ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2014
Справа № 908/2130/14

Суддя Дроздова С.С., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача 1: Приватного
підприємства "ДІАПАЗОН" (69041 м.
Запоріжжя, вул. Мінська, буд. 9)

до відповідача 2: Публічного
акціонерного товариства "Дочірній банк
Сбербанку Росії" (01030, м. Київ, вул.
Володимирська, 46)

про визнання недійсним кредитний
договір № 07-Н/07/08/ЮО від 08.10.2007р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, м. Запоріжжя звернувся до
господарського суду Запорізької
області з позовом, як третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору до відповідача 1 - Приватного
підприємства "ДІАПАЗОН", м. Запоріжжя,
відповідача 2 - Публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії", м. Київ про визнання недійсним
кредитний договір № 07-Н/07/08/ЮО від
08.10.2007р.

У прийнятті позовної заяви слід
відмовити відповідно до п. 1 ст. 62 ГПК
України, оскільки подана позовна заява
не підлягає розгляду в господарських
судах України.

В ст. 21 ГПК України визначено, що
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені в ст.1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Зазначені особи мають право бути
позивачами і відповідачами в суді.

Таким чином, справи, де позивачем або
відповідачем є не юридична особа не
підвідомчі господарським судам за
правилами Господарського
процесуального кодексу України.

У випадках, передбачених
законодавчими актами України, до
господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи,
фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності. (частина 2
статті 1 ГПК України).

ГПК України визначає перелік осіб, які
вправі звертатися до господарських
судів.

А) підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи ( у тому числі
іноземні);

Б)громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи (розуміється
один із видів суб'єктів
господарювання), - громадяни України,
іноземні та особи без громадянства, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці ( ст.55 ГК України).

Відповідно до положень п. 4 ст. 12 ГПК
України господарським судам, зокрема,
підвідомчі справи за участю фізичних
осіб, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Згідно з ст. 167 ГК України під
корпоративними відносинами маються на
увазі відносини, що виникають,
змінюються та припиняються щодо
корпоративних прав.

При вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.
Зокрема, господарський спір
підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов: участь у спорі
суб'єкта господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Позовну заяву подано до господарського
суду Запорізької області ОСОБА_1, м.
Запоріжжя.

Враховуючи предмет позову, позовні
вимоги ОСОБА_1, м. Запоріжжя, як фізичної
особи, яка не має статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, не
підлягають розгляду в господарських
судах України, оскільки фізична особа
не може виступати стороною у процесі,
який розглядається в порядку
господарського судочинства, так як
даний спір не відноситься ані до
категорії справ, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів
щодо приватизації майна, а ні до справ
пов'язаних з корпоративними
відносинами.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги, що спір за участю фізичної особи
не підлягає розгляду в господарських
судах України, суд дійшов висновку, про
наявність достатніх підстав для
відмови у прийняття позовної ОСОБА_1, м.
Запоріжжя як третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору до
відповідача 1 - Приватного підприємства
"ДІАПАЗОН", м. Запоріжжя, відповідача 2 -
Публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії", м. Київ
про визнання недійсним кредитний
договір № 07-Н/07/08/ЮО від 08.10.2007р.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що заявник не позбавлений
права звернутися з цією позовною
заявою до загального місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 62,86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

У Х В А Л И
В:

В прийнятті позовної заяви ОСОБА_1, м.
Запоріжжя як третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору до
відповідача 1 - Приватного підприємства
"ДІАПАЗОН", м. Запоріжжя, відповідача 2 -
Публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії", м. Київ
про визнання недійсним кредитний
договір № 07-Н/07/08/ЮО від 08.10.2007р.
відмовити.

Додаток: позовна заява з додатком до
неї на 32 аркушах.

Суддя
С.С. Дроздова