ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року Справа № 910/1976/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової
А.М., Воліка І.М. (доповідача), Прокопанич
Г.К.,розглянувши у відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуПублічного
акціонерного товариства "Банк
Петрокоммерц-Україна"на постанову
від 12.03.2014Київського апеляційного
господарського судуу справі№ 910/1976/13
господарського суду міста Києва за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Акціонерно-комерційний
банк "Капітал"доПублічного
акціонерного товариства "Банк
Петрокоммерц-Україна"простягнення 62
270,09 грн.В судове засідання прибули
представники
сторін:позивачаВаськівський Л.М. (дов.
від 25.12.2013 № 3/3382);відповідачаОстапенко
В.І. (дов. від 05.02.2014 № 05-11/03);ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року позивач - Публічне
акціонерне товариство
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
(надалі - ПАТ "АКБ "Капітал") звернулося
до господарського суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Банк Петрокоммерц-Україна" (надалі -
ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна) про
стягнення 62 000,00 грн. безпідставно
отриманої комісійної винагороди та 270,09
грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.03.2013 у справі №
910/1976/13 (суддя Пінчук В.І.), у позові
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 у справі
№ 910/1976/13 (колегія суддів: Пономаренко
Є.Ю. - головуючий, судді - Руденко М.А.,
Шапран В.В.), апеляційну скаргу ПАТ "АКБ
"Капітал" задоволено частково; рішення
господарського суду міста Києва від
21.03.2013 у справі № 910/1976/13 про
відмову у задоволенні позову
скасовано; прийнято нове рішення по
справі № 910/1976/13, яким позов ПАТ "АКБ
"Капітал" до ПАТ "Банк
Петрокоммерц-Україна" про стягнення 62
270,09 грн. задоволено частково; стягнуто
з ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" на
користь ПАТ "АКБ "Капітал" безпідставно
отриману комісійну винагороду в сумі 62
000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 713,10
грн.; у задоволенні решти позовних
вимог відмовлено; стягнуто з ПАТ "Банк
Петрокоммерц-Україна" на користь ПАТ
"АКБ "Капітал" судовий збір за подачу
апеляційної скарги у сумі 856,55 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач -
ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.03.2014 скасувати, а рішення
господарського суду міста Києва від
21.03.2013 залишити без змін. В
обґрунтування касаційної скарги
відповідач посилається на те, що судом
апеляційної інстанції порушенно норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. ст. 43, 22, 34, 104 ГПК України, ст.
ст. 216, 1212 Цивільного кодексу України,
оскільки самостійно безпідставно на
стадії апеляційного провадження суд
вийшов за межі позовних вимог
дослідивши обставини щодо недійсності
Договору купівлі-продажу готівкової
гривні від 07.12.2012, що є підставою для
скасування оскаржуваного судового
акту.

Позивач - ПАТ "АКБ "Капітал" у відзиві на
касаційну скаргу заперечив проти її
доводів та просив залишити оскаржувану
постанову без змін, а касаційну скаргу
без задоволення.

Перевіряючи юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин
справи та їх повноту, Вищий
господарський суд України, заслухавши
суддю-доповідача, представників сторін
та перевіривши матеріали справи,
дійшов висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що 07.12.2012 між ПАТ
"Банк Петрокоммерц-Україна" (Продавець)
та ПАТ "АКБ "Капітал" (Покупець)
укладений Договір купівлі-продажу
готівкової гривні № CASH 0712-980-01, за
умовами якого Продавець продає, а
Покупець купує готівкові кошти у сумі 10
000 000 грн. за безготівкові кошти у сумі 10
000 000 грн. та сплачує комісійну
винагороду; при цьому Покупець
зобов'язаний не пізніше 14:00 07.12.2012 до
виконання Продавцем пункту 2.2.1.
Договору перерахувати безготівкові
кошти в сумі 10 000 000 грн. та комісійну
винагороду за купівлю готівкової
гривні у сумі 62 000,00 грн. (п. п. 1.1., 2.1.1.
Договору). Продавець зобов'язаний після
виконання Покупцем пункту 2.1.1. Договору
доставити до каси установи Покупця
готівкові кошти у сумі 10 000 000 грн. (п. 2.2.1.
Договору).

Позивачем (Покупцем) на виконання умов
договору перераховано на рахунок
Продавця (відповідача) суму комісійної
винагороди у розмірі 62 000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 0712_3 від 07.12.2012.

Разом з тим, безготівкові кошти в сумі 10
000 000 грн. позивачем перераховані не
були. Відповідач в свою чергу готівкові
кошти у сумі 10 000 000 грн. позивачу також
не сплатив.

В подальшому, сторони відмовились від
виконання своїх договірних зобов'язань
шляхом невчення будь-яких дій
направлених на реалізацію договору, а
тому з писиланням на те, що Договір № CASH
0712-980-01 не відбувся, позивач на підставі
ст. ст. 1212, 536, 625 Цивільного кодексу
України просив стягнути з відповідача
безпідставно отриману комісійну
винагороду у розмірі 62 000,00 грн. та 3%
річних у сумі 270,09 грн.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, місцевий
господарський суд виходив з того, що
комісійна винагорода в сумі 62 000,00 грн.
перерахована позивачем на користь
відповідача на підставі Договору
купівлі-продажу готівкової гривні № CASH
0712-980-01 від 07.12.2012, а тому кошти не можуть
бути витребувані відповідно до
положень ст. 1212 Цивільного кодексу
України як безпідставне збагачення.

Апеляційний господарський суд
повторно переглядаючи справу не
погодився з такими висновками
місцевого господарського суду
виходячи з такого.

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні тощо (пункт 3
чатини 3 ст. 1212 Цивільного кодексу
України).

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що комісійна винагорода
перерахована на виконання договірних
зобов'язань; втім не враховано, що
вподальшому сторони відмовились від
виконання договору (з писиланням на
недійсність вчиненого правочину),
оскільки як позивач, так і відповідач
не вчинили дій щодо безготівкової
оплати та видачі готівкових гривень.
Разом з тим, місцевим господарським
судом не надано належною юридичної
оцінки договору купівлі-продажу щодо
його дійсності, та наявності підстав,
передбачених ст. 1212 Цивільного кодексу
України для повернення виконаного за
договором.

Окрім того, судом апеляційної
інстанції враховано, що недійсніть
Договору купівлі-продажу готівкової
гривні № CASH 0712-980-01 від 07.12.2012
встановлена рішенням господарського
суду міста Києва від 30.09.2013 у справі
№ 910/12098/13 (залишеним без змін
постановами Київського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013 та
Вищого господарського суду України від
18.02.2014).

За встановленого, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
положення ст. 1212 Цивільного кодексу
України підлягають застосуванню у
випадку, коли підстава, на якій було
набуте або збережене майно, на момент
набуття або збереження існувала, але
згодом відпала, і зокрема, коли
правочин, на підставі якого
передавалася річ (грошові кошти),
згодом був визнаний недійсним, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
стягнення комісійної винагороди у
розмірі 62 000,00 грн. є правомірними та
підлягаються задоволенню.

Водночас, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення 3%
річних на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України у розмірі 270,09 грн.,
оскільки обов'язок боржника сплатити
суму боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних не
виникає у випадку, зокрема, повернення
безпідставно отриманих коштів, у
зв'язку з тим, що відповідні дії
вчиняються сторонами не на виконання
взятих на себе грошових зобов'язань, а з
інших підстав.

З огляду на зазначене, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
місцевим господарським судом
встановлено не всі обставини справи,
які мають значення для правильного
вирішення спору по суті, що є
порушенням норм процесуального права,
а також невірно застосовані норми
матерільного права, що з урахуванням
положень ст. ст. 101, 103, 104 ГПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції інстанції та прийняте
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Враховуючи те, що внаслідок визнання
недійсним правочину на підставі якого
позивачем здійснено сплату коштів на
користь відповідача, відпала правова
підстава на якій було перерахована
комісійна винагорода, то колегія
суддів вважає, що господарський суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
застосував до спірних правовідносин
положення пункту 3 частини 3 ст. 1212
Цивільного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що зазначені висновки суду
апеляційної інстанції відповідають
встановленим обставинам справи та
вимогам закону.

При цьому колегією суддів визнаються
безпідставними посилання касаційної
скарги щодо виходу суду апеляційної
інстанції за межі позовних вимог, з
огляду на те, що в силу приписів ст. 101
ГПКУкраїни, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу;
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.
Також, з урахуванням вимог ст. 43, пункту
1 частини 1 ст. 83 ГПК України,
господарський суд зобов'язаний
перевірити законність договору, на
якому ґрунтуються позовні вимоги,
оскільки суд оцінює докази з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що висновки суду апеляційної
інстанції відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам закону, і
доводи касаційної скарги їх не
спростовують, а тому підстав для зміни
чи скасування постанови апеляційного
господарського суду, не вбачається.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України,
судові витрати за подання касаційної
скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк
Петрокоммерц-Україна" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 у справі
№ 910/1976/13 залишити без змін.

Головуючий, суддя
А.М. Демидова

Судді :
І.М. Волік

Г.К. Прокопанич