ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Справа № 18/5025/919/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

Головуючий суддя Судді:Борденюк Є.М.
Вовк І.В., Могил С.К.
(доповідач),розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Хмельницької дирекції УДППЗ "Укрпошта"
на рішення господарського суду
Хмельницької області від 02.02.2013 та на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014 у справі
№ 18/5025/919/12 господарського суду
Хмельницької областіза
позовомфізичної особи - підприємця
ОСОБА_4доУкраїнського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Хмельницької
дирекції УДППЗ "Укрпошта"простягнення
329 282, 00 грн.,за участю
представниківпозивача:ОСОБА_5,
ОСОБА_6,відповідача:не з'явились,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 звернулась з
позовом про стягнення з Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Хмельницької
дирекції УДППЗ "Укрпошта" 329 282, 00 грн.
коштів, витрачених на капітальний
ремонт орендованого приміщення.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 02.02.2013,
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014, позов
задоволено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
відповідач подав до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить їх скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
позові.

В обґрунтування заявлених вимог
скаржник посилається на помилковість
висновків судів щодо наявності підстав
для стягнення заявленої позивачем суми
коштів.

Переглянувши в порядку касаційного
провадження оскаржені судові рішення,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення касаційної скарги з огляду
на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.04.2004 позивач (орендар) та відповідач
(орендодавець) уклали Договір оренди
нежитлового приміщення (надалі -
договір оренди), на умовах якого
відповідач передав позивачу в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно -
будівлю магазину, площею 124,10 кв.м., що
знаходиться на балансі ХД УДППЗ
"Укрпошта", вартість якого визначена
згідно з актом оцінки і становить за
експертною оцінкою 16 977, 00 грн.

У розділі 2 вказаного вище договору
сторонами передбачено умови передачі
та повернення орендованого майна,
зокрема, згідно з п.п. 2.1., 2.3., 2.4. орендар
вступає у строкове платне користування
майном у термін, указаний у договорі,
але не раніше дати підписання
сторонами цього договору та акта
приймання-передачі. Передача майна в
оренду здійснюється за вартістю
визначеної в акті оцінки, складеному за
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору
амортизаційні відрахування на
орендоване майно нараховуються його
балансоутримувачем і використовуються
на повне відновлення орендованих
основних фондів. Поліпшення
орендованого майна, здійснені за
рахунок амортизаційних відрахувань, є
власністю держави.

Пунктом 6.3. договору передбачено право
орендаря з дозволу орендодавця вносити
зміни до складу орендованого майна,
проводити його реконструкцію, технічне
переозброєння, що зумовлює підвищення
його вартості.

Згідно з п.п. 10.1., 10.5. договір укладено
строком на 1 рік; договір діє з 01.04.2004 до
01.04.2005 включно; у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну цього договору після закінчення
строку його чинності протягом одного
місяця договір вважається продовженим
на той самий термін і на тих самих
умовах, які були передбачені цим
договором.

За умовами п. 10.4. договору, у разі
припинення або розірвання договору
поліпшення орендованого майна,
здійснені орендарем за рахунок власних
коштів, які можна відокремити від
орендованого майна не завдаючи йому
шкоди, визнаються власністю орендаря, а
невідокремлювані поліпшення -
власністю орендодавця. Якщо орендар за
рахунок власних коштів здійснив за
згодою орендодавця поліпшення
орендованого майна, які неможливо
відокремити від майна без заподіяння
йому шкоди, орендодавець зобов'язаний
компенсувати йому зазначені кошти.

У квітні 2004 року позивач звернувся з
листом до відповідача з проханням
надати дозвіл на проведення
капітального ремонту орендованого
приміщення та просив витрати, які він
понесе на проведення ремонту, віднести
в рахунок наступних орендних платежів.

Відповідачем 06.04.2004 надано відповідь
про надання дозволу на проведення
капітального ремонту орендованого
приміщення та зазначено, що оскільки
витрати при проведенні ремонту будуть
значно більшими річної орендної плати,
їх неможливо віднести в рахунок
орендної плати.

Відповідачем погоджено зведений
кошторисний розрахунок вартості
будівництва - капітального ремонту
магазину по АДРЕСА_1 на суму 165 486, 00 грн.

В подальшому 01.12.2006 позивачем надано
новий зведений кошторисний розрахунок
вартості будівництва - капітального
ремонту магазину по АДРЕСА_1, який
становить 335 290, 00 грн., який також
погоджено відповідачем.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 19.06.2012 у
справі №22/5025/567/12, яке набрало законної
сили, встановлено, що строк дії
договору оренди нежитлового
приміщення від 01.04.2004 закінчився 01.04.2012,
у зв'язку з чим позивача виселено з
нежитлового приміщення площею 124,10
кв.м., що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач 20.06.2012 направляв відповідачу
претензію про сплату коштів,
витрачених на капітальний ремонт
орендованого приміщення, в розмірі 335
290, 00 грн., яку залишено без реагування.

