ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р.
Справа № 922/1090/14

Колегія
суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя
Білоусова Я.О. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Фільшиній Н.І.,

за участю представників сторін:

позивача - представник Пивоварова Р.В.
за довіреністю від 11.04.2014 року,

1-го відповідача - представник Максимов
О.М. за довіреністю від 27.01.2013 року,

2-го відповідача - не з*явився,

розглянувши апеляційну скаргу
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція
ЛТД", м. Харків, (вх.№ 1426Х/2-7) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 20.05.2014 р. по справі № 922/1090/14

за позовом - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція
ЛТД", м.Харків,

до 1-го відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
Хайдельбергбетон Україна", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область,

та до 2-го відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юридична
фірма "Консорціум", м. Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.05.2014 р. (суддя
Жиляєв Є.М.) матеріали справи № 922/1090/14
передано за встановленою підсудністю
до господарського суду
Дніпропетровської області (49600,
м.Дніпропетровськ, вул.Куйбишева,1а).

Позивач, не погоджуючись з ухвалою
місцевого господарського суду від
20.05.2014 р., звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу скасувати; матеріали справи
направити до господарського суду
Харківської області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог
апелянт посилається на те, що
оскаржуваною ухвалою порушується його
право, визначене чинним національним
законодавством, звернутися до одного
із судів, визначених за правилами
альтернативної підсудності, та
фактично необґрунтовано обмежується
одним судом, до якого було направлено
справу. Таке порушення, на думку
апелянта, беззаперечно призводить до
невиправданого звуження права на
доступ до правосуддя, визначеного
статтею 6 Конвенції.

Позивач вважає, що, оскільки дана
справа прийнята до провадження
господарським судом Харківської
області з додержанням правил
підсудності, винесення судом ухвали
про передачу справи за підсудністю
суперечить положенням частини 3 статті
17 Господарського процесуального
кодексу України та порушує його права,
передбачені частиною 1 статті 1 та
частиною 3 статті 15 Господарського
процесуального кодексу України та
частиною 1 статті 7 та частиною 1 статті 8
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів».

2-й відповідач у судове засідання
не з*явився, про причину неявки суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином і в
установлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, а
також викладені в апеляційній скарзі
доводи апелянта, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши в порядку статті
101 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
встановила наступне.

Провадження у справі № 922/1090/14
порушено ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.03.2014 року за
позовною заявою позивача - ТОВ
«Стальконструкція ЛТД», до 1-го
відповідача - ТОВ «Хайдельбергбетон
Україна», м. Кривий Ріг, та до 2-го
відповідача - ТОВ «ЮФ «Консорціум», м.
Харків. Розгляд справи призначено до
слухання на 22.04.2014 року.

22.04.2014 року до господарського суду
Харківської області від 1-го
відповідача - ТОВ «Хайдельбергбетон
Україна», надійшло клопотання про
передачу даної справи за підсудністю
до господарського суду
Дніпропетровської області.

В обґрунтування своїх вимог 1-й
відповідач посилається на те, що
договір поруки від 20.07.2013 року,
укладений між позивачем -ТОВ
«Стальконструкція ЛТД», та другим
відповідачем -ТОВ «Юридична фірма
«Консорціум», є фіктивним, оскільки на
момент його укладання зобов'язання,
перелічені у п.1.1 договору, взагалі не
існували, оскільки видаткові накладні
виписані пізніше дати укладання
договору. ТОВ «Юридична фірма
«Консорціум» не має ніякого
відношення до господарських
зобов'язань, що виникли між ТОВ
«Стальконструкція ЛТД» та
Хайдельбергбетон Україна». 1-й
відповідач вважає, що договір поруки
зроблено між позивачем та 2-м
відповідачем з наміром штучно змінити
підсудність господарської справи та
спрямувати її до господарського суду
Харківської області, що ставить під
питання неупередженості цього суду.

20.05.2014 року постановлено оскаржувану
ухвалу. При цьому, приймаючи рішення
про передачу матеріалів справи №
922/1090/14 за встановленою підсудністю до
господарського суду Дніпропетровської
області, місцевий господарський суд
виходив з того, що договір поруки від
20.07.2013 року, укладений між позивачем та
другим відповідачем, є похідним від
зобов'язань на підставі рахунку -
фактури № КБ-0000713 від 08.07.2013 року та
видаткових накладних, які виникли у
першого відповідача перед позивачем, у
зв'язку з чим його виконання має бути
здійснено у порядку, визначеному
основним зобов'язанням.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком
місцевого господарського суду,
виходячи із наступного.

Як вірно встановлено господарським
судом Харківської області, і цього не
спростовано в апеляційній інстанції,
24.03.2014 року позивач звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до 1-го відповідача та
до 2-го відповідача про стягнення
грошових коштів.

Предметом позовних вимог є
повернення попередньої оплати за
товар, вартості товару, який мав
істотні недоліки, відшкодування
збитків, завданих неналежною якістю
товару.

У позовній заяві зазначено, що
місцезнаходженням 1-го відповідача є:
Дніпропетровська область, місто Кривий
Ріг, вул. Акціонерна, буд.1,
місцезнаходженням 2-го відповідача,
вимоги до якого випливають з договору
поруки від 20.07.2013 року, є: місто Харків,
пр. 50 річчя ВЛКСМ, буд.56, офіс 229-А.

З тексту позовної заяви убачається,
що позивач просить господарський суд
захистити його порушене право за
рахунок 1-го відповідача у розмірі 1
394 697,48 грн. за договором купівлі -
продажу, укладеним між позивачем і 1-м
відповідачем, та солідарно за рахунки
1-го і 2-го відповідачів у розмірі 5 000,00
грн. за договором поруки, укладеним між
позивачем і другим відповідачем, в
якому 2-й відповідач виступає
поручителем.

Судові витрати просить покласти на
відповідачів.

1-й відповідач - ТОВ
«Хайдельбергбетон Україна», з яким
позивачем - ТОВ «Стальконструкція ЛТД»,
укладено договір купівлі - продажу
бетону у спрощеній формі шляхом обміну
між сторонами рахунком -фактурою на
оплату № КБ -0000713 від 08.07.2013
року, був постачальником товару, якість
якого вважає неналежною.

2-й відповідач -ТОВ «Юридична фірма
«Консорціум», був залучений
співвідповідачем у даній справі у
зв*язку з тим, що між ним та позивачем
укладено договір поруки, відповідно до
умов якого 2-й відповідач поручився за
виконання 1-м відповідачем своїх
зобов'язань щодо поставки товару
неналежної якості за договором купівлі
- продажу бетону у спрощеній формі
шляхом обміну між сторонами рахунком
-фактурою на оплату № КБ -0000713 від
08.07.2013 року та видаткових накладних за
переліком, наведеним у договорі.

Згідно із п. 2.1 договору поруки у
випадку невиконання боржником своїх
зобов'язань перед кредитором,
визначених у п.1.1 цього договору,
поручитель зобов'язується нести
відповідальність солідарно з
боржником.

Відповідно до приписів статті 553
Цивільного кодексу України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Порукою може забезпечуватися
виконанням зобов'язання частково або у
повному обсязі.

Статтею 554 цього Кодексу
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржника, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому є обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

За частиною 1 статті 543 Цивільного
кодексу України у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частини 3 статті 15
Господарського процесуального кодексу
України справи у спорах за участю
кількох відповідачів розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до приписів статті 93
Цивільного кодексу України
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Згідно з частиною 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи ( у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб*єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Як убачається з матеріалів
справи, позивач на власний розсуд подав
позовну заяву до господарського суду
за місцезнаходженням 2-го відповідача,
тобто до господарського суду
Харківської області. Згідно довідки з
ЄДРПОУ стосовно 2-го відповідача - його
місцезнаходженням зазначено: 61153, м.
Харків, проспект П*ятидесятиріччя
ВЛКСМ, буд.56, офіс 229-А.

27.03.2014 року з дотриманням правил
підсудності, встановлених чинним
господарським процесуальним
законодавством, господарським судом
Харківської області порушено
провадження у справі за вказаним
позовом.

Частиною 3 статті 17
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що справа, прийнята
господарським судом до свого
провадження з додержанням правил
підсудності, повинна бути ним
розглянута по суті і в тому випадку,
коли у процесі розгляду справи вона
стала підсудною іншому господарському
суду.

На підставі системного аналізу
зазначених правових норм, колегія
суддів дійшла висновку, що справа може
бути направлена за підсудністю після
порушення провадження у справі лише у
тому випадку, якщо в момент відкриття
провадження справа не була підсудна
даному суду, проте суд про це не знав і
не міг знати. Тобто, у результаті
помилкового відкриття провадження по
справі з порушенням правил підсудності
справа підлягає передачі за належною
підсудністю.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В силу положень частини 1 статті 6
Конституції України судова гілка влади
відноситься до державної влади в
Україні.

Відповідно до частини 2 цієї є
статті органи законодавчої, виконавчої
та судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Отже, нормативно - правовим актом
України не передбачено поділу
альтернативної підсудності на штучну
та природню (дійсну). Приписами
Господарського процесуального кодексу
України встановлені єдині правила
визначення підсудності тієї чи іншої
справи, тому суд, розглядаючи справу,
має право оцінювати та визначати
дотримання цих правил позивачем або
недотримання.

За таких підстав, оскільки
провадження у справі, що розглядається,
порушено судом першої інстанції із
додержанням правил підсудності,
винесення судом ухвали про передачу
справи за підсудністю суперечить
положенням частини 3 статті 17
Господарського процесуального кодексу
України та порушує права позивача.

Підсумовуючи наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції, при прийнятті рішення про
передачу матеріалів справи № 922/1090/14 за
встановленою підсудністю до
господарського суду Дніпропетровської
області, неправильно застосовано норми
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала господарського
суду Харківської області від 20.05.2014
року у справі № 922/1090/14 - скасуванню, а
справа передачі на розгляд до
господарського суду Харківської
області.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 99, 101, п.2 ч. 1 статті 103, п.4 ч.1
ст.104, ст.105, ст.106 Господарського
процесуального кодексу України,
Харківський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція
ЛТД» задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 20.05.2014 року у
справі № 922/1090/14 скасувати.

Справу № 922/1090/14 направити на
розгляд до господарського суду
Харківської області.

Повний текст постанови складено 25.06.2014
р.

Головуючий суддя
О.А.Пуль

суддя
Я.О.Білоусова

суддя
В.С. Хачатрян