м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
про стягнення заборгованості.
Суддя Шкурдова Л.М.
при секретарі судового засідання
за участю представників:
від позивача:Міняйло Г.Ю. за дов. №19-14/8
від 02.01.2013;від відповідача:не з'явився.
Полтавське обласне комунальне
виробниче підприємство теплового
господарства "Полтаватеплоенерго"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" про
стягнення 34 268,30 грн, з яких: 20 305,99 грн
основного боргу, 13 325,34 грн пені, 109,26 грн
3 % річних та 527,71 грн інфляційних втрат.
Позовні вимоги мотивовано порушенням
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору № 3340 на відпуск
теплової енергії у вигляді гарячої
води від 01.01.2012 в частині оплати
відпущеної теплової енергії за період
з жовтня 2013 р. по березень 2014 р..
Ухвалою суду від 28.05.2014 порушено
призначено розгляд на 24.06.2014.
Позивач 24.06.2014 через відділ канцелярії
суду подав заяву про збільшення
позовних вимог № 29-01/4392 від 23.06.2014,
відповідно до якої просив стягнути з
відповідача 21 074,45 грн основного
боргу, 13 325,34 грн пені, 109,26 грн 3 % річних
та 527,71 грн інфляційних втрат, а всього 35
036,76 грн. Заява мотивована збільшенням
періоду нарахування основного боргу до
квітня 2014 р. включно та згідно з
рахунком на оплату № АВ-6551 від
28.04.2014 за відпущену відповідачу теплову
енергію складає 768,46 грн. Дана заява
прийнята судом та врахована при
розгляді даної справи.
У судовому засіданні 24.06.2014 представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог, позов просив
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про час і місце
розгляду даної справи повідомлений
Ураховуючи наявність доказів
належного повідомлення відповідача
про час і місце проведення судового
засідання, відсутність доказів
неможливості прибуття в судове
засідання представника відповідача,
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, суд, відповідно до
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), розглядає справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 24.06.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилається позивач, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
01.01.2012 між Полтавським обласним
комунальним виробничим підприємством
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" (теплопостачальна
організація, позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк"
(споживач, відповідач) укладено договір
№3340 на відпуск теплової енергії у
вигляді гарячої води (далі - Договір),
відповідно до п. 1 якого позивач взяв на
себе зобов'язання постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води з метою
забезпечення оплавлення та гарячого
водопостачання приміщень відповідача
до межі розподілу балансової
належності теплової мережі будівлі по
пров. Клубний, 4 а в м. Полтава - філія
банку.

Згідно з п. 17 Договору розрахунки за
відпущену теплову енергію проводяться
відповідно до тарифів, встановлених
уповноваженим органом та діючих на
період постачання теплової енергії, на
підставі виконаних розрахунків
відповідно до теплових навантажень.
Вартість 1 Гкал - 802,18 грн (без ПДВ), 962,62
грн (з ПДВ) для потреб інших споживачів.
Розрахунковим періодом є
розрахунковий місяць.

Відповідно до п. 18 Договору сторони
погодили, що кінцевий розрахунок
вартості теплової енергії, визначеної
з урахуванням фактичної температури
повітря, проводиться відповідачем до 15
числа місяця наступного за
розрахунковим на підставі виписаного
рахунку.

Згідно з п. 19 Договору факт отримання
відповідачем теплової енергії
фіксується щомісячно актом
приймання-передачі теплової енергії,
який складається сторонами відповідно
до вимог чинного законодавства і
Договору. У разі неповернення
відповідачем акта приймання-передачі
теплової енергії в 5-денний термін, як
це передбачено пунктом 12 Договору, він,
підписаний позивачем в
односторонньому порядку, вважається
оформленим відповідно до вимог чинного
законодавства і підтверджує факт
надання відповідачу теплової енергії.

Відповідно до п. 26 Договору даний
Договір заключний на період: для
опалення з 01.12.2011 по 31.12.2015; в частині
розрахунків до їх повного завершення.

Судом установлено, що позивачем
належним чином виконувались умови
Договору, що підтверджується
рахунками: № 2603 від 31.10.2013 на суму 2 242,88
грн; № 2603 від 30.11.2013 на суму 4 926,66 грн; №
АВ-1503 від 31.12.2013 на суму 4 358,14 грн; № АВ1548
від 31.01.2014 на суму 4 914,00 грн; № АВ-3289 від
28.02.2014 на суму 3 598,12 грн; № АВ-4973 від
31.03.2014 на суму 2 509,07 грн; № АВ-6551 від
28.04.2014 на суму 768,46 грн (суми вказані з
урахуванням ПДВ 20 %), а також актами
приймання-передачі теплової енергії:
б/н від 31.10.2013; б/н від 30.11.2013; № АВ-2836 від
31.12.2013; № АВ-2816 від 31.01.2014; № АВ-6163 від
28.02.2014; № АВ-9240 від 31.03.2014; № АВ-12197 від
30.04.2014, підписаними односторонньо з
боку позивача, копії яких разом з
доказами їх надсилання відповідачу
наявні в матеріалах справи.

Відповідачем, у свою чергу,
порушувались умови спірного договору,
зокрема, в частині оплати поставленої
теплової енергії у вигляді гарячої
води, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість, яка згідно з
розрахунком останнього, з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог №
29-01/4392 від 23.06.2014, склала 21 074,45 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України (далі - ГК України), яка
регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903
ЦК України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Положеннями статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як установлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач, згідно умов п. 18 Договору,
зобов'язався проводити кінцевий
розрахунок за Договором до 15 числа
місяця наступного за розрахунковим на
підставі виписаного рахунку.

Відтак відповідачем мало бути оплачено
надані позивачем послуги згідно з
рахунками на оплату № 2603 від 31.10.2013 до
15.11.2013; № 2603 від 30.11.2013 до 15.12.2013; № АВ-1503
від 31.12.2013 до 15.01.2014; № АВ1548 від 31.01.2014 до
15.02.2014; № АВ-3289 від 28.02.2014 до 15.03.2014; №
АВ-4973 від 31.03.2014 до 15.04.2014; № АВ-6551 від
28.04.2014 до 15.05.2014.

Рахунки, з якими умовами Договору
пов'язано проведення відповідачем
кінцевого розрахунку, надсилались на
адресу відповідача, про що свідчать
надані позивачем реєстри рахунків та
актів приймання-передачі теплової
енергії за спірний період, копії яких
наявні в матеріалах справи.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Судом ураховано п. 19 Договору, в якому
сторони погодили, що у разі
неповернення відповідачем акта
приймання-передачі теплової енергії в
5-денний термін, підтвердженням факту
надання відповідачу теплової енергії є
підписаний позивачем в
односторонньому порядку акт
приймання-передачі теплової енергії.

Таким чином позивач свої зобов'язання
за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.
згідно з умовами Договору виконав
належним чином (зауважень щодо якості
та своєчасності надання послуг від
відповідача не надходило), в той час як
відповідач свої зобов'язання по оплаті
спожитих послуг у вказаний період не
виконав, що призвело до виникнення
боргу в сумі 21 074,45 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача основного боргу у сумі 21
074,45 грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача
пені в сумі 13 325,34 грн та 3 % річних в 109,26
грн за періоди: з 16.11.2013 по 30.11.2013 із суми
боргу 2 242,88 грн; з 01.12.2013 по 15.12.2013 із суми
боргу 2 242,88 грн; з 16.12.2013 по 31.12.2013 із суми
боргу 4 926,66 грн; з 01.01.2014 по 15.01.2014 із суми
боргу 4 926,66 грн; з 16.01.2014 по 31.01.2014 із суми
боргу 9 284,80 грн; з 01.02.2014 по 15.02.2014 із суми
боргу 9 284,80 грн; з 16.02.2014 по 28.02.2014 із суми
боргу 14 198,80 грн; з 01.03.2014 по 15.03.2014 із суми
боргу 14 198,80 грн; з 16.03.2014 по 31.03.2014 із суми
боргу 17 796,92 грн; з 01.04.2014 по 08.04.2014 із суми
боргу 17 796,92 грн, а також інфляційних
втрат у розмірі 527,71 грн, здійснюючи
розрахунок наступним чином: за
листопад 2013 р. із суми боргу 2 242,88 грн; за
грудень 2013 р. із суми боргу 4 931,15 грн; за
січень 2014 р. із суми боргу 9 313,94 грн; за
лютий 2014 р. із суми боргу 14 246,57 грн; за
березень 2014 р. із суми боргу 17 930,17 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями, у відповідності
зі ст. 230 ГК України, визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Як установлено судом позивач мав
оплатити надані позивачем послуги по
кожному з рахунків на оплату до 15 числа
місяця наступного за розрахунковим на
підставі виписаного рахунку, таким
чином прострочення з оплати наданих
позивачем послуг настало з 15 числа
кожного наступного місяця на підставі
рахунків на оплату, починаючи з 15.11.2013
(рахунок на оплату № 2603 від 31.10.2013).

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" та ст. 1 Закону України "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору, для провадження
цієї діяльності за несвоєчасні
розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню в розмірі
одного відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
якщо інший розмір пені не встановлено
угодою сторін, але не більше 100
відсотків загальної суми боргу.

Згідно з п. 20 Договору у випадку
неоплати у вказані строки вводиться
пеня в розмірі 1,0 % за кожний день
прострочки платежу, але не більше 100 %
боргу згідно з Законом України «Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги» № 686-ХІ від 20.05.1999, а
також стягується 3 % річних з
простроченої суми та інфляційні
втрати, згідно зі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняться через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом перевірено розрахунок позивача в
частині пені, у зв'язку з чим з
відповідача підлягає стягненню пеня в
межах заявленого позивачем періоду з
16.11.2013 по 08.04.2014 в сумі 13 325,34 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом перевірено розрахунок позивача в
частині 3 % річних та інфляційних втрат,
у зв'язку з чим з відповідача
підлягають стягненню пеня 3 % річних в
межах заявленого позивачем періоду з
16.11.2013 по 08.04.2014 в сумі 109,26 грн та
інфляційні втрати за період з
листопада 2013 р. по березень 2014 р. в сумі
527,71 грн.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню повністю.

За приписами ст. 49 ГПК України судові
витрати зі справи слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" (01133, м. Київ, бул. Лесі
Українки, 26, ідентифікаційний ) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства "Полтаватеплоенерго" (36008,
м. Полтава, вул. Комарова, 2-А,
ідентифікаційний ) 21 074
(двадцять одну тисячу сімдесят чотири)
грн 45 коп. основного боргу, 13 325
(тринадцять тисяч триста двадцять
п'ять) грн 34 коп. пені, 109 (сто дев'ять) грн
26 коп. 3 % річних та 527 (п'ятсот двадцять
сім) грн 71 коп. інфляційних втрат та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн
00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Повне рішення складено 01.07.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова