Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7780/14 25.06.14 р.

За позовом Товариства з
додатковою відповідальністю
"Укрліфтсервіс"

до Департаменту
житлово-комунальної інфраструктури
виконавчого органу

Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)

про стягнення 309 662,32 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гарапич Н.Є. за
довіреністю № 59 від 03.03.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Департаменту житлово-комунальної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
стягнення 309 662,32 грн., з яких 294 767,00 грн.
заборгованості, 10183,59 грн. пені, 2 350,06
грн. 3 % річних та 2 361,67 грн. інфляційних
втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано
невиконанням відповідачем зобов'язань
по оплаті виконаних позивачем робіт за
договором підряду № 87 від 23.09.2011 р.

Ухвалою суду від 25.04.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 21.05.2014 р.

30.04.2014 р. від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 21.05.2014 р. від
позивача надійшли письмові пояснення
пор справі.

У судовому засіданні 21.05.2014 р.
оголошувалась перерва до 04.06.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 04.06.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 25.06.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
23.06.2014 р. у зв'язку з виходом з
лікарняного справу передано на розгляд
судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 23.06.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. прийнято справу до провадження.

Представник позивача в судовому
засіданні 25.06.2014 р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 25.06.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

23.09.2011 р. між Товариством з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс"
(надалі - позивач, Підрядник) та
Головним управлінням житлового
господарства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
правонаступником якого являється
Департамент житлово-комунальної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
(надалі - відповідач, Замовник) було
укладено Договір підряду № 87 (надалі -
Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору,
предметом цього договору є роботи з
заміни та модернізації ліфтів у
житловому будинку на вул.
Березняківська, 38-а п.4. Замовник
доручає, а Підрядник бере на себе
зобов'язання по виконанню робіт з
заміни ліфта у житловому будинку за
адресою м. Київ, вул. Березняківська, 38-а
п.4 в відповідності до Договірної ціни
(Додаток №1) у терміни, які зазначені у
календарному плані (додаток № 2), що
додаються до Договору і є його
невід'ємними частинами.

Пунктом 3.2. Договору (в редакції
Додаткової угоди № 4 від 28.12.2012 р.)
встановлено, що Договірна ціна
становить 294 767 грн. 00 коп. Оплату за
фактично виконані роботи у 2012 році у
сумі 294 767 грн. 00 коп. буде здійснено у 2013
році на умовах відстрочки платежу
після затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
Замовника.

Згідно з п. п. 4.1., 4.3. Договору,
розрахунки за виконані роботи
здійснюються Замовником на підставі
Бюджетного Кодексу України та наданих
підрядником підписаних Схоронами та
службою технічного нагляду актів
виконаних робіт (ф.КБ-2в, довідки форми
ф. КБ-3), актів здачі-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, актів
приймання-передачі обладнання
протягом 7 банківських днів з дахи
отримання Замовником бюджетного
фінансування на закупівлю робіт з
заміни та модернізації ліфтів у
житловому будинку на вул.
Березняківська, 38-а п.4 на свій
реєстраційний рахунок. В розрахунках
не передбачено і не застосовується
авансова форма розрахунків. Грошові
зобов'язання у Замовника виникають при
наявності бюджетного призначення на
відповідний рік в обсягах,
затверджених у кошторисі та
надходженні коштів на сплату
зазначених робіт на його реєстраційний
рахунок.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Позивач роботи за Договором виконав у
повному обсязі на загальну суму 294 767,00
грн., що підтверджується наявними у
справі матеріалами, проте виконані
роботи відповідачем станом на час
розгляду справи не оплачено.

14.06.2013 р. позивач направив на адресу
відповідача претензію про сплату
боргу, проте зазначена претензія
залишилась без відповіді та
задоволення.

Відповідно до п. 7.2. Договору, за
порушення термінів оплати Договору,
згідно з розділом 4, Замовник сплачує
Підряднику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
затримки оплати.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним
судом та не спростованим у
встановленому порядку відповідачем,
останній за порушення зобов'язань за
Договором має сплатити пеню у розмірі 10
183,59 грн., 3 % річних у розмірі 2 350,06 грн. та
2 361,67 грн. інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує, посилаючись на те, що
на його рахунок не надходило коштів з
міського бюджету на фінансування
виконаних за Договором робіт, у зв'язку
з чим з боку відповідача відсутні
порушення умов даного Договору.

Проте, заперечення відповідача до
уваги судом не приймаються з підстав їх
необґрунтованості та безпідставності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України
встановлено, що особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідно до ст. 218 Господарського
кодексу України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Згідно зі ст. 229 цього ж Кодексу, учасник
господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Таким чином, відсутність бюджетних
коштів не виправдовує бездіяльність
замовника і не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення договірного зобов'язання.
Аналогічні правові позиції викладені у
постанові Вищого господарського суду
України від 23.08.2012 р. № 15/5027/715/2011,
постанові Верховного суду України від
15.05.2012 р. № 11/446 та в рішенні
Європейського суду з прав людини у
справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України» від 18.10.2005 р.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту
житлово-комунальної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (01601, м. Київ, вул. В.
Житомирська, 15-А; ) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс" (02093,
м. Київ, вул. Бориспільська, 24-А; ) 294 767 (двісті дев'яносто
чотири тисячі сімсот шістдесят сім)
грн. 00 коп. заборгованості, 10 183 (десять
тисяч сто вісімдесят три) грн. 59 коп.
пені, 2 350 (дві тисячі триста п'ятдесят)
грн. 06 коп. 3 % річних, 2 361 (дві тисячі
триста шістдесят одну) грн. 67 коп.
інфляційних втрат та 6 193 (шість тисяч
сто дев'яносто три) грн. 24 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 27.06.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна