ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р.
Справа № 5021/1900/2011

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Гетьман Р.А.,
суддя Здоровко Л.М.

при секретарі Міракові Г.А.

учасники провадження не з`явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги Шосткинскої
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Сумській області (вх. №
1516С/2) та Управління Пенсійного фонду
України в Ямпільському районі Сумської
області (вх.№ 1518С/2) на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 24.04.2014р. по справі № 5021/1900/2011

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в Ямпільському районі Сумської
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ямпільській
зерноелеватор "ЮВС", м. Суми

про визнання банкрутом, відповідно до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції до
набрання чинності законом від 22.12.11 р.
№4212, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 24.04.2014р. по справі № 5021/1900/2011
припинено провадження у справі на
підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Шосткинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в Сумській
області з ухвалою суду не погодилась,
звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на незаконність
оскаржуваної ухвали, просить її
скасувати та передати справу на
розгляд до господарського суду
Сумської області.

Управління Пенсійного фонду України в
Ямпільському районі Сумської області
також з ухвалою суду не погодилось,
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на незаконність
оскаржуваної ухвали, просить її
скасувати та повернути справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Скарги кредиторів, зокрема
обґрунтовані тим, що запис в Єдиному
державному реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців «відомості
про юридичну особу не підтверджено» не
свідчить про наявність боржника за
місцезнаходженням.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р.
вищевказані апеляційні скарги
прийняті до провадження та призначені
до розгляду на 16.06.2014р. у складі колегії
суддів: головуючий суддя Фоміна В.О.,
суддя Здоровко Л.М., суддя Хачатрян В.С.

26.06.2014р. від Управління Пенсійного
фонду України в Ямпільському районі
Сумської області надійшла заява про
розгляд справи без участі його
представника.

Розпорядженням секретаря судової
палати №2 Харківського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014р. для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Гетьман Р.А.,
суддя Здоровко Л.М.

Інші учасники провадження у судове
засідання 01.07.2014р. не з`явились, про
причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 17.08.2011 року порушено
провадження у справі про банкрутство
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ямпільський
зерноелеватор "ЮВС".

Постановою господарського суду
Сумської області від 29.09.2011 року
боржника було визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Корнілова Є.О.

Ухвалою господарського суду від 10.12.2012
року ліквідатором
підприємства-банкрута було призначено
арбітражного керуючого Кривенка Б.Г.

За результатами проведеної
ліквідаційної процедури та на
виконання статті 52 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
в редакції до набрання чинності
законом від 22.12.2011р. №4212 ліквідатором
30.01.2013р. на затвердження господарським
судом подано ліквідаційний звіт та
ліквідаційний баланс банкрута (вх. 1434).

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 25.04.2013 року було
затверджено звіт та ліквідаційний
баланс банкрута, провадження по справі
припинено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.07.2013 року
апеляційну скаргу вказану ухвалу
скасовано, справу передано на розгляд
до суду першої інстанції в іншому
складі суду.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 року касаційну
скаргу ліквідатора ТОВ "Ямпільський
зерноелеватор "ЮВС" арбітражного
керуючого Кривенка Б.Г. залишено без
задоволення, постанову суду
апеляційної інстанції від 17.07.2013 року
залишено без змін.

Залишаючи без змін, постанову
апеляційної інстанції, Вищий
господарський суд підтримав всі
виявлені апеляційним судом недоліки
при здійсненні ліквідатором
ліквідаційної процедури та додав, що
господарський суд при прийнятті
рішення про ліквідацію банкрута має
перевірити підставність порушення
справи про банкрутство за ознаками ст.
52 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", яка визначає
особливості банкрутства відсутнього
боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
після повернення матеріалів даної
справи з ВГСУ до суду першої інстанції,
ухвалою господарського суду Сумської
області від 17.12.2013 року розгляд звіту та
ліквідаційного балансу банкрута було
призначено до розгляду на 04.02.2014 року,
запропоновано ліквідатору надати суду
додаткові документи для усунення
недоліків виявлених постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.07.2013 року у
даній справі.

14.03.2014 року ліквідатор надав
господарському суду уточнений звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Статтею 4-1 ГПК України господарські
суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі Закон).

Згідно зі ст.ст. 4, 43 ГПК України судове
рішення є законним та обґрунтованим
лише у випадку всебічного повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 52 Закону в
разі, якщо громадянин-підприємець -
боржник або керівні органи боржника -
юридичної особи відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до
органів державної податкової служби
згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської
звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника,
заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може
бути подана кредитором незалежно від
розміру його вимог до боржника та
строку виконання зобов'язань.

Тобто, згідно з особливостями
банкрутства відсутнього боржника за
ст.52 Закону предметом доказування є
визначення місцезнаходження боржника,
факт відсутності особи за її
місцезнаходженням, а також
неплатоспроможність боржника.

Матеріали справи свідчать, що
господарським судом Сумської області
ухвалою від 08.04.2014 року було зобов'язано
ліквідатора надати суду довідку з
Єдиного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
місцезнаходження боржника та статут
ТОВ "Ямпільський зерноелеватор "ЮВС".

Ліквідатор надав суду витяг з Єдиного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18570301 від 23.04.2014 року
та статут товариства.

