ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р.Справа № 916/565/14 Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого: Шевченко В.В.

суддів: Головея В.М., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання:
Максіміхіній Ю.В.

за участю представників сторін:

від ПП «Юком-Південь»: Донченко Н.С. - за
дорученням, Родіонов А.В. - директор

від СТ «Дельта»: Гедз П.П., Номеровський
І.І., Гудков С.А. - за дорученням

від КП "Водопостачання та каналізація":
Медвідь І.П. - за дорученням

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційні скарги Садівничого
товариства "Дельта" та Приватного
підприємства "Юком-Південь"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 05 травня 2014 року

у справі № 916/565/14

за позовом приватного підприємства
"Юком-Південь"

до:

Садівничого товариства "Дельта"

Комунального підприємства
"Водопостачання та каналізація"

про визнання договору № 65/13 від 14.06.2013 р.
недійсним, про визнання договору № 07/2012
від 06.05.2012 р. таким, що не є розірваним та
стягнення неодержаного прибутку і
моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

19.02.2014 р. Приватне підприємство
"Юком-Південь" (далі позивач, ПП)
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
Садівничого товариства "Дельта" (далі
СТ «Дельта») та Комунального
підприємства "Водопостачання та
каналізація" (далі Підприємство) про:

- визнання недійним договору № 65/13 від
14.06.2013 р., укладеного між відповідачами
у справі,

- визнання договору на технічне
обслуговування орендованих
водопровідних мереж № 07/2012 від 06.05.2012 р.,
укладеного між позивачем та СТ "Дельта"
таким, що не є розірваним;

- стягнення з СТ "Дельта" на користь
позивача неодержаного прибутку у
розмірі 134.109 грн. 27 коп. та 100.000 грн.
моральної шкоди (остаточні позовні
вимоги).

У відзивах на позов СТ «Дельта»
та Підприємство позов вважали
безпідставним і необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 05.05.2014 р. (суддя
Цісельський О.В.) позов ПП задоволений
частково та договір № 65/13 від 14.06.2013 р.,
укладений між відповідачами у справі,
визнаний недійсним, а в решті частині
позову - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що
договір № 65/13 від 14.06.2013 р., укладений
між відповідачами у справі, суперечить
вимогам ст. ст. 207, 208 ГК України,
оскільки порушує права та охоронювані
законом інтереси позивача, в оренді
якого знаходяться водопровідні мережі
на підставі діючого договору на
технічне обслуговування орендованих
водопровідних мереж № 07/2012, так як
майно за цим договором не повернуто
орендодавцеві та знаходиться досі у
користуванні позивача. Оскільки,
чинним законодавством України не
передбачено можливості передачі майна
орендодавцем іншому орендарю, без
повернення такого майна від
попереднього орендаря за актом
приймання-передачі, то спірний договір
на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України є
недійсним.

Відмовляючи у задоволені
позовних вимог в частині визнання
договору на технічне обслуговування
орендованих водопровідних мереж № 07/2012
від 06.05.2012 р., укладеного між позивачем
та СТ "Дельта" таким, що не є розірваним,
місцевий суд виходив з того, що
позивачем при зверненні до суду з
позовною вимогою про визнання договору
таким, що є не розірваним - обрано
невірний спосіб захисту своїх
порушених прав та охоронюваних законом
інтересів, оскільки чинним
законодавством не передбачено такого
способу захисту порушеного права як
визнання договору укладеним, внаслідок
чого підстави для задоволення позову в
цій частині відсутні.

Відмовляючи у задоволені
позовних вимог в частині стягнення з СТ
«Дельта» на користь позивача суми
неодержаного прибутку у розмірі 134.109
грн. 27 коп. та суми моральної
(немайнової) шкоди у розмірі 100.000 грн.
місцевий суд виходив з того, що такі
вимоги є недоведеними та
необґрунтованими у встановленому
чинним законодавством України порядку,
внаслідок чого підстави для їх
задоволення також відсутні.

В апеляційній скарзі ПП просить
рішення місцевого суду частково
скасувати та постановити нове рішення,
яким його позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі.

В апеляційній скарзі СТ
«Дельта» також просить рішення
місцевого суду частково скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ПП у повному обсязі.

Відзиви на апеляційні скарги не
надходили.

В судовому засіданні
представники скаржників доводи своїх
апеляційних скарг підтримали у повному
обсязі, а апеляційні скарги своїх
опонентів вважали безпідставними та
необґрунтованими.

Представник Підприємства
підтримав правову позицію СТ «Дельта».

Обговоривши доводи апеляційних
скарг, заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ПП необґрунтована, а
апеляційна скарга СТ «Дельта» підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи і правильно встановлено судом
першої інстанції 06.05.2012 р. між СТ
"Дельта" та позивачем укладено договір
на технічне обслуговування
орендованих водопровідних мереж № 07/2012
за умовами якого СТ «Дельта» передало,
а позивач прийняв у безоплатне
користування водопровідні мережі
загальною довжиною 6,7 кілометрів,
розташовані за адресою: село Сичавка -
садовий масив Тілігул - Кошари, що
належать та знаходяться на балансі СТ
"Дельта", загальною залишковою
балансовою вартістю 1.001.360 грн. та
вуличні водопровідні мережі СТ
"Дельта", загальною довжиною 9,4
кілометрів, що розташовані за адресою:
садовий масив Тілігул - Кошари,
загальною залишковою балансовою
вартістю 161.455 грн.

За актом прийому-передачі від
06.05.2012 р. СТ "Дельта" передало позивачеві
свої вищеназвані водопровідні мережі у
безоплатне користування для надання
послуг з їх технічного обслуговування.

Системний аналіз змісту
договору № 07/2012 від 06.05.2012 р. свідчить
про те, що фактично в одному названому
договорі між ПП і СТ "Дельта" було
укладено два договори, а саме:
безоплатного користування майном
названими водопровідними мережами та
про надання послуг з технічного
обслуговування цих водопровідних
мереж, внаслідок чого правовідносини,
що виникли між позивачем та СТ «Дельта»
регулюються приписами глав 58, 60, 63 ЦК
України.

Як видно з тексту договору №
07/2012 сторонами не визначений
конкретний строк дії цього договору, а
тому відповідно до вимог ст. ст. 831, 905 ЦК
України названий договір слід вважати
укладеним на невизначений строк.

Відповідно до п. 2 ст. 188 ГК
України сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.

Матеріали справи свідчать про
те, що 13.04.2013 р. СТ "Дельта" звернулось до
позивача з повідомленням про
розірвання договору № 07/2012 з 13.05.2013 р. та
це повідомлення отримане
представником позивача в цей же день.

30.04.2013 р. від позивача на адресу
СТ "Дельта" надійшла відповідь в якій
позивач заперечував щодо розірвання
вищезазначеного договору № 07/2012.

У ч. 1 ст. 188 ГК України
передбачена можливість односторонньої
відмови від договору, за умови
передбачення цього законом або
договором. Аналогічні приписи
містяться і в ч. 1 ст. 907 та п. 3 ч. 2 ст. 833 ЦК
України.

Як вбачається з матеріалів
справи у п. 5.2. договору № 07/2012 сторонами
погоджено, що договір може бути
розірваний достроково по ініціативі
однієї із сторін, що повідомила іншу за
30 днів до розірвання договору.

Оскільки, у п. 5.2. договору
сторони погодили порядок і механізм
розірвання договору та передбачили
можливість односторонньої відмови від
договору будь-якою стороною, незалежно
від порушення договору іншою стороною
та такі умови договору не суперечать та
кореспондується з приписами ст. ст. 833 ч.
2 п. 3, ч. 2, 907 ч. 1 ЦК України та ч.1 ст. 188 ГК
України, то договір № 07/2012, укладений
між позивачем та СТ «Дельта» є
розірваним через 30 днів з моменту
отримання позивачем відповідного
повідомлення СТ «Дельта», тобто є
припиненим з 13.05.2013 р., внаслідок чого
протилежні доводи ПП до уваги
прийнятими бути не можуть, у зв'язку з
чим підстави для задоволення позовних
вимог ПП щодо визнання договору № 07/2012
від 06.05.2012 р., укладеного між позивачем
та СТ "Дельта" таким, що не є розірваним -
відсутні.

Також, відповідно до ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України
встановлено способи захисту цивільних
прав та інтересів а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке
існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування

майнової шкоди;

9) відшкодування моральної
(немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згідно ст. 20 ГК України Держава
забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав, визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається цим Кодексом,
іншими законами.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що висновки
місцевого суду про те, що позивачем при
зверненні до суду з позовною вимогою
про визнання договору таким, що не є
розірваним - обрано невірний спосіб
захисту своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів,
оскільки чинним законодавством,
зокрема, ані ст. 16 ЦК України, ані ст. 20
ГК України не передбачено такого
способу захисту порушеного права як
визнання договору таким, що не є
розірваним, внаслідок чого місцевий
суд дійшов до обґрунтованого висновку
про те, що підстави для задоволення
позову в цій частині - відсутні, ще й з
цих підстав, у зв'язку з чим протилежні
твердження позивача не можуть бути
прийняті до уваги.

Посилання позивача на лист СТ
«Дельта» від 13.04.2013 р. про проведення
перевірки лічильників, як на доказ
того, що вищезазначений договір є
дійсним є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки
вищезазначений лист свідчить лише про
намір СТ «Дельта» провести перевірку
лічильників води на дачних ділянках
спільно з представниками КП
«Сичаївський комунгосп», а тому
здійснення перевірки лічильників води
є цілком логічним наслідком надіслання
повідомлення про розірвання договору,
у зв'язку з чим протилежні твердження
позивача не можуть бути прийнятими до
уваги.

Як вбачається з матеріалів
справи 14.06.2013 р. між відповідачами у
справі укладено договір технічного
обслуговування зовнішніх мереж
водопостачання СТ "Дельта" № 65/13, за
умовами якого СТ «Дельта» передало, а
Підприємство прийняло зовнішні мережі
водопостачання СТ "Дельта", загальною
довжиною 6,7 кілометрів, розташовані за
адресою: Одеська обл., Комінтернівський
р-н, територія Сичавської сільської
ради, СМ "Тилигул-Кошари", та вуличні
водопровідні мережі СТ "Дельта",
загальною довжиною 9,4 кілометри,
розташовані там же для технічного
обслуговування, надання послуг з
централізованого водопостачання
членам СТ "Дельта" та контролю
водоспоживання членами СТ "Дельта" за
окремими договорами про надання послуг
централізованого водопостачання
укладеними між підприємством та
членами СТ "Дельта", а також
Підприємство зобов'язалось
здійснювати прийом оплати від членів
СТ "Дельта" за витрати понесені
підприємством, з подальшим
зарахуванням на розрахунковий рахунок
в рахунок погашення поточних
нарахувань, передбачених п.3.1. цього
Договору.

Відповідно до п. 7.2 договір
набирає чинності з моменту його
підписання та діє до 31.12.2013 р. та може
бути пролонгованим.

Задовольняючи позовні
вимоги в частині визнання недійсним
вищезазначеного договору місцевий суд
виходив з того, що договір № 65/13 від
14.06.2013 р., укладений між відповідачами у
справі, суперечить вимогам ст. ст. 207, 208
ГК України, оскільки порушує права та
охоронювані законом інтереси позивача,
в оренді якого знаходяться
водопровідні мережі на підставі
діючого договору на технічне
обслуговування орендованих
водопровідних мереж № 07/2012, так як
майно за цим договором не повернуто
орендодавцеві та знаходиться досі у
користуванні позивача. Оскільки,
чинним законодавством України не
передбачено можливості передання
майна орендодавцем іншому орендарю,
без повернення такого майна від
попереднього орендаря за актом
приймання-передачі, то спірний договір
на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України є
недійсним.

Але, з такими висновками
суду першої інстанції погодитись не
можна виходячи з наступного.

Як встановлено колегією суддів
у одному договорі № 07/2012 від 06.05.2012 р.
між ПП і СТ "Дельта" було укладено два
договори, а саме: безоплатного
користування водопровідними мережами
і про надання послуг з технічного
обслуговування цих водопровідних
мереж та цей договір припинив свою дію
з 13.05.2013 р., внаслідок його розірвання в
односторонньому порядку за
ініціативою СТ "Дельта", у зв'язку з чим
висновки суду першої інстанції про те,
що на час укладання договору № 65/13 від
14.06.2013 р. водопровідні мережі
знаходились в оренді у позивача на
підставі діючого договору оренди №
07/2012 є помилковими, оскільки, по-перше
ці водопровідні мережі ніколи не
знаходилися у позивача в оренді, тобто
у платному, строковому користуванні,
так як перебували у безоплатному
користуванні, а по-друге, як
зазначалося вище, договір № 07/2012 на час
укладання договору № 65/13 від 14.06.2013 р.
вже припинив свою дію з 13.05.2013 р.,
внаслідок його розірвання в
односторонньому порядку за
ініціативою СТ "Дельта".

У оскарженому рішенні суд
першої інстанції зазначив, що чинним
законодавством України не передбачено
можливості передання майна
орендодавцем іншому орендарю, без
повернення такого майна від
попереднього орендаря за актом
приймання-передачі, тобто дійшов до
висновку, що договір № 65/13 від 14.06.2013 р. є
також договором оренди.

Але, з такими висновками суду
першої інстанції колегія суддів
погодиться не може, оскільки договору
№ 65/13 від 14.06.2013 р. притаманні усі
ознаки, характерні виключно до
договору про надання послуг, а ніяким
чином ні договору оренди, так як
істотні умови договору надання послуг
визначені у приписах ст. 901 ЦК України
повністю кореспондуються з
положеннями спірного договору,
зокрема, по-перше, договором
передбачено обов'язок виконавця
(підприємства) за завданням другої
сторони (замовника - СТ «Дельта») надати
послуги, а саме: з технічного
обслуговування зовнішніх мереж
водопостачання СТ "Дельта", надання
послуг з централізованого
водопостачання членам СТ "Дельта" та
контролю водоспоживання членами СТ
"Дельта" за окремими договорами про
надання послуг централізованого
водопостачання укладеними між
підприємством та членами СТ "Дельта»,
по-друге, визначена оплата, зазначених
послуг, яку СТ «Дельта» повинно
сплатити Підприємству - 2 грн. 41 коп. за 1
м. куб., наступного за розрахунковим,
безготівковим шляхом на розрахунковий
рахунок підприємства.

Не підписання між позивачем та
СТ «Дельта» акту приймання-передачі
(повернення) мереж водопостачання не є
та й не може бути підставою для
визнання недійсним договору № 65/13 від
14.06.2013 р., оскільки останній взагалі не є
договором оренди, СТ «Дельта» є
власником мереж водопостачання та ці
мережі постійно знаходяться
закопаними в землі на земельній
ділянці останнього, ніколи не
демонтувалися та фактично не
передавались і не знаходилися у
безпосередньому введенні позивача,
який лише здійснював послуги з їх
технічного обслуговування до 13.05.2013 р.

Вищенаведене однозначно
свідчить про те, що договір № 65/13 від
14.06.2013 р. повністю відповідає вимогам
вищезазначеного законодавства
України, містить в собі всі істотні
умови договору про надання послуг,
підписаний уповноваженими
представниками відповідачів та ніяким
чином не порушує права та охоронювані
законом інтереси позивача, так як
будь-які правовідносини стосовно мереж
водопостачання СТ «Дельта» між
останнім та позивачем припинили свою
дію з 13.05.2013 р., у зв'язку з чим підстави
для визнання цього договору недійсним -
відсутні, внаслідок чого протилежні
висновки місцевого суду є помилковими,
а тому оскаржене рішення в цій частині
підлягає скасуванню.

Оскільки, ані при розірванні
договору № 07/2012 від 06.05.2012 р., ані при
укладанні договору № 65/13 від 14.06.2013 р.
позивачем не були здійснені будь-яки
протиправні дії, що порушили права та
охоронювані законом інтереси позивача,
то доводи останнього про те, що діями СТ
«Дельта» йому були заподіяні збитки у
вигляді неодержаних прибутків у сумі
134.109 грн. 27 коп. та моральна шкода в
розмірі 100.000 грн. є голослівними,
необґрунтованими та недоведеними,
внаслідок чого місцевий суд підставне
залишив ці позовні вимоги позивача без
задоволення, а тому судове рішення в
цій частині підлягає залишенню без
змін.

Так як, апеляційна скарга СТ
«Дельта» підлягає задоволенню, то
позивач повинний відшкодувати СТ
«Дельта» понесені судові витрати на
сплату судового збору за подану
апеляційну скаргу в сумі 609 грн. в
порядку ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 99, 101-
105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Юком-Південь" - залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу Садівничого
товариства "Дельта" - задовольнити.

Рішення господарського суду
Одеської області від 05.05.2014 року у
справі № 916/565/14 частково скасувати та
викласти його резолютивну частину в
наступній редакції:

Відмовити у повному обсязі у
задоволенні позовних вимог Приватного
підприємства "Юком-Південь" до
Садівничого товариства "Дельта" та
Комунального підприємства
"Водопостачання та каналізація" про:

- визнання недійним договору № 65/13 від
14.06.2013 р., укладеного між Садівничим
товариством "Дельта" та Комунальним
підприємством "Водопостачання та
каналізація";

- визнання договору на технічне
обслуговування орендованих
водопровідних мереж № 07/2012 від 06.05.2012 р.,
укладеного між Приватним
підприємством "Юком-Південь" та СТ
"Дельта" таким, що не є розірваним;

- стягнення з СТ "Дельта" на користь
Приватного підприємства "Юком-Південь"
неодержаного прибутку в розмірі 134.109
грн. 27 коп. та 100.000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного
підприємства "Юком-Південь" на користь
Садівничого товариства "Дельта"
понесені судові витрати на сплату
судового збору за подану апеляційну
скаргу в сумі 609 грн.

Зобов'язати господарський суд
Одеської області видати відповідний
наказ з зазначенням повних та
необхідних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 26.06.2014 року.

Головуючий суддя:
Шевченко В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Головей В.М.