Посилаючись на те, що відмовляючи у
компенсації вказаних коштів,
відповідач порушив вимоги чинного
законодавства та права позивача,
останній звернувся з вимогами про їх
стягнення в судовому порядку.

Розглядаючи заявлені вимоги, суд
першої інстанції призначив дві судові
експертизи, якими встановлено, що :

- вартість здійснених позивачем
поліпшень нежитлового приміщення
становить 336 415,80 грн.,

- фактичні обсяги виконаних
будівельних робіт по капітальному
ремонту магазину по АДРЕСА_1, зазначені
в актах приймання виконаних підрядних
робіт за березень 2007 року, № 2 за
квітень 2007 року та № 3 за травень 2007
року повністю відповідають
проектно-кошторисній документації;
вартість будівельних робіт, вказаних в
актах приймання виконаних підрядних
робіт №1 за березень 2007 року, № 2 за
квітень 2007 року та № 3 за травень 2007
року становить 336 415, 80 грн., що на 1 125, 80
грн. перевищує вартість будівельних
робіт згідно з проектно-кошторисною
документацією.

- вартість здійснених фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 поліпшень
орендованого майна, які неможливо
відокремити від майна без завдання
йому шкоди, становить 329 282, 00 грн.

Задовольнивши позов, суди обох
інстанцій послались на встановлені
експертами факти і надані позивачем
докази отримання згоди від відповідача
на проведення ремонтних робіт вказаної
вартості, а також на статтю 778
Цивільного кодексу України, якою
встановлено, що якщо поліпшення речі
зроблено за згодою наймодавця, наймач
має право на відшкодування вартості
необхідних витрат або на зарахування
їх вартості в рахунок плати за
користування річчю.

Колегія суддів вважає висновки судів
передчасними.

Згідно з частиною 2 ст. 27 Закону України
"Про оренду державного і комунального
майна", орендар вправі залишити за
собою проведені ним поліпшення
орендованого майна, здійснені за
рахунок власних коштів, якщо вони
можуть бути відокремлені від майна без
заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за
рахунок власних коштів здійснив за
згодою орендодавця поліпшення
орендованого майна, які неможливо
відокремити від майна без заподіяння
йому шкоди, орендодавець зобов'язаний
компенсувати йому зазначені кошти в
межах збільшення в результаті цих
поліпшень вартості орендованого майна,
визначеної в установленому
законодавством порядку, яке відбулося
в результаті таких поліпшень, якщо інше
не визначено договором оренди.

Як вбачається зі змісту оскаржених
судових рішень, суди не застосували
вказану норму Закону з огляду на те, що
вона, за їх висновком, суперечить
приписам ч. 3 ст. 778 Цивільного кодексу
України, згідно з якою у разі, якщо
поліпшення речі зроблено за згодою
наймодавця, наймач має право на
відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю.

Колегія суддів вважає таку правову
позицію судів помилковою, адже
положення Закону не обмежують права
орендарів, а містять спеціальні
приписи щодо порядку відшкодування
вартості поліпшень державного та
комунального майна.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
методики оцінки майна" від 10.12.2003 № 1891,
невід'ємні поліпшення орендованого
майна - це здійснені орендарем заходи,
спрямовані на покращення фізичного
(технічного) стану орендованого майна
та (або) його споживчих якостей,
відокремлення яких призведе до
зменшення його ринкової вартості.

Тобто розмір витрат орендаря на
проведення капітального ремонту не є
тотожним поняттю розміру поліпшення
орендованого майна, який орендодавець
зобов'язаний компенсувати. Компенсації
підлягає лише збільшена в результаті
таких поліпшень вартість орендованого
майна. Вартість майна визначається
ринковими показниками на подібне майно
у певний час. Складовою такої вартості
є витрати на поліпшення майна. Поряд з
цим на вартість майна можуть впливати
інші показники, наприклад, пропозиція і
запит.

Матеріали справи не містять належних
доказів збільшення вартості майна
внаслідок проведення робіт станом на
час припинення орендних правовідносин.

Оскільки господарськими судами
вказаних обставин не враховано,
неправильно застосовано норми
матеріального права та вирішено спір з
порушенням норм процесуального права,
судові рішення підлягають скасуванню,
а справа - передачі на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 1119 - 11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Хмельницької
дирекції УДППЗ "Укрпошта" задовольнити
частково.

Рішення господарського суду
Хмельницької області від 02.02.2013 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до господарського суду
Хмельницької області.

Головуючий суддяБорденюк Є.М.Судді
:Вовк І.В. Могил С.К.