ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" червня 2014 р.Справа № 916/723/13

За позовом Одеська залізниця;

до відповідача Приватне підприємство
"ОЛІМП-ЮГ"

про стягнення 104941,86грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Нейко А. В. - за
дорученням;

Від відповідача: Пушкаренко С. О.- за
дорученням;

СУТЬ СПОРУ: Позивач - ДП «Одеська
залізниця», звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до ПП «ОЛІМП-ЮГ», в якій
просить суд стягнути з відповідача
збитки в сумі 46258,56 гривень та штраф в
сумі 58683,30 гривень, всього - 104941,86
гривень.

Ухвалою суду від 23 березня 2013 року
порушено провадження у справі №916/723/13
та призначено до розгляду на 8 квітня 2013
року.

Представник відповідача 08.04.2013 року
надав відзив на позовну заяву, згідно
якого вимоги позивача не визнає та
просить суд у задоволенні позову
відмовити повністю.

20.05.2013 року представник відповідача
звернувся до суду з клопотанням в
порядку ст. 69 ГПК України, просить суд
строк розгляду справи продовжити на 15
днів. Клопотання відповідача було
задоволено та ухвалою суду від 20.05.2013
року строк розгляду справи продовжено
до 6 червня 2013 року.

Представник відповідача 22.05.2013 року
звернувся до суду з клопотанням про
зупинення провадження у справі,
оскільки відкрито кримінальне
провадження по факту крадіжки.

Представник позивача 03.06.2013 року надав
заяву про уточнення позовних вимог, в
якій просить суд стягнути з
відповідача збитки в сумі 46258,56 гривень
та штраф в сумі 58683,30 гривень, всього -
104941,86 гривень.

Ухвалою суду від 3 червня 20123 року
провадження у справі було зупинено до
закінчення слідства по кримінальному
провадженню.

03.06.2014 до суду надійшла відповідь
Одеського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області щодо закриття
кримінального провадження на підставі
ч. 1 п.2 ст.284 КПК України. Враховуючи те,
що підстави які зумовили зупинення
провадження у справі усунуті,
провадження у справі поновлено ухвалою
суду від 03.06.2014 року з 16.06.2014 року та
призначено розгляд справи на 16.06.2014
року.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позов підтримує та
просить задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, вимоги позивача не
визнає та просить суд у задоволенні
позову відмовити повністю з підстав
викладених у відзиві.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

05.06.2012 року між ДП «Одеська залізниця»
пасажирська служба, ЛВЧД-3 та Приватним
підприємством «ОЛІМП-ЮГ» було укладено
договір на охорону №ОД/Л-12-401НЮ. За
умовами якого ДП «Одеська залізниця»,
Пасажирська служба, ЛВЧД-3 (надалі -
Позивач) доручає, а ПП «ОЛІМП-ЮГ»
(надалі - Відповідач) зобов'язується
забезпечити охорону об'єктів
пасажирського вагонного депо
Одеса-Головна (ЛВЧД-3), Позивач передає
належне йому майно, яке зберігається у
відокремлених приміщеннях (будівлях),
на земельних ділянках, що перераховані
у Дислокації об'єктів, визначені
Додаток №1 до договору, що передається
(далі - Об'єкт) під охорону постів
Відповідача, а Відповідач,
зобов'язується здійснювати заходи,
спрямовані на забезпечення
схоронності цілісності майна Позивача
на Об'єкті з метою відвернення
безпосередніх посягань на нього,
припинення несанкціонованого доступу
сторонніх осіб до майна на Об'єкт,
збереження його фізичного стану, п.1.1
договору.

Пунктом 4.1.2 договору передбачено, що
Відповідач зобов'язаний забезпечити у
межах наданих повноважень охорону
об'єкта із зберіганням на ньому
товарно-матеріальних, а також валютних
цінностей Позивача в межах ліміту їх
зберігання, визначеного у
встановленому законодавством порядку,
від розкрадання, пошкодження чи
знищення.

Як зазначає позивач, відповідачем в
порушення пункту 4.1.2 договору, на
об'єкті охорони парку відстою
пасажирських вагонів ст. Карпове, за
адресою: вул. Виноградна, 19, с.
Молодіжне, Розділянського району, не
було належним чином забезпечено
охорону об'єкта із зберіганням на ньому
товарно-матеріальних цінностей
Позивача, що призвело до завданих
збитків. Так на одному з об'єктів, що
охоронялися Відповідачем, сталося
розкрадання майна Одеської залізниці,
згідно доповідної записки від
16.01.2013року бригадира бази відстою
пасажирських вагонів ст. Карпово Бобок
В.І. за підписом відповідних
працівників відповідача виявлено
пошкодження 14 пасажирських вагонів, з
вагонів зрізано 18 високовольтних
рукавів з перемичками.

Пасажирські вагони були передані під
охорону відповідно до п.п. 2.11.3 договору
, про що свідчить підпис постового
виконавця - відповідача та відповідної
особи замовника - позивача у
відповідних розділах Журналу
приймання-здавання Об'єкта.

Як зазначив позивач, відповідач не
заперечує, що Журнал
приймання-здавання Об'єкта вівся
належним чином тобто: відповідним
чином було складено Акт, з зазначеними
недоліками та з відміткою, що вагони
перевірені, закручені, опломбовані та
передані - прийнятті під охорону
відповідачем, а також зазначено ким
саме здані вагони під охорону та ким
прийняті.

Відповідно актів приймання-передачі
пасажирських вагонів, а саме: №63400
прибув на ст. Карпово 8.10.2012 року, а 29.01.2013
року вибув з бази відстою ст. Карпово;
№23792 прибув на ст. Карпово 24.04.2012 на
даний час знаходиться на базі відстою
ст. Карпово; №28403 прибув на ст. Карпово
12.09.2012 на даний час знаходиться на базі
відстою ст. Карпово; №20242 прибув на ст.
Карпово 25.11.2012, а 20.02.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово; №10195 прибув на ст.
Карпово 30.10.2012, а 31.01.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово; №11268 прибув на ст.
Карпово 29.09.2012, а 04.02.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово;№23677 прибув на ст.
Карпово 04.09.2012, а 21.01.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово; №23008 прибув на ст.
Карпово 16.09.2012 на даний час знаходиться
на базі відстою ст. Карпово; №23693 прибув
на ст. Карпово 09.09.2011 на даний час
знаходиться на базі відстою ст.
Карпово; №28130 прибув на ст. Карпово
05.08.2012 на даний час знаходиться на базі
відстою ст. Карпово; №26282 прибув на ст.
Карпово 20.09.2012 на даний час знаходиться
на базі відстою ст. Карпово; №26241 прибув
на ст. Карпово 16.09.2012 на даний час
знаходиться на базі відстою ст.
Карпово; №20384 прибув на ст. Карпово
04.10.2012 на даний час знаходиться на базі
відстою ст. Карпово; №28437 прибув на ст.
Карпово 03.07.2012 на даний час знаходиться
на базі відстою ст. Карпово.

Зазначені вагони знаходились на
території парку відстою ст. Карпово під
охороною відповідача з вересня 2012 року
до кінця січня 2013 року та знаходились
на 4-х коліях в глибині парку відстою
(між другим та третім переїздами) і не
пересувалися зі своїх місць. Маневрові
роботи з зазначеними вагонами не
виконувались, що підтверджується
відсутністю записів у Журналі та
відсутністю акта передачі вагонів від
працівників відповідача. Для виконання
маневрів пов'язаних, з відсутністю
вагонів на території парку (під
охороною) хоча б на невеличкій термін,
вагони повинні передаватись під
охорону працівникам депо.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
договору відповідачем на думку
позивача, Пасажирському вагонному депо
Одеса-Головна ДП Одеська залізниця
було завдано збитки. Відповідно до
видатної накладної від 29.11.2012 № 24-522
ціна одного високовольтного рукава
(штекер з кабелем для високовольтного
з'єднання) складає - 2 569,92 гривень. Таким
чином підприємству нанесено збитки у
сумі: 18 шт. х 2569,92 грн. = 46 258,56 гривень.

Крім того, згідно п.п. 8.2 Договору за
кожен факт неякісного надання послуг
відповідач сплачує позивачу штраф у
розмірі 20 % від вартості послуг за
місяць. Так позивач звертає увагу суду
на те, що неякісним наданням послуг є
порушення відповідачем обов'язків,
передбачених п. 4.1 Договору, допущення
факту завдання позивачу збитків,
внаслідок розкрадання, крадіжок
розбою, грабежу, а також знищення або
пошкодження майна Замовника. Вартість
послуг за лютий місяць 2013 року
відповідно Акту №
здачі-приймання робіт (надання послуг)
становить - 293 416,50гривень, звідси сума
штрафу складає 293 416,50 х 20 % = 58 683,3
гривень.

Пунктом п. 6.1 Договору передбачено, що
виконавець - відповідач несе
матеріальну відповідальність за
збиток, заподіяні замовнику - позивачу
в наслідок не виконання або не
належного виконання своїх обов'язків.
Пунктом 6.2 передбачено, що факти
крадіжки, грабежу, розбою, а також
знищення або пошкодження майна
позивача сторонніми особами, що
проникли на об'єкт, що охороняється та
розмір збитків, що допущені з вини
відповідача, встановлюється у порядку,
визначеним цим Договором відповідно до
чинного законодавства.

Згідно 6.2.1 договору, позивачем було
направлено лист від 22.01.2013року №
ЛВЧД-3-14/118 про заподіяні збитки
відповідачем, який відповідач
проігнорував. 05.02.2013 року позивач
вдруге звернувся до відповідача з
претензією про сплату збитків. 28.02.2013
року позивачем було отримано відповідь
на претензію від 05.02.2013 року №НЮ-14/131,
відповідач відмовив у сплаті збитків
та вказав, що не несе відповідальності
за заподіяні збитки.

Крім того позивач звертає увагу суду на
п. 6.2.3 договору, яким передбачено, що
відмова виконавця - відповідача брати
участь в знятті залишків
товарно-матеріальних цінності та
визначенні розміру збитків надає право
позивачу встановити розмір цих збитків
самостійно, без участі представників
відповідача.

Все вищеперелічене і стало підставою
для звернення позивача до суду з даним
позовом про стягнення з відповідача з
збитків в сумі 46258,56 гривень та штрафу в
сумі 58 683,30 гривень.

Відповідач у свою чергу вимоги
позивача не визнає, вказує на те, що
дійсно між сторонами було укладено
договір на охорону №ОД/Л-12-401НЮ від
05.06.2012 року, підписано додатки до нього,
11.06. 2012 року було складено та погоджено
посадова інструкція та складено акт
приймання-передачі об'єктів під
охорону, який погоджено керівництвом
вагонного депо 27.07.2012 року, в якому було
визначено перелік матеріальних
цінностей охорону яких необхідно
здійснювати, серед переліку вагони які
пошкодженні відсутні. Також відповідач
зазначає, що відповідач самостійно
звернувся до правоохоронних органів з
повідомленням про скоєння крадіжки, по
факту відкрито кримінальне
провадження за ознаками ч.1 ст.185 КК
України тому відповідно до п.7.1
договору, відповідач звільняється від
відповідальності за заподіяні збитки
позивачу при відсутності своєї вини в
їх спричинені.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків:

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договір, який в
силу вимог ч.1 ст. 629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським
судом між сторонами у справі укладений
договір 05.06.2012року між позивачем та
відповідачем було укладено договір на
охорону №ОД/Л-12-401НЮ, додатковою угодою
№1 від 27 грудня 2012 року строк дії
договору продовжено до 10 лютого 2013
року. За умовами зазначеного договору
Позивач доручає, а Відповідач
зобов'язується забезпечити охорону
об'єктів пасажирського вагонного депо
Одеса-Головна (ЛВЧД-3). Відповідно до
умов зазначеного договору замовник
передає належне йому майно, яке
зберігається у відокремлених
приміщеннях (будівлях), на земельних
ділянках, що перераховані у Дислокації
об'єкта (Додаток №1), що передається під
охорону постів Виконавця, а Виконавець,
зобов'язується здійснювати заходи,
спрямовані на забезпечення
схоронності цілісності майна
Замовника на Об'єкті з метою
відвернення безпосередніх посягань на
нього, припинення несанкціонованого
«Замовником» доступу сторонніх осіб до
майна на Об'єкті, збереження його
фізичного стану.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення глави 63 можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

