ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 р.
Справа № 910/2167/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «КОСМЕД», м. Київ

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: стягнення 5422,84 грн. заборгованості
за Договором поставки № L-001852 від 22.02.2013
року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

Представники сторін: не з'явились

Заяв про відвід судді не подавалось. У
судовому засіданні 17.06.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: У лютому 2014 року Приватне
акціонерне товариство «КОСМЕД»
звернулося до суду з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 5422,84 грн. заборгованості за
Договором поставки № L-001852 від 22.02.2013
року.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 12.03.2014 року. Ухвалою
господарського суду міста Києва від
09.04.2014 року справу № 910/2167/14 передано за
встановленою територіальною
підсудністю до господарського суду
Львівської області.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 28.04.2014 року
матеріали справи прийнято до розгляду,
яку призначено на 27.05.2014 року. Ухвалою
суду від 27.05.2014 року розгляд справи
відкладено на 17.06.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем умов
Договору поставки № L-001852 від 22.02.2013
року в частині вчасної та повної оплати
вартості поставлено позивачем товару,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість.

26.05.2014 року на адресу суду надійшли
пояснення вх.№22595/14 у справі,
відповідно до яких позивач уточнив
розмір стягнення у прохальній частині
та просив суд стягнути з відповідача
5422,84 грн. заборгованості за Договором №
L-001852 від 22.02.2013 року, в тому числі: 3771,71
грн. - основний борг, 413,54 грн. - пеня, 1 131,51
грн. - штраф, 91,14 грн. - 3 % річних, 14,94 грн. -
інфляційні нарахування.

Позивач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив. 16.06.2014 року на адресу суду
надійшло клопотання вх.№25877/14 позивача
про розгляд справи без участі його
повноважного представника, відповідно
до якого просив суд у зв'язку з
неможливістю представника позивача
бути присутнім у судовому засіданні
розглянути справу без його участі та
задоволити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог попередніх ухвал
суду не виконав, доказів погашення
заборгованості не подав, причин неявки
не повідомив. 16.06.2014 року на адресу суду
повернувся направлений відповідачу за
місцем проживання (79053, м. Львів, вул.
Кобринської, буд. 11) поштовий конверт з
копією ухвали суду від 28.04.2014 року про
призначення справи до розгляду з
відміткою: «за закінченням терміну
зберігання». Відтак, відповідач
належним чином повідомлявся про час та
місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, повно та
об'єктивно дослідивши докази в їх
сукупності, суд встановив наступне.

22.02.2013 року між Приватним акціонерним
товариством «КОСМЕД» (Постачальник) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Покупець) укладено Договір поставки №
L-001852 (Договір), відповідно до п.1.1. якого
Постачальник зобов'язався в порядку та
на умовах, визначених цим Договором,
передати у власність Покупцю продукцію
торгових марок Matrix (надалі - «Товар»), а
Покупець зобов'язався прийняти
вказаний Товар та оплатити його
вартість.

Згідно з п.1.2. Договору найменування
Товару, що підлягає поставці за цим
Договором, його часткове
співвідношення (асортимент, сортамент,
номенклатура) визначено у специфікації
(надалі - «Специфікація»), яка міститься
в Додатку № 1 до цього Договору і є його
невід'ємною частиною.

Згідно вказаних умов Договору позивач
своєчасно та у повному обсязі
поставляв товар відповідачу згідно
замовлень останнього, що
підтверджується видатковими
накладними позивача, якими
оформлювалось приймання-передача
товару, копії яких долучені до
матеріалів справи.

Як зазначив позивач у позовній заяві,
відповідачем не були оплачені наступні
видаткові накладні: № 13012828 від 26.02.2013 р.
(строк оплати - до 12.03.2013 р.), №13014315 від
27.02.2013 р. (строк оплати - до 13.03.2013 р.), №
13023231 від 28.03.2013 р. (строк оплати - до
11.04.2013 р.), № 13023230 від 29.03.2013 р. (строк
оплати - до 12.04.2013 р.).

Внаслідок вказаної неоплати у
відповідача виникла заборгованість у
розмірі 3771,71 (три тисячі сімсот
сімдесят одна гривня 71 коп.) грн.

З метою врегулювання спору у
добровільному порядку 16.10.2013 року
позивач звернувся до відповідача з
вимогою про виконання грошового
зобов'язання та сплату заборгованості
за Договором, копія якої долучена до
матеріалів справи.

Проте, вимога виконана не була,
заборгованість не погашена.

Окрім суми основного боргу у розмірі
3771,71 грн. відповідно до долученого до
позовної заяви розрахунку розміру
позовних вимог позивач просить суд
стягнути з відповідача 413,54 грн. пені,
1131,51 грн. штрафної неустойки, 91,14 грн. 3 %
річних та 14,94 грн. інфляційних
нарахувань.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що
договірні відносини виникли між
сторонами на підставі Договору
поставки № L-001852 від 22.02.2013 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно з п.2.1. Додаткової угоди № 1 до
Договору поставки оплата вартості
Товару здійснюється на умовах
відстрочення платежу строком на 14
(чотирнадцять) календарних днів, що
відраховується від дати виписки
видаткової накладної на відповідну
партію Товару.

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором.

У свою чергу відповідач не здійснив
вчасної та повної оплати вартості
поставленого товару, внаслідок чого у
нього виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 3771,71 грн.

Згідно із ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що у
випадку прострочення оплати Товарів
Покупець сплачує на користь
Постачальника пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Пеня нараховується за
весь період прострочення виконання
зобов'язання.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 1 до
Договору поставки передбачено, що у
випадку прострочення оплати Товару при
застосуванні умов відстрочення
платежу, Покупець додатково сплачує на
користь Постачальника штрафну
неустойку в разі, зокрема, прострочення
оплати Товарів понад 21 (двадцять один)
календарний день - у розмірі 30 % від
вартості Товару, оплату якого
прострочено.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
3771,71 грн. основного боргу, 413,54 грн. пені,
1131,51 грн. штрафу, 91,14 грн. 3 % річних та 14,94
грн. інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір слід покласти на нього у
повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625,
655, 692, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 174, 175, 230, 232 Господарського
кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84,
85, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1) на користь Приватного
акціонерного товариства «КОСМЕД» (04071,
м. Київ, вул. Хорива, буд. 55А; ) 3771,71 грн. основного боргу, 413,54 грн.
пені, 1131,51 грн. штрафу, 91,14 грн. 3 % річних,
14,94 грн. інфляційних нарахувань та 1827,00
грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 23.06.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А