м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3832/14 17.06.14

За позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України

до 1) Автогосподарства ГУ МВС України в
м. Києві

2) Головного управління МВС України в
м. Києві

про відшкодування шкоди в порядку
регресу 18 570,48 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Мельниченко І.О. за дов.

Від відповідача 1: Глушко К.С. за дов.

Від відповідача 2: Малина І.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

22.05.2014. у засіданні суду оголошувалась
перерва на підстав ст. 77 ГПК України.

Пред'явлені вимоги про стягнення з
відповідача в порядку регресу суми 18
570,48 грн. витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування у зв'язку з
ДТП, яка сталась 01.03.2011р. по вул.
Дніпровський узвіз у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач в порядку п.п. «а» п. 41.1 статті 41
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності наземних
транспортних засобів" виплатив
страхове відшкодування власнику
пошкодженого в ДТП автомобіля, набув в
порядку статті 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та статті 1191 Цивільного
кодексу України право вимоги (регресу)
в межах здійснених фактичних затрат до
відповідача, як до особи, яка несе
відповідальність за завдану своїм
працівником шкоду, цивільно-правова
відповідальність якого не
застрахована. Крім того позивачем
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача витрат за правову допомогу
у розмірі 2000,00 грн., а також вимога про
відшкодування судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. (суддя Ярмак О.М.)
порушено провадження у справі № 910/3832/14,
розгляд справи призначено на 03.04.2014р.

01.04.2014р. через канцелярію суду позивач
подав пояснення по справі та документи
для доручення до матеріалів справи.

01.04.2014р. через канцелярію суду
відповідач подав відзив на позовну
заяву, в якому вказує, що у матеріалах
справи відсутні належні докази
понесення позивачем збитків у
заявленому розмірі, зазначаючи, що
наданий Звіт складений
фізичною-особою-підприємцем ОСОБА_4, а
не експертом. Вважає, що понесену
відповідачем шкоду має відшкодовувати
Головне управління МВС України в місті
Києві, з яким на момент скоєння ДТП
перебувала у трудових відносинах винна
особа - водій ОСОБА_5 Пояснює, що згідно
з наказом ГУМВС України в місті Києві №
85 від 22.05.2008р. автомобіль «Шевролет»,
державний номер НОМЕР_2 закріплено та
передано оперативно-довідковому
відділу безвісти зниклих громадян
України Управління карного розшуку
ГУМВС України в місті Києві, у зв'язку з
чим Автогосподарство не може бути
належним відповідачем у справі.

03.04.2014р. через канцелярію суду
відповідач подав клопотання про
залучення до участі у справі в якості
відповідача - ГУМВС України в місті
Києві, заміну первісного відповідача -
Автогосподарство ГУМВС України в місті
Києві на належного - ГУМВС України в
місті Києві.

За розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
03.04.2014р. у зв'язку з відпусткою судді
Ярмак О.М., справу № 910/3832/14 передано для
розгляду судді Якименку М.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.04.2014р. суддею Якименком М.М.
справу № 910/3832/14 прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 24.04.2014р.

За розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва від
07.04.2014р. у зв'язку з виходом судді Ярмак
О.М. з відпустки, справу № 910/3832/14
передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 07.04.2014р. суддею Ярмак
О.М. справу № 910/3832/14 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
у судовому засіданні на 24.04.2014р.

18.04.2014р. через канцелярію суду
відповідач подав документи по справі.

У судовому засіданні 24.04.2014р.
представник позивача подав клопотання
про залучення до участі у справі ГУМВС
України в місті Києві в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача. Клопотання судом
задоволено.

23.05.2014р. до суду позивачем подано
клопотання про залучення до участі у
справі в якості іншого відповідача -
ГУМВС України в місті Києві та заявив
вимоги про солідарне стягнення з
відповідача-1, як законного володільця
транспортного засобу та відповідача-2,
як роботодавця винної особи ОСОБА_5,
суми 18 570,48 грн. понесених витрат, 2000,00
грн. витрат на правову допомогу та
судові витрати. Клопотання судом
задоволено.

У судовому засіданні 17.06.2014р.
представник відповідача-2 подав відзив
на позовну заяву, в якому позов не
визнає, зазначає, що службовий
автомобіль «Шевролет», державний номер
НОМЕР_2 на праві власності належить
Автогосподарству ГУМВС України в місті
Києві, яке має відшкодувати понесені
позивачем витрати відповідно до ч.2 ст.
1187 ЦК України. Свою позицію обґрунтовує
тим, що відповідно до наказу
Автогосподарства ГУМВС України в місті
Києві № 105 від 29.05.2008р. зазначений
автомобіль закріплений за
техніком-криміналістом
оперативно-довідкового відділу
безвісти зниклих громадян України
Управління карного розшуку ГУМВС
України в місті Києві, сержантом
міліції ОСОБА_5, який є позаштатним
водієм, при цьому транспортний засіб з
володіння відповідача-1, як власника, не
виходив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.03.2011р. в м. Києві по вул. Дніпровський
узвіз сталася дорожньо-транспортна
пригода, за участю транспортного
засобу марки "Шевролет", державний
номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5,
перебуваючи у трудових відносинах з
ОДВ УКР ГУМВС України в м. Києві та
транспортного засобу марки "Сітроєн",
державний номер НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_7, та який належить ТОВ «СОБІ».

Згідно Довідки Полку
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції ГУ МВС України в
м.Києві, внаслідок ДТП 01.03.2011р. був
пошкоджений автомобіль "Сітроєн",
державний номер НОМЕР_1.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 06.04.2011р. у справі № 3-1686/11
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та призначено
стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00
грн.

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_5 не мав
договору обов'язкового страхування
цивільно-правої відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Власник пошкодженого автомобіля
"Сітроєн", державний номер НОМЕР_1 - ТОВ
«СОБІ» з метою отримання відшкодування
звернувся до МТСБУ з відповідною
заявою, додавши копію полісу № ВЕ/3456421
обов'язкового страхування
цивільно-правої відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 24.04.2010р.

Протоколом огляду транспортного
засобу від 22.04.2011р. визначено перелік
деталей та опис пошкоджень автомобіля
"Сітроєн", державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до Звіту ПП ОСОБА_4 про
визначення вартості матеріального
збитку за вих. № 27, складеного 22.04.2011р.,
вартість матеріального збитку,
заподіяного власнику транспортного
засобу "Сітроєн", державний номер
НОМЕР_1 внаслідок ДТП станом на 22.04.2011р.
склала 21 496,17 грн.

МТСБУ виплатило власнику пошкодженого
автомобіля - ТОВ «СОБІ» відшкодування
відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у розмірі 17 913,48 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2332 від 31.05.2011р.

У позовній заяві позивач вказує, що
МТСБУ також понесені додаткові витрати
на встановлення розміру збитків та
збір документів по справі у розмірі 657,00
грн., що підтверджується актом
виконаних робіт від 18.04.2011р., рахунком №
17 від 26.02.2011р., платіжним дорученням №
2182 від 19.05.2011р. Таким чином, позивач
зазначає, що витрати, пов'язані з
виплатою страхового відшкодування по
ДТП 01.03.2011р. становлять 18 570,00 грн.

Позивач просить стягнути в порядку
регресу суму 18 570,00 грн. відшкодування
солідарно з відповідача-1, як власника
джерела підвищеної небезпеки -
автомобіля "Шевролет", державний номер
НОМЕР_2 та відповідача-2, як роботодавця
винної в ДТП особи - водія ОСОБА_5 на
підставі ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 1166, 1172, 1187, 1191 ЦК України.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих, відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" МТСБУ після сплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до власника
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, який не
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність, крім осіб,
зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу
України джерелом підвищеної небезпеки
є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, що
створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

За змістом ч. 2 ст. 1188 ЦК України
обов'язок відшкодувати шкоду, завдану
іншим особам (які не є власниками або
володільцями транспортного засобу,
наприклад пасажир транспортного
засобу), покладається на власників
(володільців) джерел підвищеної
небезпеки, незалежно від їхньої вини (ч.
2 ст. 1187 ЦК України) (постанова Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 6 листопада 2013 р. у
справі № 6-108цс13).

Вина водія ОСОБА_5 у вчиненні ДТП
01.03.2011р. та пошкодженні
автомобіля"Сітроєн", державний номер
НОМЕР_1 внаслідок експлуатації
автомобілем "Шевролет", державний номер
НОМЕР_2 встановлена постановою
Печерського районного суду м. Києва від
06.04.2011р. у справі № 3-1686/11.

Власником автомобіля "Шевролет",
державний номер НОМЕР_2 є відповідач -
Автогосподарство ГУ МВС України в м.
Києві, що підтверджується Свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу,
копія якого наявна у матеріалах справи.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
"Шевролет", державний номер НОМЕР_2
та/або особи, яка експлуатувала
вказаний транспортний засіб на
законній підставі станом на дату ДТП,
не була застрахована в порядку Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідно до наказу Головного
управління МВС України в місті Києві №
85 від 22.05.2008р. «Про реєстрацію та
розстановку транспортних засобів»,
автомобіль «Шевролет», державний номер
НОМЕР_2 закріплено за
оперативно-довідковою службою.

Згідно наказу Автогосподарства при ГУ
МВС України в місті Києві № 195 від
25.05.2008р. «Про закріплення службового
автотранспорту», службовий автомобіль
«Шевролет Авео», державний номер
НОМЕР_2 закріплено за
техніком-криміналістом
оперативно-довідкового відділу
безвісти зниклих громадян Управління
карного розшуку ГУМВС України в місті
Києві сержантом міліції ОСОБА_5

29.05.2008р. між відповідачем-1 з метою
збереження матеріальних цінностей, що
належать Автогосподарству при ГУМВС
України в м.Києві та працівником ОДВ
УКР м.Києва ОСОБА_5 був укладений
договір про індивідуальну повну
матеріальну відповідальність щодо
закріпленого за ним автомобіля
«Шевролет Авео», державний номер
НОМЕР_2.

Таким чином, оскільки позивач,
виплативши страхове відшкодування
потерпілій особі, то до нього у
відповідності до приписів ст. 1187 ЦК
України, норм Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" перейшло право вимоги за
заподіяну внаслідок експлуатації
водієм ОСОБА_5 автомобіля «Шевролет»,
державний номер НОМЕР_2 до
відповідача-1, як власника джерела
підвищеної небезпеки, в межах
фактичних витрат.

Доказів порушення відповідачем-2 прав
чи законних інтересів позивача на час
звернення з даним позовом, суду не
надано.

Відповідно до ст. 541 ЦК України,
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Частинами 1, 2 ст. 543 ЦК України визначено
що у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Нормами чинного законодавства України,
які регулюють відносини сторін не
передбачено солідарного обов'язку
власника джерела підвищеної небезпеки,
яким завдано шкоду та роботодавця
винної в ДТП особи щодо відшкодування в
порядку регресу понесеної позивачем
шкоди, заподіяної особою,
цивільно-правова відповідальність
якої не застрахована.

Вказана обставина унеможливлює
подання позивачем вимоги щодо
солідарного виконання зобов'язання,
яке в силу ст. 1187 ЦК України має бути
виконано відповідачем-1.

З розрахунку позивача вбачається, що
заявлена до стягнення сума 18 570,48 грн.
відшкодування включає 17 913,48 грн.
компенсації витрат страхового
відшкодування та 657,00 грн. понесених
МТСБУ додаткових витрат на
встановлення розміру збитків та збір
документів по справі.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

До цього переліку не віднесено витрати
на збір документів, огляд автомобіля та
складання калькуляції, вартість
проведення автотоварознавчого
дослідження, транспортні витрати,
надсилання телеграм, які були включені
позивачем до суми позову як додаткові
витрати по рахунку № 17 від 26.04.2011р. у
розмірі 657,00 грн.

Таким чином, витрати позивача, які не
передбачені статтею 29 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", не входять до суми страхового
відшкодування, оскільки вони не є
складовою фактичного розміру збитків,
а належать до господарських витрат
(Аналогічна правова позиція викладена
в постанові Вищого господарського суду
України від 21.05.2013 № 22-17-25-26/366-07-7922).

Заперечення відповідача 1 не
приймаються судом до уваги, оскільки
повністю спростовуються наявними у
справі матеріалами та поясненнями
позивача та відповідача 2.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги позивача
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в частині
стягнення з відповідача 1 страхового
відшкодування у розмірі 17 913,48 грн. В
частині стягнення решти суми 657,00 грн.
позову до відповідача-1 відмовити. В
позові до Головного управління МВС
України в м. Києві відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача-1 пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про солідарне
стягнення з відповідачів витрат на
правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.,
суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

В якості доказів понесення витрат на
правову допомогу по справі на суму 2 000,00
грн., позивачем надано витяг з
контракту про надання правової
допомоги № 72 від 16.10.2012 року, укладений
між позивачем - МТСБУ та ТОВ
«ЕмВіПартнерс», предметом якого є
надання правової допомоги позивачу у
питаннях стягнення заборгованості з
третіх осіб по справі, пов'язаних з
проведенням регламентних витрат, в
яких розмір вимог позивача до третіх
осіб дорівнює чи перевищує 7000,00 грн.;
додаткову угоду № 11 від 13.03.2013р. до
контракту № 72, копія платіжного
доручення № 1165 від 14.03.2013р. на суму 2000,00
грн. з призначенням платежу:
«передплата за надання правової
допомоги (спр.14022) згідно дод.угоди № 11
від 13.03.2013р. до контракту № 72 від 16.10.12р.
без ПДВ», копія довіреності МТСБУ № 4/5822
на ОСОБА_9, що не відповідає
вищевказаним вимогам та не підтверджує
понесення позивачем витрат на оплату
послуг саме адвоката, а свідчить про
оплату послуг згідно дод.угоди № 11 від
13.03.2013р. до контракту № 72 від 16.10.12р.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України до
Автогосподарства ГУ МВС України в м.
Києві задовольнити частково.

1.1.Стягнути з Автогосподарства ГУ МВС
України в м. Києві (01103, м.Київ, вул.
Залізничне шосе, 9, ) на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України (02002, м. Київ,
Русанівський бульвар, 8, ) 17 913 (сімнадцять тисяч дев'ятсот
тринадцять) грн. 48 коп. відшкодування,
1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві)
грн. 36 коп. судового збору.

1.2. В решті позову відмовити.

2. В позові до Головного управління МВС
України в м. Києві відмовити повністю.

Суддя

О.М.Ярмак

Повне рішення складено 25.06.2014р.