ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 червня 2014 р. Справа №
903/492/14Господарський суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря
Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук
Світлана Анатоліївна

За участю представників сторін:

від позивача: Алєксєєнко Ю.О.
(представник за дов. № 19 від 13.01.2014 р.)

від відповідача: н/з

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку у приміщенні
господарського суду Волинської
області справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Союз-Хмельницький" до товариства
з обмеженою відповідальністю "АРЗУ" про
стягнення 46 346,81 грн.

В судовому засіданні 25.06.2014 р. у
відповідності до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Агро-Союз-Хмельницький" звернулося в
суд з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "АРЗУ" про стягнення
46 346,81 грн.

Позов мотивувало тим, що 02.01.2013 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю
"Агро-Союз-Хмельницький" та товариством
з обмеженою відповідальністю "АРЗУ"
укладено договір №3.

На виконання умов договору позивач за
період з 07.11.2013 р. по 06.12.2013 р. здійснив
поставку товару відповідно до
видаткових накладних, які наявні в
матеріалах справи. На загальну суму 125
391,80 грн.

Станом на 01.11.2013 р. у відповідача
існувала кредиторська заборгованість
в сумі 46 752,15 грн.

Відповідно до договору товариства з
обмеженою відповідальністю "АРЗУ"
повинно було оплатити вартість
отриманої продукції протягом 14 днів з
дати поставки продукції.

Беручи до уваги викладене, товариство з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Союз-Хмельницький" просить суд
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "АРЗУ" 46 346,81 грн. з них
43 639,65 грн. основного боргу, 2 199,57 грн.
пені та 507,59 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 29.05.2014
р. за вказаним позовом було порушено
провадження у справі та призначено
розгляд останньої в судовому
засіданні.

11.06.2014 р. ухвалою суду було
відкладено розгляд справи у зв'язку із
неявкою представника відповідача в
судове засідання.

25.06.2014 р. представник позивача позов
підтримав подав акт звірки за період з
01.12.2013 р. по 23.06.2014 р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча відповідач
належним чином був повідомлений про
дату та час розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення №516.

Явка сторін обов'язковою не
визнавалась. Суд прийшов до висновку
про можливість розгляду справи по суті
в судовому засіданні за відсутністю
представника відповідача, за наявними
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
спору та з огляду на встановлений
статтею 69 ГПК України строк вирішення
спору.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази в
справі, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що 02.01.2013 р. між ТОВ
"Агро-Союз-Хмельницький" та ТОВ"АРЗУ"
укладено договір № 3 (а.с. 8).

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник (позивач) зобов'язується
поставити, а покупець (відповідач)
прийняти й оплатити продукцію в
асортименті, кількості й за ціною,
визначеними у рахунках та/або
накладних, що є невід'ємною частиною
договору.

Позивач поставив відповідачу
продукцію на загальну суму 125 391,80 грн.
відповідно до накладних №05148 від 07.11.2013
р. на суму 96 431,98 грн., №05165 від 08.11.2013 р. на
суму 6 071,27 грн., №05166 від 08.11.2013 р. на суму
1 300,90 грн., № 05296 від 19.11.2013 р. на суму 2 571,86
грн., №05331 від 21.11.2013 р. на суму 4 891,32 грн.,
№05417 від 27.11.2013 р. на суму 902,28 грн., №05451
від 29.11.2013 р. на суму 970,74 грн., №05525 від
16.12.2013 р. на суму 3 726,65 грн., №05526 від
06.12.2013 р. на суму 8 524,80 грн. (оригінали
документів оглянуті в судовому
засіданні) (а.с.11-19).

Згідно п. 3.1 договору відповідач
повинен був сплатити позивачу вартість
отриманої продукції протягом 14
календарних днів з моменту передачі
продукції.

Відповідач частково провів проплати на
загальну суму, що підтверджується
квитанціями 31 000,00 грн. № 5330 від 19.11.2013 р.
на суму 20 000,00 грн., №5495 від 05.02.2014 р. на
сум 10 000,00 грн., № 5566 від 04.03.2014 р. на суму 1
000,00 грн., № 5675 від 24.04.2014 р. на суму 1 000,00
грн., №5679 від 29.04.2014 р. на сум 1 000,00 грн., №
5694 від 06.05.2014 р. на сум у1 000,00 грн., № 5700
від 06.05.2014 р. на суму 1 000,00 грн. (оригінали
документів оглянуті в судовому
засіданні).

Таким чином, заборгованість
відповідача складає 43 639,65 грн. Сума
підставна, підтверджена матеріалами
справи та підлягає до стягнення у
повному обсязі.

Відповідно до п. 5.3. договору,
відповідач за порушення строку оплати
продукції, покупець сплачує
постачальникові пеню у 0,1% від
простроченної до сплати суми, за кожний
день прострочки.

Як вбачається із розрахунку позивача
останній нарахував відповідачу 2 199,57
грн. пені та у відповідності до ст. 625 ЦК
України 507,59 грн. суми індексу інфляції.
Методика та періоди нарахування
перевірені судом та підлягають до
стягнення з відповідача у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору. Між
сторонами зобов'язання виникли з
договору № 3 від 02.01.2013 р.

Стаття 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК
України визначають, що зобов'язання
припиняється його належним виконанням.

Таким чином, виходячи зі змісту
вищевказаної норми закону, та
матеріалів справи вбачається, що
відповідач не тільки прострочив взяті
на себе договірні зобов'язання за
договором, а й не виконав їх належним
чином, а відтак зобов'язання
відповідача по сплаті ним боргу не є
припиненим.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України). За
своєю правовою природою договір є
правочином. Водночас, договір є й
основною підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК
України). Правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво - чи
багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК
України).

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення. У разі
якщо інше не передбачено законом або
договором, суб'єкт господарювання за
порушення господарського зобов'язання
несе господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34
ГПК України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування

З огляду на викладене, враховуючи
виконання належним чином зобов'язань
позивачем та не належне виконання
взятих на себе зобов'язань
відповідачем, позовні вимоги
підлягають до задоволення повністю в
сумі 46346,81 грн. з них: 43639,65 грн. основного
боргу, 2199,57 грн. пені та 507,59 грн. 3%
річних.

Оскільки, спір до суду доведений з вини
відповідача, то витрати по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00 грн. згідно
ст. 49 ГПК України слід покласти на
нього.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України та на підставі ст.ст. 174, 173, 193, ч.
1 ст. 202, ч. 2 ст. 218, ч. 1 ст. 230,
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 626, 627, 629, 509 Цивільного кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "АРЗУ" (м.Луцьк, вул.
Шопена, 22а, офіс 63, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю
"Агро-Союз-Хмельницький" (вул.
Чорновола, 155/1, м. Хмельницький, ) 46 639 (сорок шість тисяч
триста сорок шість грн.) 81 коп. (з них:
43639,65 грн. основного боргу, 2199,57 грн. пені
та 507,59 грн. 3% річних) та витрати по
сплаті судового збору в сумі 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн.) 00
коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
господарський суд Волинської області
до Рівненського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
моменту підписання повного тексту
рішення.

Повне рішення складено

та підписано 25.06.2014 р.

Суддя
І. О. Гарбар