015.»

На виконання кредитного договору
банк перерахував кредитні кошти
позичальнику в сумі 1134675 євро 00
євроцентів. (а.с. 79).

Відповідач у повному обсязі свої
грошові зобов'язання за кредитним
договором не виконав.

Між публічним акціонерним товариством
«Кредитпромбанк», як продавцем, та
публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк», як покупцем, 27.09.2013 був
укладений договір купівлі-продажу прав
вимоги за реєстр. № 2466 (далі - договір
цесії).

Предметом даного договору (п. 2.1
договору цесії) є правовідносини, за
якими продавець продає (відступає)
право вимоги та передає їх покупцю, а
покупець купує права вимоги, приймає їх
та сплачує загальну купівельну ціну.

В вступній частині договору цесії
права вимоги визначено так: всі права
вимоги продавця у якості кредитора до
позичальників за кредитним договорами.

Згідно із додатком № 1 до договору
цесії до покупця перейшло право вимоги
від ПВКП «Прогрес 2000» боргу в сумі 18563922
грн. 08 коп.

Позивачем направлено відповідачу у
справі претензію від 25.02.2014 № 18.2-69 про
погашення в сумі 19819026 грн. 11 коп.
(еквівалентно 1809624 євро 71 євроцентів),
що утворилася на підставі кредитного
договору (а.с. 73-75).

У зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх грошових зобов'язань, позивач
звернувся з даним позовом до суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів, в якому просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором від 11.06.2008 №
13/035/2008-К в сумі 24308559 грн. 01 коп., в тому
числі заборгованість за кредитом - 10420947
грн. 67 коп., заборгованість за
відсотками - 12639739 грн. 20 коп., пеня за
несвоєчасне повернення кредиту - 575757
грн. 32 коп., пеня за несвоєчасне
погашення відсотків - 672114 грн. 81 коп.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи сторін та надані ними
докази, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір від
11.06.2008 № 13/035/2008-К з врахуванням
додаткових угод до нього, є кредитним
договором, згідно якого, за приписами
ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 Цивільного кодексу України,
якщо інше не встановлено параграфом 2 і
не випливає із суті кредитного
договору (ст. 1054 Цивільного кодексу
України).

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики (ст. 1048
Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного
кодексу України).

Крім того, за приписами Положення про
організацію операційної діяльності в
банках України, затвердженого
Постановою Правління Національного
банку України від 18 червня 2003 року N 254,
за реєстр. в Міністерстві юстиції
України 8 липня 2003 року за N 559/7880, із
змінами і доповненнями, внесеними
постановами Правління Національного
банку України, що прийняте у
відповідності до статті 41 Закону
України "Про Національний банк України"
і статті 68 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" та з метою
введення єдиних вимог до організації
операційної діяльності в банках
України Правління Національного банку
України, підставою для відображення
операцій за балансовими та/або
позабалансовими рахунками
бухгалтерського обліку є первинні
документи, які мають бути складені під
час здійснення операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення в паперовій та/або в
електронній формі (п.п.4.2., 4.3.). До
первинних документів відносяться
меморіальні (для здійснення
безготівкових розрахунків із банками,
клієнтами, списання коштів з рахунків
та внутрішньобанківських операцій)(п.
4.4."б" Положення). Меморіальні документи
застосовуються банками для здійснення
і відображення в обліку операцій банку
і його клієнтів за безготівковими
розрахунками відповідно до
нормативно-правових актів
Національного банку. До меморіальних
документів (паперових або електронних),
що використовуються для безготівкових
розрахунків, належать такі
розрахункові документи (п. 4.6.
Положення): меморіальні ордери;
платіжні доручення; платіжні
вимоги-доручення; платіжні вимоги;
розрахункові чеки; інші документи (інші
платіжні інструменти, що визначаються
нормативно-правовими актами
Національного банку).

Як було зазначено вище у даному
рішенні кредит було видано банком
відповідачу за позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог даного Кодексу і
інших актів законодавства. Аналогічна
за змістом норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу
України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського
процесуального кодексу України
сторони повинні довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного
виконання зобов'язань за кредитним
договором не надав.

Так, вимоги позивача в частині
стягнення кредитної заборгованості та
заборгованості за процентами
підлягають задоволенню повністю в сумі
10420947 грн. 67 коп. та в сумі 12639739 грн. 20 коп.
відповідно.

Відповідно до статті 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено,
що учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставі і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського
кодексу України передбачено, що у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому, розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 вказаної статті встановлено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно із п. 3.9 договору у разі
несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом чи
процентами за користування ним банку,
за його вимогою, пеню за кожен день
прострочки у розмірі подвійної
облікової ставки національного банку
України, яка діяла в період наявності
простроченої заборгованості за
кредитом чи процентами.

Позивачем до стягнення заявлено :

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в сумі 575757
грн. 67 коп. за період з 27.09.2013 по 26.02.2014;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам в сумі 672114
грн. 81 коп. за період з 27.09.2013 по 26.02.2014.

Розрахунок пені за порушення строків
оплати суми кредиту та за несвоєчасне
погашення відсотків в сумі здійснено
відповідно до положень п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, який
приймається судом як дійсно
обґрунтований.

Тому, вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені за порушення строків
оплати суми кредиту та за несвоєчасне
погашення відсотків підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню повністю. З відповідача
підлягають стягненню заборгованість
за кредитом в сумі 10420947 грн. 67 коп.,
заборгованість за відсотками кредитом
в сумі 12639739 грн. 20 коп., пеня за
несвоєчасне повернення кредиту
кредитом в сумі 575757 грн. 32 коп., пеня за
несвоєчасне погашення відсотків
кредитом в сумі 672114 грн. 81 коп.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України на
відповідача покладається судовий збір
в сумі 73080 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 44, 47, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до Приватного
виробничо-комерційного підприємства
«Прогрес 2000» про стягнення 24308559 грн. 01
коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути Приватного
виробничо-комерційного підприємства
«Прогрес 2000», м. Алчевськ Луганської
області, вул. Горького, б. 99А,
ідентифікаційний код за , на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», м. Київ, м.
Київ, вул. Щорса, б. 36 Б,
ідентифікаційний код за ,
заборгованість за кредитом в сумі 10420947
грн. 67 коп., заборгованість за
відсотками кредитом в сумі 12639739 грн. 20
коп., пеню за несвоєчасне повернення
кредиту кредитом в сумі 575757 грн. 32 коп.,
пеню за несвоєчасне погашення
відсотків кредитом в сумі 672114 грн. 81
коп. та судовий збір в сумі 73080 грн. 00
коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано -
02.07.2014.

Суддя
С.В.Вінніков