В ході розгляду справи було
встановлено, що пасажирські вагони
були передані під охорону відповідно
до п.п. 2.11.3 договору, що підтверджується
підписом постового виконавця -
відповідача та відповідної особи
замовника - позивача у розділах
Журналу приймання-здавання Об'єкта.
Відповідно актів приймання-передачі
пасажирських вагонів, а саме: №63400
прибув на ст. Карпово 8.10.2012 року, а 29.01.2013
року вибув з бази відстою ст. Карпово;
№23792 прибув на ст. Карпово 24.04.2012 на
даний час знаходиться на базі відстою
ст. Карпово; №28403 прибув на ст. Карпово
12.09.2012 на даний час знаходиться на базі
відстою ст. Карпово; №20242 прибув на ст.
Карпово 25.11.2012, а 20.02.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово; №10195 прибув на ст.
Карпово 30.10.2012, а 31.01.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово; №11268 прибув на ст.
Карпово 29.09.2012, а 04.02.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово;№23677 прибув на ст.
Карпово 04.09.2012, а 21.01.2013 вибув з бази
відстою ст. Карпово; №23008 прибув на ст.
Карпово 16.09.2012 на даний час знаходиться
на базі відстою ст. Карпово; №23693 прибув
на ст. Карпово 09.09.2011 на даний час
знаходиться на базі відстою ст.
Карпово; №28130 прибув на ст. Карпово
05.08.2012 на даний час знаходиться на базі
відстою ст. Карпово; №26282 прибув на ст.
Карпово 20.09.2012 на даний час знаходиться
на базі відстою ст. Карпово; №26241 прибув
на ст. Карпово 16.09.2012 на даний час
знаходиться на базі відстою ст.
Карпово; №20384 прибув на ст. Карпово
04.10.2012 на даний час знаходиться на базі
відстою ст. Карпово; №28437 прибув на ст.
Карпово 03.07.2012 на даний час знаходиться
на базі відстою ст. Карпово. Вказані
вагони знаходились на території парку
відстою ст. Карпово під охороною
відповідача з вересня 2012 року до кінця
січня 2013 року та знаходились на 4-х
коліях в глибині парку відстою (між
другим та третім переїздами) і не
пересувалися зі своїх місць. Маневрові
роботи з зазначеними вагонами не
виконувались, що підтверджується
відсутністю записів у Журналі та
відсутністю акта передачі вагонів від
працівників відповідача, оригінал
Журналу було досліджено у ході
розгляду справи.

Пунктом 4.1.2 договору передбачено, що
Відповідач зобов'язаний забезпечити у
межах наданих повноважень охорону
об'єкта із зберіганням на ньому
товарно-матеріальних, а також валютних
цінностей Позивача в межах ліміту їх
зберігання, визначеного у
встановленому законодавством порядку,
від розкрадання, пошкодження чи
знищення.

Відповідно до ст.906 ЦК України, збитки,
завдані замовнику невиконанням або
неналежним виконанням договору про
надання послуг за плату, підлягають
відшкодуванню виконавцем, у разі
наявності його вини, у повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором.
Виконавець, який порушив договір про
надання послуг за плату при здійсненні
ним підприємницької діяльності,
відповідає за це порушення, якщо не
доведе, що належне виконання виявилося
неможливим внаслідок непереборної
сили, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, під час
виконання своїх обов'язків
відповідачем на об'єктах прийнятих під
охорону, а саме у парку відстою
пасажирських вагонів ст. Карпове, за
адресою: вул. Виноградна, 19, с.
Молодіжне, Розділянського району, не
було належним чином забезпечено
охорону об'єкта із зберіганням на ньому
товарно-матеріальних цінностей
позивача, що призвело до збитків,
сталося розкрадання майна Одеської
залізниці, згідно доповідної записки
від 16.01.2013року бригадира бази відстою
пасажирських вагонів ст. Карпово Бобок
В.І. за підписом відповідних
працівників відповідача виявлено
пошкодження 14 пасажирських вагонів, з
вагонів зрізано 18 високовольтних
рукавів з перемичками.

Судом перевірено наданий позивачем
розрахунок збитків та вважає його
вірним, оскільки згідно видатної
накладної від 29.11.2012року за № 24-522 ціна
одного високовольтного рукава (штекер
з кабелем для високовольтного
з'єднання) складає - 2 569,92 гривень тому
розмір збитків складає 46 258,56 гривень.

Відповідно до статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Статтею 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Заперечення відповідача щодо не
прийняття спірних вагонів під охорону
суд не приймає, оскільки пасажирські
вагони №63400, №23792, №28403, №20242, №10195,
№11268, №23677, №23008, №23693, №28130, №26282, №26241,
№20384, №28437 були передані під охорону
відповідно до п.п. 2.11.3 Договору
№ОД/Л-12-401НЮ Об'єкт вважається
прийнятим під охорону після підписів
постового Виконавця та відповідної
особи Замовника у відповідних розділах
(графах) «Журнал приймання-здавання
Об'єкта, вказаний журнал було
досліджено в роді розгляду справи та
встановлено дійсність його оформлення.

Пунктом 2 посадової інструкції наряду
по охороні об'єкту від 11.06.2012 року
«Парку відстою пасажирських вагонів»
ст. Карпово передбачено, що охорона
об'єкта здійснюється силами чотирьох
добових постів ( пост №1,№2, №3, №4)
шляхом патрулювання прилеглої
території, відповідно схемі руху, а
також одним 12-добовим постом (начальник
караулу, охоронник) та пунктом 3
інструкції зазначено часи несення
служби, а саме: пост №1, 3 з 08.00 до 08.00ч.;
пост №3, 4 з 20.00 до 08.00ч.. Час відпочинку:
пост №1,4 з 14:00 до 20:00ч.; пост № 2,3 з 8:00 до
14:00ч. Під час відпочинку охоронців
постів №1, 4 їх обов'язки виконують
охоронники постів № 2, 3 відповідно. У
нічний час з 22:00 до 6:00 ч. служба несеться
шляхом патрулювання території у
составі спарених постів: пости № 1, 2 та
пости № 3, 4 відповідно схемі руху.
Пунктом 11 зазначеної інструкції
передбачено, що здійснення приймання
чи відправлення вагонів, начальник
караулу разом з представником
адміністрації об'єкта, здійснюють
прийом (здавання) вагонів, на предмет
пошкодження та комплектації,
опломбовують двері та акумуляторний
відсік, після чого оформлюють акти
приймання (здавання) та здійснюють
відповідний запис а журналі
приймання-передавання матеріальних
цінностей.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Аналізуючи вищевикладене позивачем
належним чином доведено збитки, які
підлягають стягненню з відповідача в
сумі 46 258,56 гривень.

Стосовно вимоги позивача щодо
стягнення штрафу суд зазначає, що п.п. 8.2
Договору передбачено, що за кожен факт
неякісного надання послуг відповідач
сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % від
вартості послуг за місяць. Відповідно
Акту № здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 31 січня 2013 загальна
вартість робіт становить - 293 416,50
гривень, звідси сума штрафу складає 58
683,30 гривень.

В силу ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями в цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
зобов'язання.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що
відповідач несе матеріальну
відповідальність за збиток, заподіяний
позивачу в наслідок не виконання або не
належного виконання своїх обов'язків
та п. 6.2 Договору передбачено, що факти
крадіжки, грабежу, розбою, а також
знищення або пошкодження майна
замовника сторонніми особами, що
проникли на Об'єкт, що охороняється та
розмір збитків, що допущені з вини
виконавця, встановлюється у порядку,
визначеним цим Договором відповідно до
чинного законодавства. Відповідно до п.
6.2.3 Договору відмова відповідача брати
участь в знятті залишків
товарно-матеріальних цінностей та
визначенні розміру збитків надає право
позивачу встановити розмір цих збитків
самостійно, без участі представників
відповідача.

Згідно частини 2 статті 614 Цивільного
кодексу України, відсутність своєї
вини у порушенні зобов'язання доводить
особа, яка вчинила таке порушення.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
зі стягненням з відповідача на користь
позивача збитків в сумі 46 258,56 гривень
та штрафу в сумі 58 683,30 гривень.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 81, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
„ОЛІМП-ЮГ" (65058, м. Одеса, вул.
Зоопаркова, 4, ) на
користь ДП „Одеська залізниця" (65012 м.
Одеса вул.. Пантелеймонівська,19, ) збитки у розмірі 46 258 /сорок
шість тисяч двісті п'ятдесят вісім/
гривень 56 копійки, штраф у розмірі 58 683
/п'ятдесят вісім тисяч шістсот
вісімдесят три/ гривни 30 копійок,
витрати по сплаті судового збору в сумі
2098 /дві тисячі дев'яносто вісім/ гривень
84 копійки.

Повний текст рішення складено та
підписано 20 червня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Накази видати після набрання
рішення законної сили.

Суддя
Гуляк Г.І.