ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014
Справа № 905/1701/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Сажневої М.В., розглянувши
матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ТПК Укрсплав"до
Приватного акціонерного товариства
"Донецький електрометалургійний
завод"простягнення 1 826 416,15 грн. за
участю представників:

від позивачане з'явилисьвід
відповідачане з'явилисьОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

На розгляд господарського суду
Донецької області передані позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТПК Укрсплав" про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства "Донецький
електрометалургійний завод"
заборгованості в розмірі 1 637 270,70 грн.,
3% річних за користування чужими
грошовими коштами з початку
прострочення по 15.04.2014 у розмірі 12 230,72
грн. та суми інфляційних втрат за
період січень-березень 2014 року у
розмірі 47 166,72 грн. (з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог від
15.04.2014).

12.06.2014 до господарського суду Донецької
області надійшла заява позивача про
збільшення позовних вимог, право на що
передбачено ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України, в якій
позивач останній збільшив позовні
вимоги в частині інфляційних втрат та 3%
річних, і просить стягнути з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 1 637 270,70 грн., 3% річних за
користування чужими грошовими коштами
з початку прострочення по 11.06.2014 у
розмірі 19 766,65 грн. та суму інфляційних
втрат за період січень-травень 2014 року
у розмірі 169 378,80 грн.

Вказану заяву прийнято судом до
розгляду, у зв'язку з чим позовні вимоги
розглядаються в редакції заяви про
збільшення позовних вимог, поданої
12.06.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
зобов'язання за договором № на
транспортно-експедиторське
обслуговування від 14.12.2012 щодо
здійснення повної та своєчасної оплати
послуг наданих у період з грудня 2013
року по січень 2014 року, у зв'язку з чим
позивач просить стягнути з відповідача
суму основного боргу, а також
нараховані на неї інфляційні втрати та
3% річних.

Відповідач проти позову заперечує та
зазначає, що позивачем не надано
доказів на підтвердження факту надання
послуг за договором № від 14.12.2012,
не надано заявок відповідача на
надання послуг та не надано
відповідачу рахунків на оплату, а тому
у останнього не виникло обов'язку по
оплаті наданих послуг.

16.06.2014 до господарського суду Донецької
області від представника відповідача
надійшли клопотання про відкладення
розгляду справи, у зв'язку з участю
представника в інших судових
засіданнях, та про продовження строку
розгляду справи.

Клопотання судом визнані
необґрунтованими, причини неявки до
суду - неповажними. Відповідачем у
справі є Приватне акціонерне
товариство "Донецький
електрометалургійний завод", а не
конкретний представник, Господарським
процесуальним кодексом України
передбачено ведення справи через
представника, що дозволяє направити в
судове засідання іншу уповноважену
особу.

Крім того, до клопотання про
відкладення розгляду справи не додано
жодних доказів на підтвердження
зазначених у ньому обставин, а ухвалами
суду від 03.04.2014 та від 28.05.2014 розгляд
справи відкладався за клопотаннями
відповідача.

Також 16.06.2014 до суду надійшло
клопотання відповідача про
витребування від позивача доказів, а
саме: доказів надання відповідачу
рахунків-фактур та надані відповідачем
позивачу заявки на послуги.

Судом відмовлено у задоволенні
вказаного клопотання, оскільки вказані
документи уже було витребувано судом
від позивача ухвалами суду від 18.03.2014 та
від 03.04.2014.

Крім того, суд відзначає, що в судовому
засіданні 28.05.2014 представником
відповідача заявлялось аналогічне
клопотання, у задоволенні якого також
судом було відмовлено з тих же підстав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, господарський
суд Донецької області

В С Т А Н О В И В:

14.12.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТПК Укрсплав"
(експедитор, позивач) та Приватним
акціонерним товариством "Донецький
електрометалургійний завод" (замовник)
підписано Договір № на
транспортно-експедиторське
обслуговування (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору замовник
доручає, а експедитор приймає на себе
зобов'язання надавати замовнику
визначені даним Договором послуги,
пов'язані з перевезенням вантажів
замовника по Україні, а також надавати
додаткові послуги, якщо про це вказано
в заявках та додатках до Договору
(перевірка пакування та стану вантажу,
його навантаження, сплату зборів та
видатків, покладених на замовника,
зберігання вантажу до його отримання у
пункті призначення, отримання
необхідних документів, тощо).

Ціна та загальна вартість Договору
визначені у розділі 2 Договору з
урахуванням додаткових угод до нього.

Згідно з п. 10.1 Договору в редакції
Додаткової угоди № 7 від 19.12.2013 договір
вступає в силу з моменту підписання
його уповноваженими представниками та
скріплення печатками обох сторін і діє
до 31.12.2014, в частині виконання
зобов'язань сторін по даному договору
до повного їх виконання.

Згідно з п. 3.2.7 Договору підтвердженням
факту надання послуг по даному
Договору є дата підписання обома
сторонами акта приймання-передачі
наданих послуг.

На виконання умов договору позивачем у
грудні 2013 року та січні 2014 року було
надано відповідачу послуги з
транспортування вантажу, що
підтверджується товарно-транспортними
накладними підписаними відповідачем,
податковими накладними,
зареєстрованими в Єдиному реєстрі
податкових накладних, реєстрами
наданих послуг, які підписані
представниками позивача та
відповідача без заперечень, а також
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № 865 від 16.12.2013 на суму 408 038,80
грн., № 873 від 23.12.2013 на суму 253 529,90 грн., №
886 від 31.12.2013 на суму 340 459,60 грн., № 1 від
08.01.2014 на суму 186 174,30 грн., № 6 від 14.01.2014
на суму 260 668,20 грн., № 9 від 17.01.2014 на суму
188 399,90 грн.

Акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг) підписано позивачем і
відповідачем та скріплено печатками
підприємств без заперечень.

Позивачем були виписані відповідачу
відповідні рахунки на оплату наданих
послуг.

Частиною другою статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

До виконання господарських договорів
застосовується відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Кодексом, що
передбачено приписами другого абзацу
пункту першого статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного
кодексу України за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

У відповідності до ст. 931 Цивільного
кодексу України розмір плати
експедиторові встановлюється
договором транспортного
експедирування, якщо інше не
встановлено законом. Якщо розмір плати
не встановлений, клієнт повинен
виплатити експедитору розумну плату.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193
Господарського кодексу України, яка
регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.3 Договору в редакції
Додаткової угоди № 4 від 12.10.2013 замовник
здійснює оплату наданих послуг у
відповідності з п. 4.1 Договору не
пізніше 10 календарних днів з моменту
отримання рахунка, виставленого
експедитором після підписання обома
сторонами акта наданих послуг, надання
податкової накладної,
товарно-транспортних накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, всі
документи визначені п. 4.3 Договору, у
тому числі рахунки на оплату, були
надані позивачем відповідачу, що
підтверджується актами
приймання-передачі документів до
Договору від 19.12.2013, від 26.12.2013, від
08.01.2014, від 10.01.2014 (підписано
представником відповідача 20.01.2014), від
16.01.2014 (підписано представником
відповідача 17.01.2014), від 21.01.2014
(підписано представником відповідача
23.01.2014).

У зв'язку з викладеним послання
відповідача на те, що позивачем не були
надані відповідачу відповідні рахунки
на оплату наданих послуг та інші
документи, судом не приймається та
спростовується матеріалами справи.

Таким чином, судом встановлено, що
строк виконання відповідачем обов'язку
щодо сплати коштів за отримані у грудні
2013 року та січні 2014 року послуги з
перевезення вантажу станом на час
звернення позивача з даним позовом до
суду настав.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за Договором виконав
належним чином, а саме надав
відповідачу послуги з транспортування
вантажу у грудні 2013 року та січні 2014
року на загальну суму 1 637 270,70 грн., що
підтверджується матеріалами справи, у
тому числі товарно-транспортними
накладними підписаними відповідачем,
податковими накладними,
зареєстрованими в Єдиному реєстрі
податкових накладних, реєстрами
наданих послуг, які підписані
представниками позивача та
відповідача без заперечень, а також
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг), підписаними відповідачем без
зауважень.

Проте, в порушення умов Договору,
відповідач оплату за надані згідно
Договору та вищезазначених актів
послуги у розмірі 1 637 270,70 грн. не
здійснив.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Посилання відповідача на відсутність у
позивача заявок відповідача на надання
послуг, судом не приймається та не
звільняє відповідача від обов'язку
оплатити надані позивачем та отримані
відповідачем послуги, оскільки
відповідач не відмовився від прийняття
вказаних послуг та ним підписані
товарно-транспортні накладні, реєстри
наданих послуг, акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг), а також акти
приймання-передачі документів.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав. Належних доказів погашення
заборгованості за Договором за
отримані послуги згідно актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
відповідачем суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача основного
боргу за отримані послуги у розмірі 1 637
270,70 грн. підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача інфляційні втрати за
період з січня по травень 2014 року у
розмірі 169 378,80 грн. та 3% річних з початку
прострочення по 11.06.2014 у розмірі 19 766,65
грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання з оплати отриманих послуг
встановлений судом та по суті
відповідачем не спростований, вимоги
позивача про стягнення з відповідача 3%
річних та інфляційних втрат визнаються
судом обґрунтованими.

За розрахунком суду, здійсненим з
урахуванням вимог чинного
законодавства, розмір інфляційних
втрат та 3% річних за прострочення
оплати отриманих послуг є більшим, ніж
заявлено до стягнення позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право виходити за межі
позовних вимог, якщо це необхідно для
захисту прав і законних інтересів
позивачів або третіх осіб з
самостійним вимогами на предмет спору
і про це є клопотання заінтересованої
сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач під час судового розгляду
наполягав на заявлених вимогах у
розмірі, зазначеному у заяві про
збільшення позовних вимог, поданій
12.06.2014. Заяв та клопотань іншого змісту
суду не подавалось. За таких обставин,
суд при винесенні рішення обмежений
предметом та підставами, зазначеними
позивачем.

З огляду на вищезазначене, вимоги про
стягнення 3% річних підлягають
задоволенню у розмірі 19 766,65 грн., а
інфляційних втрат - у розмірі 169 378,80 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

У зв'язку із задоволенням позову,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
відповідача та підлягає стягненню на
користь позивача.

Крім того, при поданні позову та заяв
про збільшення позовних вимог
позивачем платіжним дорученнями № 2110
(#124067555) від 04.03.20141, № 2619 (#130203247) від
14.04.2014, № 3216 (#139175735) від 11.06.2014 та
квитанціями № 901210074 від 12.03.2014, № 902410057
від 24.04.2014 сплачено судовий збір у
загальному розмірі 36528,40 грн. Позивачем
заявлено вимоги майнового характеру
про стягнення 1826416,15грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Отже, з огляду на приписи вказаного
Закону позивачем у даному випадку
повинно бути сплачено за зазначену
позовну заяву судовий збір у розмірі 36
528,32 грн.

Таким чином, 0,08 грн. судового збору
сплачено позивачем надмірно, а тому на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" зазначена сума судового
збору підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Донецький
електрометалургійний завод" (83062, м.
Донецьк, вул. І. Ткаченка, 122,
ідентифікаційний код 30479040, з будь-якого
рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТПК Укрсплав" (83009, м.
Донецьк, вул. Новоросійська, 9,
ідентифікаційний код 33393752) основний
борг у розмірі 1 637 270 (один мільйон
шістсот тридцять сім тисяч двісті
сімдесят) грн. 70 коп., 3% річних у розмірі
19 766 (дев'ятнадцять тисяч сімсот
шістдесят шість) грн. 65 коп., інфляційні
втрати у розмірі 169 378 (сто шістдесят
дев'ять тисяч триста сімдесят вісім)
грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 36 528
(тридцять шість тисяч п'ятсот двадцять
вісім) грн. 32 коп.

3. Повернути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТПК
Укрсплав" (83009, м. Донецьк, вул.
Новоросійська, 9, ідентифікаційний код
33393752) 0,08 грн. надмірно сплаченого
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складення повного рішення 23.06.2014.

Суддя
М.В. Сажнева