З поданих документів вбачається, що
місцезнаходженням юридичної особи є
Сумська область, Ямпільський район, с.
Привокзальне, вул. Залізнична, 18,
відповідно до п. 1.9 Статуту.

Відповідно до відомостей витягу з
Єдиного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № 18570301 від
23.04.2014 року (а.с. 87,88 т.4),
місцезнаходженням юридичної особи є
Сумська область, Ямпільський район, с.
Привокзальне, вул. Залізнична, 18, в
графі статус відомостей про юридичну
особу вказано - відомості не
підтверджено.

Отже, відповідно до ст. 93 Цивільного
кодексу України місцезнаходження
юридичної особи визначається місцем її
державної реєстрації, якщо інше не
встановлено законом; місцезнаходження
юридичної особи вказується в її
установчих документах. Абзац шостий
статті 1 Закону України" Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" визначає
місцезнаходження юридичної особи, як
адресу органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", відомості
про юридичну особу або фізичну особу -
підприємця включаються до Єдиного
державного реєстру шляхом внесення
записів на підставі відомостей з
відповідних реєстраційних карток та
відомостей, що надаються юридичними
особами державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України. В Єдиному державному реєстрі
містяться відомості про
місцезнаходження юридичної особи, а
також про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням, про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу.

Положеннями ч. 1 ст. 18 названого Закону,
яка визначає статус відомостей Єдиного
державного реєстру, передбачено, що
якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

При цьому ч. 3 ст. 18 "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" встановлено, що у
випадку, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з
третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
відомості.

Таким чином, основними та належними
доказами відсутності боржника за його
місцезнаходженням у даному випадку є
відомості, які містяться в Єдиному
державному реєстрі.

Відповідно до пп. 5.5 п. 5 Положення про
порядок надання відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
(затвердженого Наказом Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва № 97 від
20.10.2005 року), статус відомостей про
юридичну особу може набувати значення:

- у Єдиному державному реєстрі є
підтвердження даних про юридичну
особу;

- у Єдиному державному реєстрі відсутні
підтверджені дані про юридичну особу;

- виявлено відсутність юридичної особи
за місцезнаходженням.

Статтею 19 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" передбачено порядок
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі.

Зокрема, ч. 11, ч. 12 названої статті,
встановлено, що, юридична особа
зобов'язана подавати (надсилати) щороку
протягом місяця, що настає за датою
державної реєстрації, починаючи з
наступного року, державному
реєстратору для підтвердження
відомостей про юридичну особу
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу.

У разі ненадходження в установлений
частиною одинадцятою цієї статті строк
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби повідомлення
встановленого зразка про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу. Якщо державному реєстратору
повернуто поштове відправлення,
державний реєстратор повинен внести до
Єдиного державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням (ч. 12 ст. 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців").

Як зазначалось раніше, із наданого
витягу вбачається, що
місцезнаходженням боржника є: Сумська
область, Ямпільський район, с.
Привокзальне, вул. Залізнична, 18, в
графі статус відомостей про юридичну
особу вказано - відомості не
підтверджено.

Відтак, допустимими доказами, які
можуть підтверджувати дані про
відсутність керівних органів боржника
- юридичної особи за її
місцезнаходженням є витяг та довідка,
де в графі статус відомостей про
юридичну особу міститься запис про
«відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням». При цьому, вказані
докази мають бути надані заявником при
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Колегія суддів вважає, що внесення до
реєстру записів про не підтвердження
відомостей про юридичну особу та
внесення інформації щодо відсутності
юридичної особи за її
місцезнаходженням має різну правову
природу, і вказані відомості не є
тотожними.

Отже, внесення до Єдиного державного
реєстру запису про внесення інформації
щодо відсутності юридичної особи за
вказаною адресою не може вважатись
беззаперечним доказом відсутності
боржника за його місцезнаходженням.

Законом не врегульовано подальшого
перебігу провадження у справі у
випадках, коли у встановленому
законодавством порядку виявлено
безпідставність вимог кредитора
(кредиторів), за заявою якого (яких) було
порушено справу про банкрутство
боржника, або коли порушено
провадження у справі про банкрутство
підприємств, стосовно яких діє
законодавча заборона порушувати
справи про банкрутство. У таких
випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору), як це
передбачено п. 36 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №15 "Про судову практику в справах
про банкрутство".

Таким чином, враховуючи, що матеріали
справи, зокрема витяг з Єдиного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, запитуваний станом
на 23.04.2014р., свідчить про наявність
товариства-банкрута за його
місцезнаходженням, колегія суддів
погоджується з господарським судом
Сумської області щодо наявності
підстав для припинення провадження у
даній справі.

За таких обставин, доводи, викладені в
апеляційних скаргах не знайшли свого
підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи
та норми права, колегія суддів дійшла
висновку про відповідність
оскаржуваної ухвали нормам чинного
законодавства та матеріалам справи, на
підставі чого, ухвалу господарського
суду Сумської області від 24.04.2014р. у
справі № 5021/1900/2011 слід залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105,
ст. 106 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Шосткинскої
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Сумській області та
Управління Пенсійного фонду України в
Ямпільському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 24.04.2014р. по справі №5021/1900/2011
залишити без змін.

Повний текст постанови складено 3.07.2014
року.

Головуючий суддя
В.О. Фоміна

Суддя
Р.А. Гетьман

Суддя
Л.М. Здоровко