ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.14р. Справа № 904/3735/14

За позовом Прокурора Тернівського
району м. Кривого Рогу в інтересах
держави в особі Криворізької міської
ради в особі позивача: Комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до Житлово-будівельного кооперативу
"Гірник-3", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

про стягнення 158 448,21 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від прокуратури: Несевря Д.С.,
посвідчення від 24.10.2012р.

від позивача: Кузьменко С.А.,
довіреність №15 від 26.02.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Прокурор Тернівського району м.
Кривого Рогу в інтересах держави в
особі Криворізької міської ради в
особі позивача Комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (далі-позивач)
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Житлово-будівельного кооперативу
"Гірник-3" (далі-відповідач) про
стягнення 143494,21 грн. - заборгованості за
теплову енергію, 5604,25 грн. - пені,
7406,39 грн. - інфляційних, 1943,36 грн. - 3%
річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх грошових зобов'язань щодо оплати
поставленої теплової енергії по
договору на відпуск теплової енергії
на потреби опалення, вентиляції та
гарячого водопостачання №112 від
14.02.2002 року.

Прокурор у судовому засіданні
наполягав на задоволені своїх позовних
вимог в повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
прокурора у повному обсязі.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, вимог суду,
викладених в ухвалі про порушення
провадження у справі та ухвалі про
відкладення розгляду справи не
виконав, письмовий відзив на позов не
надав.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 30.05.2014 р.
та 12.06.2014 р., були надіслані на адресу
відповідача, що зазначена у витязі з
єдиного державного реєстру юридичних
осіб - підприємців (50047,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. 23 Лютого, буд. 132,
ідентифікаційний код 23025557) на яку
насамперед і було направлено
кореспонденцію господарського суду.
Згідно з довідкою поштової установи
поштове відправлення на адресу
відповідача повернуте до суду з
позначкою: "за закінчення терміну
зберігання".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від
02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" зазначається, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "за закінченням
терміну зберігання", "адресат
відсутній" і т.п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні 01.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2002 року між позивачем (далі -
постачальник) та відповідачем (далі -
споживач) укладено договір № 112 на
відпуск теплової енергії на потреби
опалення, вентиляції та гарячого
водопостачання (далі - Договір),
відповідно до якого постачальник бере
на себе відповідальність відпускати
споживачу теплову енергію на потреби
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання у потрібних розмірах,
споживач зобов'язується сплачувати
отриману теплову енергію по
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбаченими цим Договором
(п. 1. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Даний Договір
укладається з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року
і діє протягом року, у випадку
ненадходження ні від однієї зі сторін
заяви про розірвання Договору не
пізніше ніж за один місяць до
закінчення строку Договору, Договір
вважається пролонгованим на
наступний рік.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що
споживач сплачує відпущену теплову
енергію протягом 14 днів після
отримання рахунка постачальника.

Тарифи на послуги теплопостачання
передбачені постановою № 1844 НКРЕ
України від 14.12.2010 р. "Про затвердження
тарифів на теплову енергію КПТМ
"Криворіжтепломережа", що складає 269,50
грн. за 1 Гкал. (без ПДВ).

Свої договірні зобов'язання Позивач
виконав в повному обсязі, а саме:
поставляв відповідачу теплову енергію
на протязі всього періоду,
передбаченого договором, проводилось
не порушуючи щорічні розпорядження
Виконавчого комітету Криворізької
міської Ради Дніпропетровської
області "Про початок та закінчення
опалювального періоду".

На виконання умов Договору протягом
періоду з 01.01.2012 року по 31.03.2014 року
включно позивач відпустив відповідачу
теплову енергію, що підтверджується
розрахунком, рахунками-фактурами (а.с.
16-26), які знаходяться в матеріалах
справи.

Протягом опалювального періоду з 01.01.2012
року по 31.03.2014 року відповідач
порушував зобов'язання в частині
своєчасної та повної оплати
поставленої теплової енергії, в зв'язку
із чим у останнього утворилась
заборгованість в розмірі 143494,21 грн., що
і є причиною спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України (надалі по тексту ГК України),
який регулює господарські відносини,
що виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, на момент розгляду спору у
справі доказів оплати поставленої
теплової енергії відповідач не надав,
позовні вимоги про стягнення з
останнього на користь позивача
основного боргу у сумі 143494,21 грн. є
правомірними та підлягають
задоволенню.

Водночас, порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки. Договірна неустойка
встановлюється за згодою сторін, тобто
її розмір та умови застосування
визначаються виключно на їх власний
розсуд.

Відповідно до статті 549 названого
Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2. Договору, у випадку
несплати споживачем по закінченню 14
днів рахунка з дня отримання рахунка
постачальника. Споживач сплачує пеню у
розмірі 1,0 % за кожен день прострочки
від загальної суми заборгованості, але
не більше подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Позивачем за прострочення виконання
договірних зобов'язань щодо оплати
наданих послуг нарахована пеня у
розмірі 5604,25 грн. (за період з 31.05.2013 р. по
12.05.2014 р.). Перевіривши розрахунок пені,
господарський суд вважає, його таким,
що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача
інфляційних в сумі 7406,39 грн. (за період з
травня 2013 р. по квітень 2014 р.) та 3% річних
в сумі 1943,36 грн. (за період з 24.04.2013 р. по
12.05.2014 р. Перевіривши розрахунки
інфляційних витрат та 3% річних,
господарський суд вважає, їх такими, що
підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосуванням
штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню: у сумі 143494,21
грн. - заборгованості за теплову
енергію, 5604,25 грн. - пені, 7406,39 грн. -
інфляційних витрат , 1943,36 грн. - 3%
річних.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору у
справі покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 47, 33, 34, 36, 43, 49, 75 ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Гірник-3" (50047,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. 23 Лютого, буд. 132, ) на користь Комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, буд. 9; ) 143494,21 грн. (сто сорок три тисячі
чотириста дев'яносто чотири грн. 21 коп.)
- заборгованості, 5604,25 грн. (п'ять тисяч
шістсот чотири грн. 25 коп.) - пені, 7406,39
грн. (сім тисяч чотириста шість грн. 39
коп.) - інфляційних витрат, 1943,36 грн.
(одна тисяча дев'ятсот сорок три грн. 36
коп.) - 3% річних, про що видати наказ.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Гірник-3" (50047,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. 23 Лютого, буд. 132, ) в дохід Державного бюджету
України в особі управління Державного
казначейства у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області (49027, м. Дніпропетровськ,
пл. Шевченка, 7, рахунок 3005
(Державна судова адміністрація
України, 050) в у відділенні банку ГУДКСУ
у Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 3168,96 грн.
(три тисячі сто шістдесят вісім грн. 96
коп.) - судового збору, про що видати
наказ.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя І.А.
Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 02 " липня 2014р.