ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.14р. Справа № 904/391/14

За позовом Прокурора Кіровського
району м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради, (м. Дніпропетровськ)

до 1) Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод", (м.
Дніпропетровськ)

2) Дніпропетровського міського
управління юстиції в особі
реєстраційної служби
Дніпропетровського місткого
управління юстиції, (м.
Дніпропетровськ)

3) Товариство з обмеженою
відповідальністю "Солярис.", (смт.
Ювілейне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Комунальне підприємство
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця", (м. Дніпропетровськ)

За участю у справі Прокурора міста
Дніпропетровська, (м. Дніпропетровськ)

про визнання права власності та
витребування майна з чужого володіння

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Прокурор: Ягольник Г.В.

від позивача: Легенченко М.О. -
юрисконсульт (дов. № 4-10/6 від 09.01.14р.)

від відповідача-1: Алексеєнко Т.Д. -
представник (дов. № 749 від 14.10.13р.)

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Прокурор Кіровського району м.
Дніпропетровська звернувся до
господарського суду в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради (далі-позивач) із позовом
до Приватного акціонерного товариства
з іноземними інвестиціями
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод"
(далі-відповідач-1) та до Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції (далі-відповідач-2)
за участю третьої особи Товариства з
обмеженою відповідальністю "Солярис." і
Прокурора міста Дніпропетровська та
просить (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог № 79-1618вих14
від 26.05.14р.):

- Визнати право комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська в особі
дніпропетровської міської ради на
нерухоме майно - нежитлову будівлю в
літ. "А-4" нежитлової будівлі в підвалі
поз. 1-7, загальною площею 92,2 кв.м., на 1-му
поверсі поз 1-7 загальною площею 306,3
кв.м., на 2-му поверсі поз. 201-212, 215-218,
частина приміщення 222 площею 7,8 кв.м.,
частина по. 224 площею 9,1 кв.м., загальна
площа 213,4 кв.м., на 3-му поверсі поз.
303,308-316,318, частина поз. 317 площею 26,2 кв.м.,
загальною площею 156,8 кв.м., на 4-му
поверсі поз. 401-405, 407, 408, 418, 420-422, частина
поз. 417 площею 5,8 кв.м., загальною площею
227,8 кв.м. Всього по літ. А-4 загальною
площею 996,5 кв. м., приямки літ. «а-а'"»,
ґанок літ. "аІV", розташована за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул.
Ленінградська,44, оціночною вартістю 690
575,00 грн.;

- Витребувати від Приватного
акціонерного товариства з іноземними
інвестиціями "Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" на користь
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради
нерухоме майно в літ. "А-4" нежитлової
будівлі в підвалі поз. 1-7, загальною
площею 92,2 кв.м., на 1-му поверсі поз 1-7
загальною площею 306,3 кв.м., на 2-му
поверсі поз. 201-212, 215-218, частина
приміщення 222 площею 7,8 кв.м., частина по.
224 площею 9,1 кв.м., загальна площа 213,4
кв.м., на 3-му поверсі поз. 303,308-316,318,
частина поз. 317 площею 26,2 кв.м.,
загальною площею 156,8 кв.м., на 4-му
поверсі поз. 401-405, 407, 408, 418, 420-422, частина
поз. 417 площею 5,8 кв.м., загальною площею
227,8 кв.м. Всього по літ. А-4 загальною
площею 996,5 кв. м., приямки літ. «а-а'"»,
ґанок літ. "аІV", розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Ленінградська, 44, оціночною вартістю 690
575,00грн.

Приватне акціонерне товариство з
іноземними інвестиціями
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" 25.02.14р.
надіслало до суду відзив на позовну
заяву прокурора, в якому з позовними
вимогами не погоджується та просить
суд відмовити у задоволенні позову
повністю.

В судовому засіданні 11.03.14р. було
з'ясовано, що реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області є структурним підрозділом
Дніпропетровського міського
управління юстиції та не має статусу
юридичної особи.

З позовної заяви вбачається, що на
підставі рішення Дніпропетровської
міської ради № 1262 від 24.10.12р.
спірні будівлі та споруди по вул.
Ярославський, 3А у м.
Дніпропетровську передані на баланс
Комунального підприємства
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця".

Ухвалою господарського суду від 11.03.14р.
замінено первісного відповідача-2 -
Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області на належного -
Дніпропетровське міське управління
юстиції в особі реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції та залучено до
участі у справі в якості третьої
особи-2, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Комунальне підприємство
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця".

14 квітня 2014 року від прокуратури надано
заява про залучення в якості
співвідповідача № 79-1197вих14 від 14.04.14р.,
в якої вказує на те, що ТОВ "Солярис"
31.07.13р. відчужив без достатніх правових
підстав спірний об'єкт комунальної
власності територіальної громади
міста Дніпропетровська на користь
добросовісного набувача. Ці дії ТОВ
"Солярис" свідчать про не визнання
права комунальної власності на спірне
майно, а тому прокурор вважає, що ТОВ
"Солярис" має бути залучено до справи у
якості відповідача.

Ухвалою суду від 16.04.14р. залучено у
справу в якості відповідача-3 -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Солярис" (52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Теплична, 21, ).

20.05.14р. представник позивача подав до
канцелярії суду клопотання яким
долучає документи до матеріалів
справи, а саме: копії витягів з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію та їх
обтяжень від 16.07.13р. № 6309882 та № 6309573.

Представник позивача 29.05.14р. у судовому
засіданні подав клопотання про
продовження строку розгляду спору по
справі № 904/391/14 на 15 днів.

Відповідач-1 надав до суду відзив на
позовну заяву № 317 від 28.05.14р., в якому
просить суд відмовити прокурору у
задоволенні позову у повному обсязі.

Також, від представника відповідача-1
надійшли клопотання № 319 від 28.05.14р. про
продовження строку розгляду справи №
904/391/14 та клопотання № 318 від 28.05.14р. про
відкладення розгляду справи на іншу
дату.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.05.14р.
продовжено строк вирішення спору по
справі № 904/391/14 на 15 (п'ятнадцять) днів з
17.06.14р. по 01.07.14р. включно.

Представником відповідача-1 в судовому
засіданні подано клопотання про
колегіальний розгляд справи.

В задоволенні клопотання про
колегіальний розгляд справи судом
відмовлено.

Відповідач-2, відповідач-3 та третя
особа у судове засідання не з'явились,
причину неявки суду не повідомили,
витребувані судом документи не надали.

За таких обставин господарський суд
вважає, що сторони не скористались
своїм правом на участь представників у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи прокурора,
представників позивача та
відповідача-1, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Проведеною прокуратурою області
перевіркою встановлено, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.07.13р. у справі № 38/5005/11447/2012
затверджено мирову угоду від 18.07.2013 у
справі про банкрутство комунального
підприємства "Спеціалізована
ремонтно-будівельна дільниця"
Дніпропетровської міської ради,
укладену між вказаним підприємством,
ПП "Інфоспектр" і ТОВ "Солярис.» та
провадження у справі припинено.

Відповідно до п. 3.1.9. мирової угоди,
Боржник зобов'язується задовольнити
включені до реєстру вимоги кредитора
ТОВ "Солярис." на загальну суму 66118432,83
грн. шляхом передачі як відступного у
власність об'єктів нерухомого майна,
включених до ліквідаційної маси,
зокрема - в літ. «А-4» нежитлової будівлі
в підвалі поз. 1-7, загальною площею 92,2
кв.м., на 1-му поверсі поз 1-7 загальною
площею 306,3 кв.м., на 2-му поверсі поз. 201-212,
215-218, частина приміщення 222 площею 7,8
кв.м., частина по. 224 площею 9,1 кв.м.,
загальна площа 213,4 кв.м., на 3-му поверсі
поз. 303,308-316,318, частина поз. 317 площею 26,2
кв.м., загальною площею 156,8 кв.м., на 4-му
поверсі поз. 401-405, 407, 408, 418, 420-422, частина
поз. 417 площею 5,8 кв.м., загальною площею
227,8 кв.м. Всього по літ. А-4 загальною
площею 996,5 кв. м., приямки літ. «а-а'"»,
ґанок літ. «аІV», розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Ленінградська, 44, оціночною вартістю 690
575,00 грн.

В подальшому, ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від
19.09.2013р. мирову угоду, затверджену
оскаржуваною ухвалою господарського
суду від 24.07.2013р. у справі № 38/5005/11447/2012
про банкрутство КП "Спеціалізована
ремонтно-будівельна дільниця"
Дніпропетровської міської ради,
визнано недійсною.

Крім того, за результатами розгляду
апеляційної скарги заступника
прокурора області, припинено
провадження у справі про банкрутство
Комунального підприємства
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця" Дніпропетровської міської
ради.

Таким чином, прокурор зазначає, що
мирова угода визнана недійсною, однак
об'єкти нерухомості, а саме вищевказані
приміщення, розташовані за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 44
вибули з комунальної власності м.
Дніпропетровська.

Вказане нерухоме майно по вул.
Ленінградській, 44 до затвердження
мирової угоди належало до комунальної
власності міста, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 18.04.2003 року.

Після затвердження господарським
судом мирової угоди, 31.07.2013р. власником
вказаного нерухомого майна ТОВ
"Солярис." з ПАТ з II "Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" укладено
договір міни об'єктів нерухомого майна.
Відповідно до якого (п. 1, п. 2) ТОВ
"Солярис." передало у власність ПАТ з II
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" належні
йому на праві власності нежитлові
приміщення - в літ. «А-4» нежитлової
будівлі в підвалі поз. 1-7, загальною
площею 92,2 кв.м., на 1-му поверсі поз 1-7
загальною площею 306,3 кв.м., на 2-му
поверсі поз. 201-212, 215-218, частина
приміщення 222 площею 7,8 кв.м., частина по.
224 площею 9,1 кв.м., загальна площа 213,4
кв.м., на 3-му поверсі поз. 303,308-316,318,
частина поз. 317 площею 26,2 кв.м.,
загальною площею 156,8 кв.м., на 4-му
поверсі поз. 401-405, 407, 408, 418, 420-422, частина
поз. 417 площею 5,8 кв.м., загальною площею
227,8 кв.м. Всього по літ. А-4 загальною
площею 996,5 кв. м., приямки літ. «а-а'"»,
ґанок літ. «аІV», розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Ленінградська, 44.

Договір посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстровано в
реєстрі за № 1556. У договорі визначено,
що нерухоме майно, що відчужується,
належить продавцю на підставі ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.07.2013р. у справі №
38/5005/11447/2012 та державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно, що
відчужується, проведено за продавцем в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 01, номер
запису про право власності 1861092.

Відповідач набув право власності на
спірне майно від ТОВ "Солярис." яким
набуто право власності на спірне майно
на підставі ухвали суду, яка визнана
недійсною. Вказане нерухоме майно
вибуло з комунальної власності
територіальної громади м.
Дніпропетровська поза волею власника.

Питання щодо розпорядження майном, яке
належить до територіальної громади
міста регламентовано Законом України
"Про місцеве самоврядування в Україні".
А саме, статтями 16,7 вищевказаного
закону визначено, що матеріальною і
фінансовою основою місцевого
самоврядування є рухоме і нерухоме
майно, доходи місцевих бюджетів, інші
кошти, земля, природні ресурси, що є у
комунальній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів у
містах, а також об'єкти їхньої спільної
власності, що перебувають в управлінні
районних і обласних рад. Місцевий
референдум є формою вирішення
територіальною громадою питань
місцевого значення шляхом прямого
волевиявлення. Рішення про наділення
міських рад правами щодо управління
майном і фінансовими ресурсами, які є у
власності територіальних громад
районів у містах, приймається на
місцевих референдумах відповідних
районних у містах громад. У разі якщо
територіальна громада району в місті
внаслідок референдуму не прийме
рішення про передачу права управління
майном та фінансами відповідній
міській раді, а територіальна громада
міста або міська рада не прийняла
рішення про створення органів
місцевого самоврядування районів у
місті, міська рада здійснює управління
майном та фінансовими ресурсами, які є
у власності територіальних громад
районів у містах, та несе
відповідальність перед громадою
відповідного району у місті. Від імені
та в інтересах територіальних громад
права суб'єкта комунальної власності
здійснюють відповідні ради.

Пунктом 30 ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
також передбачено, що виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
питання прийняття рішень щодо
відчуження відповідно до закону
комунального майна.

В даному випадку питання відчуження
об'єктів комунальної власності на
користь ТОВ "Солярис." не приймалось на
місцевому референдумі та не
розглядалось на засіданні міської
ради, відповідні рішення міської ради
щодо відчуження вказаних об'єктів
нерухомості не приймались. Отже,
прокурор стверджує, що вищевказане
майно вибуло з комунальної власності
поза волею власника.

Так, у разі придбання майна у особи, яка
не мала права його відчужувати,
наслідком угоди, укладеної з таким
порушенням, є не двостороння
реституція, а повернення майна з чужого
незаконного володіння (віндикація), що
і є належним способом захисту
порушеного права у даному випадку.

З огляду на викладене, вказані об'єкти
нерухомості незаконно вибули з
комунальної власності
Дніпропетровської міської ради у
зв'язку з прийняттям господарським
судом неправомірної ухвали про
затвердження мирової угоди, яка в
подальшому в судовому порядку була
визнана недійсною.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" передбачено
захист прав власника майна, коли майно
вибуло з володіння власника не з його
волі, шляхом пред'явлення
віндикційного позову про витребування
майна від останнього набувача.

Таким чином, прокурор вважає, що
вказане майно повинно бути витребувано
з чужого володіння та право власності
за ним повинно бути визнано за
територіальною громадою міста
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради.

На підставі викладеного, прокурор
просить суд визнати право комунальної
власності територіальної громади
міста Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради на
спірне майно та витребувати від
Приватного акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" на користь
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради
вищевказане нерухоме майно.

Приймаючи рішення, господарський суд
виходив з наступного.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України
передбачає, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу
України право власності - це право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Крім того, зазначені норми містяться
також в ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу
України, відповідно до яких власникові
належать права володіння,
користування, розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно ст. 387 Цивільного кодексу
України, власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Статтею 330 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо майно відчужене
особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває право
власності на нього, якщо відповідно до
статті 388 цього Кодексу майно не може
бути витребуване у нього.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного
кодексу України, якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, коли майно вибуло
з володіння власника або особи, якій
він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Статтею 392 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
позовні вимоги прокурора про визнання
права комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради на
спірне майно та витребування від
Приватного акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" на користь
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради
вищевказане нерухоме майно
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

26 червня 2014 року в судовому засіданні
Приватним акціонерним товариством з
іноземними інвестиціями
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" подано
клопотання про колегіальний розгляд
справи.

Суд не вбачає підстав для задоволення
клопотання про колегіальний розгляд
справи, оскільки, відповідно до ст.ст. 33,
34 ГПК України відповідачем-1 не надано
належних доказів в обґрунтування
даного клопотання для його
задоволення, а також, немає складності
у розгляді надої справи щоб розглядати
її колегіально. Крім того, в судовому
засіданні прокурор та представник
позивача заперечували проти
задоволення даної вимоги відповідача-1.

Викладене є підставою для задоволення
позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати по справі слід
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 330, 388, 391,
392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33,
34, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати право комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75;
) на нерухоме майно -
нежитлову будівлю в літ. "А-4" нежитлової
будівлі в підвалі поз. 1-7, загальною
площею 92,2 кв.м., на 1-му поверсі поз 1-7
загальною площею 306,3 кв.м., на 2-му
поверсі поз. 201-212, 215-218, частина
приміщення 222 площею 7,8 кв.м., частина по.
224 площею 9,1 кв.м., загальна площа 213,4
кв.м., на 3-му поверсі поз. 303,308-316,318,
частина поз. 317 площею 26,2 кв.м.,
загальною площею 156,8 кв.м., на 4-му
поверсі поз. 401-405, 407, 408, 418, 420-422, частина
поз. 417 площею 5,8 кв.м., загальною площею
227,8 кв.м. Всього по літ. А-4 загальною
площею 996,5 кв. м., приямки літ. «а-а'"»,
ґанок літ. "аІV", розташована за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська,
44, оціночною вартістю 690 575,00 грн.

Витребувати від Приватного
акціонерного товариства з іноземними
інвестиціями "Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Ленінградська,
буд. 46; ) на користь
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75;
) нерухоме майно в літ.
"А-4" нежитлової будівлі в підвалі поз.
1-7, загальною площею 92,2 кв.м., на 1-му
поверсі поз 1-7 загальною площею 306,3
кв.м., на 2-му поверсі поз. 201-212, 215-218,
частина приміщення 222 площею 7,8 кв.м.,
частина по. 224 площею 9,1 кв.м., загальна
площа 213,4 кв.м., на 3-му поверсі поз.
303,308-316,318, частина поз. 317 площею 26,2 кв.м.,
загальною площею 156,8 кв.м., на 4-му
поверсі поз. 401-405, 407, 408, 418, 420-422, частина
поз. 417 площею 5,8 кв.м., загальною площею
227,8 кв.м. Всього по літ. А-4 загальною
площею 996,5 кв. м., приямки літ. «а-а'"»,
ґанок літ. "аІV", розташована за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська,
44, оціночною вартістю 690 575,00грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
"Дніпропетровський
олійноекстракційний завод" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Ленінградська,
буд. 46; ) в доход
Державного бюджету України в особі
Управління Державної Казначейської
Служби України у Жовтневому районі
міста Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; , рахунок 3005 в
Відділенні банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
бюджетної класифікації 22030001) судовий
збір у розмірі 13 811 (тринадцять тисяч
вісімсот одинадцять) грн. 50 коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 27.06.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін