ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 р. Справа № 909/492/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі

Судді Рочняк Олександри Вікторівни

при секретарі судового засідання
Андріїв Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Виробничо-торгового
підприємства "КЛМ" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, вул.Лесі
Українки,4, с.Матеївці, Коломийський
район, Івано-Франківська область,78267

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гуцульське подвір'я",
вул.Грушевського,2, с.Матеївці,
Коломийський район, Івано-Франківська
область,78267

про стягнення 88921 грн 34 коп
заборгованості за виконані підрядні
роботи

за участю представників сторін:

від позивача: Герелюк Т.Б.- представник,
(довіреність № 7 від 24.01.14);

від відповідача: представники не
з'явилися

ВСТАНОВИВ: до господарського суду
Івано-Франківської області звернулося
Виробничо-торгове підприємство "КЛМ" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гуцульське подвір'я"
про стягнення 88921 грн 34 коп.
заборгованості за виконані підрядні
роботи.

В судовому засіданні 24.06.14
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
спору, причини нез'явлення суду не
повідомив, обґрунтованого відзиву на
позов не подав.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку ст.75 ГПК
України без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши зібрані докази
відповідно до приписів ст.43 ГПК
України, з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд
встановив:

Між Виробничо-торговим підприємством
"КЛМ" у формі ТОВ (надалі - підрядник) та
ТОВ "Гуцульське подвір'я" (надалі -
замовник) 10.05.11 укладено договір
підряду №30 відповідно до п.1.1. якого
підрядник в межах договірної ціни
виконує власними та залученими силами
і засобами влаштування водопроводу до
котельні та опалення
адміністративного корпусу і побутових
приміщень ТОВ "Гуцульське подвір'я",
здає об'єкт замовнику в експлуатацію,
ліквідує недоробки і дефекти, що
виникли з його вини.

Відповідно до п.2.1. даного договору
кошторисна вартість робіт, що доручені
для виконання підряднику становить 51774
грн.

Згідно п.4.4. договору кінцеві
розрахунки за виконані роботи з
підрядником здійснюються через 10 днів
після підписання акту приймання
об'єкту в експлуатацію.

Відповідно до п.4.5.1. акт приймання
виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в)
передається підрядником представнику
замовника до 25 числа звітного місяці.
Несвоєчасний підпис актів виконаних
робіт і довідки про виконані роботи
(форма КБ-2в, КБ-3в) прирівнюються до їх
несвоєчасної оплати. Замовнику для
оформлення довідки про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3в.

Відповідно до п.16.7 у разі порушення з
вини замовника передбачених договором
підряду порядку розрахунків і
платежів, визначених статтею 4 даного
договору, замовник сплачує підряднику
за кожен день прострочення пеню, розмір
якої обчислюється від суми подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період за який
сплачується пеня.

Крім того, 05.09.11 між Виробничо-торговим
підприємством "КЛМ" у формі ТОВ (надалі
- підрядник) та ТОВ "Гуцульське подвір'я"
(надалі - замовник) укладено договір
підряду №21, згідно п.1.1. якого підрядник
в межах договірної ціни виконує
власними та залученими силами і
засобами влаштування зовнішньої
каналізації, здає об'єкт в експлуатацію
на вул.Грушевського,2, с.Матеївці,
Коломийського району.

Відповідно до 2.1. даного договору
кошторисна вартість робіт, що доручені
для виконання підряднику становить 24905
грн.

Згідно п.4.4. договору кінцеві
розрахунки за виконані роботи з
підрядником здійснюються через 10 днів
після підписання акту приймання
об'єкту в експлуатацію.

Відповідно до п.4.7.2 акт приймання
виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в)
передається підрядником представнику
замовника до 30 числа звітного місяці.

Згідно п.4.7.3 на протязі трьох робочих
днів повноважний представник
замовника зобов'язаний перевірити
дійсність відомостей, що зафіксовані в
акті приймання виконаних підрядних
робіт (форма КБ-2в), підписати його та
передати копію підряднику.

Виробничо-торгове підприємство "КЛМ" у
формі ТОВ на підставі вищевказаних
договорів виконало підрядні роботи на
загальну суму 76678 грн 80 коп, а саме
підрядні роботи на влаштування
водопроводу до котельні та опалення
адміністративного корпусу і побутових
приміщень ТОВ "Гуцільське подвір'я" на
загальну суму 51774 грн та підрядні
роботи на влаштування зовнішньої
каналізації на загальну суму 24904 грн. 80
коп за адресою: вул.Грушевського,2,
с.Микитинці, Коломийського р-ну. Факт
виконання підрядником умов договорів
підряду №30 від 10.05.11 та №21 від 05.09.11
підтверджується підписаними сторонами
актами приймання виконаних підрядних
робіт №8 за травень 2011 року та №9 за
вересень 2012 року.

Відповідач за виконані підрядні
роботи не розрахувався, внаслідок чого
основний борг відповідача станом на
день прийняття рішення становить 76678
грн 80 коп.

У зв'язку з порушенням відповідачем
договірних зобов'язань щодо оплати за
виконані підрядні роботи, керуючись
умовами спірних договорів та нормами
чинного законодавства, позивачем
нараховано 6025 грн 45 коп пені та 6216 грн 89
коп розмірі 3% річних в розмірі 6216 грн 89
коп .

Згідно ст.ст.15-16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно ст.173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
відносин у сфері господарювання з
підстав, передбачених ГК України, в
силу якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші тощо), а
інший суб'єкт (управнена сторона, у тому
числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Господарський договір є
підставою до виникнення господарських
зобов'язань (ст.174 Господарського
кодексу України).

Наведена правова норма
кореспондується зі ст.509 Цивільного
кодексу України: зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За приписами ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом).

Пунктом 2 ст.614 Цивільного кодексу
України встановлено, що відсутність
своєї вини доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Відповідач доказів належного
виконання своїх зобов'язань не надав,
доводи позивача не спростував.

З огляду на встановлення судом факту
порушення відповідачем своїх
зобов'язань, вимога
позивача щодо стягнення 76678 грн 80 коп
основного боргу обґрунтована та
підлягає до задоволення. В частині
вимог про стягнення основного боргу в
розмірі 0, 20 грн слід відмовити,
оскільки вона не підтверджена
матеріалами справи.

У відповідності із ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Керуючись частиною 1 статті 4-7
Господарського процесуального кодексу
України щодо прийняття судового
рішення за результатами обговорення
усіх обставин справи та частиною 1
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
стосовно всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійснених позивачем нарахувань, і в
разі, якщо їх обчислення помилкове -
зобов'язати позивача здійснити
перерахунок відповідно до закону чи
договору або зробити це самостійно.

Судом перевірено правильність
нарахованих позивачем сум та
задоволено в повному розмірі стягнення
з відповідача 6216 грн 89 коп, які фактично
є 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Оскільки, договором підряду №21 від
06.09.11 сторонами не обумовлено
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
підстав для її стягнення у суду немає.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем пені за договором №30 від
10.05.11, суд вважає за необхідне
задовольнити її частково - в розмірі
4045 грн 46 коп, обмеживши її нарахування
шестимісячним терміном у
відповідності до ч.6 ст.232
Господарського кодексу України.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Судовий збір, відповідно до ст.49 ГПК
України слід покласти на відповідача
пропорційно задоволених вимог, але не
менше мінімального розміру,
встановленого Законом України "Про
судовий збір", а саме- 1827 грн.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції
України, ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 611, 612, 625,
837 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173,
193 Господарського кодексу України
ст.ст. 32-36, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гуцульське подвір'я",
вул.Грушевського,2, с.Матеївці,
Коломийський район, Івано-Франківська
область (код 35982827) на користь
Виробничо-торгового підприємства "КЛМ"
у формі товариства з обмеженою
відповідальністю, вул.Лесі Українки,4,
с.Матеївці, Коломийський район,
Івано-Франківська область, (код 321984314) -
86941 грн 15 коп (вісімдесят шість тисяч
дев"ятсот сорок одну гривню 15 коп)
заборгованості та 1827 грн (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень)
судового збору.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.06.14

Суддя
Рочняк О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Корпан Р. М. 27.06.14