донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

24.06.2014р.
справа
№913/569/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя: Дучал Н.М.

Судді: Богатир К.В., Ушенко Л.В.

При секретарі Сабада Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача - Петрикін О.Ю., за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК»,
м.Дніпропетровськна рішення
господарського судуЛуганської
областівід17.04.2014 року (підписане
22.04.2014р.)у справі№ 913/569/14 (суддя
Лісовицький Є.А.)за позовомПублічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку «ПРИВАТБАНК»,
м.Дніпропетровськдо Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4,
м.Луганськпростягнення 62 162,31 грн.

Позивач, Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«ПРИВАТБАНК», м.Дніпропетровськ,
звернувся до господарського суду
Луганської області з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
м.Луганськ про стягнення
заборгованості за Договором №б/н від
01.04.2013р. в розмірі 56368,56 грн. (50928,95грн. -
заборгованість за кредитом, 3861,15 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 203,38 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1375,08 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом).

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на Заяву ФОП ОСОБА_4
про відкриття поточного рахунку та
приєднання до «Умов та правил надання
банківських послуг», Тарифів Банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом складають
Договір банківського обслуговування
№б/н від 01.04.2013р.; встановлення
відповідачу кредитного ліміту;
порушення відповідачем зобов'язань за
Договором стосовно повернення кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом та комісії; право позивача на
нарахування пені.

Клопотанням від 03.04.2014р. про розстрочку
виконання рішення суду відповідач, ФОП
ОСОБА_4, посилаючись на скрутне
фінансове становище та знаходження у
декретній відпустці по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку, у зв'язку з чим господарська
діяльність фактично не здійснюється,
просила розстрочити виконання рішення
суду на 24 місяці, шляхом сплати
заборгованості рівними частинами до 15
числа кожного місяця.

Заявою про збільшення позовних вимог
від 03.04.2014р. позивач просив стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» 62 162,31 грн., в т.ч.:
заборгованість за кредитом у розмірі 50
928,95 грн., заборгованість за відсотками
за користування кредитом у розмірі 7643,20
грн., пеню за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором у розмірі 1298,36
грн., заборгованість по винагороді за
користування кредитом у розмірі 2291,80
грн. Заяву прийнято місцевим
господарським судом до розгляду.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 17.04.2014р. (з
урахуванням ухвали від 17.05.2014р. про
виправлення помилки) у справі №913/569/14
позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про стягнення 62162
грн. 31 коп. задоволений повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, м.Луганськ на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК»,
м.Дніпропетровськ заборгованість за
Договором банківського обслуговування
б/н від 01.04.2013р. у загальному розмірі 62162
грн. 31 коп., з яких: 50928,95 грн. - основна
заборгованість за кредитом, 7643,20 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, 1298,36 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
та 2291,80 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом і витрати на
сплачений судовий збір у розмірі 1827
грн. 00 коп.

Розстрочено виконання даного судового
рішення на 24 місяця шляхом щомісячної
сплати Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4, м.Луганськ на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,
м.Дніпропетровськ суми заборгованості
у загальному розмірі 62162 грн. 31 коп.,
таким чином: до 15.05.2014 - 2590 грн. 10 коп.; до
15.06.2014 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.07.2014 - 2590 грн. 10
коп.; до 15.08.2014 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.09.2014 -
2590 грн. 10 коп.; до 15.10.2014 - 2590 грн. 10 коп.; до
15.11.2014 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.12.2014 - 2590 грн. 10
коп.; до 15.01.2015 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.02.2015 -
2590 грн. 10 коп.; до 15.03.2015 - 2590 грн. 10 коп.; до
15.04.2015 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.05.2015 - 2590 грн. 10
коп.; до 15.06.2015 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.07.2015 -
2590 грн. 10 коп.; до 15.08.2015 - 2590 грн. 10 коп.; до
15.09.2015 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.10.2015 - 2590 грн. 10
коп.; до 15.11.2015 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.12.2015 -
2590 грн. 10 коп.; до 15.01.2016 - 2590 грн. 10 коп.; до
15.02.2016 - 2590 грн. 10 коп.; до 15.03.2016 - 2590 грн. 10
коп.; до 15.04.2016 - 2590 грн. 10 коп.

Рішення суду мотивоване
обґрунтованістю заявлених позовних
вимог, доведеністю факту невиконання
відповідачем прийнятих на себе
зобов'язань, наявністю підстав для
задоволення клопотання відповідача
про розстрочення виконання рішення на
24 місяці.

Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК»,
м.Дніпропетровськ, не погоджуючись з
рішенням господарського суду,
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Луганської
області від 17.04.2014р. в частині
розстрочення виконання рішення на 24
місяці, в іншій частині рішення
залишити без змін.

Апелянт вважає рішення господарського
суду в оскаржуваній частині таким, що
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
На думку апелянта розстрочка виконання
рішення ще більше погіршить стан
відповідача, оскільки під час
виконання рішення суду на залишок
заборгованості позивачем будуть
нараховуватись відсотки, неустойка та
комісія. Зазначає, що відповідачем не
надано доказів відсутності майна, на
яке може бути звернуто стягнення у
виконавчому провадженні при виконанні
рішення. Вважає, що відсутність
господарської діяльності та наявність
двох малолітніх дітей не свідчать про
важкий матеріальний стан та
неможливість виконати рішення за
рахунок майна.

В судовому засіданні представник
позивача висловився на підтримку
апеляційних вимог.

Відзивом від 13.06.2014р. на апеляційну
скаргу ФОП ОСОБА_4 заперечила проти
апеляційних вимог. Вважає, що подана
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскільки
мотиви та підстави, зазначені в даній
скарзі щодо скасування рішення від
17.04.2014р. по справі №14/913/569/14 в частині
розстрочення виконання рішення на 24
місяці є безпідставними та
необґрунтованими; наполягає, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
враховано інтереси обох сторін.
Наголошує, що не бажає ухилятися від
виконання прийнятих на себе
зобов"язань, але не має можливості
повернення всієї суми відразу з
підстав, викладених в клопотанні про
розстрочку, та у зв"язку з масовими
заворушеннями та військовими діями, що
відбуваються на території Луганська та
Луганської області.

Відповідач не скористався правом
участі представника в судовому
засіданні апеляційної інстанції, у
відповідності до ст. 98 Господарського
процесуального кодексу України про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином. Ухвалою
суду про порушення апеляційного
провадження сторони не зобов'язувалися
забезпечити явку повноважних
представників в судове засідання, тому
згідно зі ст. 75, 99 ГПК України,
апеляційну скаргу розглянуто за
наявними матеріалами, які є достатніми
для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42,, 43 Господарського
процесуального кодексу України -
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши в
судовому засіданні пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Донецьким
апеляційним господарським судом
встановлено наступне.

01.04.2013р. ПП ОСОБА_4 звернулась до ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» із Заявою про приєднання
до умов та правил надання банківських
послуг, заявою на відкриття рахунку,
оформленою на бланку типової форми ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК», якою просила відкрити
поточний рахунок в національній
валюті.

В Заяві про приєднання до умов та
правил надання банківських послуг
зазначено, що підписанням даної анкети,
ПП ОСОБА_5 виражено погодження з
Умовами та правилами наданням
банківських послуг (що розміщені на
сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, які
разом з цією анкетою, складають Договір
банківського обслуговування.
Підписавши цю заяву, в порядку чинного
законодавства, ПП ОСОБА_4 засвідчила
згоду на ведення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
документообігу, в т.ч. підписання угод,
договорів, додаткових угод до них, заяв,
актів, платіжних та інших документів,
як шляхом власноручного підписання,
так і шляхом накладання електронного
цифрового підпису, отриманого в
порядку передбаченому умовами та
правилами надання банківських послуг.
Своїм підписом ПП ОСОБА_4 приєдналася
та зобов'язалася виконувати умови,
викладені в Умовах та правилах надання
банківських послуг, Тарифах
ПРИВАТБАНКУ - Договорі банківського
обслуговування в цілому. Відносини між
банком та клієнтом можуть вирішуватись
як шляхом підписання окремих договорів
або додаткових угод до цього договору,
так і шляхом обміну
інформацією/узгодження по
банківському обслуговуванню з
клієнтом через веб-сайт банку (www.pb.ua,
або інший інтернет/sms-ресурс, вказаний
банком).

Заяву про приєднання до умов та правил
надання банківських послуг, заяву на
відкриття рахунку підписано сторонами
01.04.2013р.

Відповідно до п.3.18.1.16 «Умов та правил
надання банківських послуг» (далі-
Умови) при укладенні договорів та угод,
або здійсненні інших дій, які свідчать
про приєднання Клієнта до Умов (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки зі зразками підписів
та відбитку печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в
системах клієнт-банк/ інтернет
клієнт-банк, або в формі обміну
паперовою або електронною інформацією,
або в будь-якій іншій формі), банк та
клієнт допускають використання
підписів Клієнта у вигляді
електронно-цифрового підпису та/або
підтвердження через пароль,
направлений банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом першого підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до їх укладення у
письмовій формі.

Згідно з п. п. 3.18.1.1., 3.18.1.6. Умов кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту (далі- ліміт).
Про розмір ліміту Банк повідомляє
Клієнта на свій вибір або в письмовій
формі, або через встановлені засоби
електронного зв'язку Банка та Клієнта
(системи Клієнт-Банк, інтернет
клієнт-банк, смс-повідомлення або інші).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягає в проведенні його
платежів понад залишку коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових коштів, за
рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо. Ліміт може бути
змінений Банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами та
правилами надання банківських послуг,
в разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, що
передбачені внутрішніми нормативними
документами банку.

Обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подання
клієнтом до банку заяви на приєднання
до «Умов та Правил надання банківських
послуг» (або в формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів та відбитку
печатки» або в формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або в
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в іншій формі) та/або з
моменту надання клієнтом
розрахункових документів на
використання коштів в межах кредитного
ліміту в межах вказаних в них сум, і діє
в обсязі перерахованих коштів до
повного виконання зобов'язань
сторонами (п.3.18.6.1.).

Пунктом 3.18.1.8. Умов передбачено, що
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
здійснюється банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до Умов (або у формі
«Заяви про відкриття поточного рахунку
та картки зі зразками підписів та
відбитку печатки» тощо).

Періодом безперервного користування
кредитом, відповідно до п. 3.18.1.11., є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Період
безперервного користування «кредитним
лімітом на поточному рахунку» - не
більш ніж 35 днів.

Порядок розрахунків визначений в п.3.18.4
Умов.

Згідно з п. 3.18.4.1. за користування
кредитом в період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
Клієнта при закритті банківського дня
Клієнт сплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця («період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню»),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості. При не обнулінні
дебетового сальдо в одну з дат періоду,
в якому дебетове сальдо підлягає
обнулінню, протягом 90 днів з останньої
дати періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, Клієнт виплачує
Банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24 % річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулінню. У
випадку непогашення кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання Клієнта по погашенню
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань Клієнт сплачує
Банку проценти за користування
кредитом в розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної
заборгованості(п.п.3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2,
3.18.4.1.3.).

Розрахунок процентів за користування
кредитом здійснюється щодня, починаючи
з дати утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
процентів здійснюється до повного
погашення заборгованості по кредиту,
на суму залишку заборгованості по
кредиту. День повернення кредиту до
часового інтервалу нарахування
процентів не включається. Нарахування
процентів здійснюється в дату сплати
(п.3.18.4.9 Умов).

Пунктом 3.18.4.4. встановлено обов'язок
клієнта сплачувати Банку винагороду за
використання ліміту відповідно до
п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, яке
існувало на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг.

Зобов'язання виконуються в наступній
послідовності: кошти, отримані від
клієнта, а також від інших
уповноважених органів/осіб, для
погашення заборгованості в першу чергу
направляються для відшкодування
витрат/збитків банку згідно п.п. 3.18.2.2.16,
3.18.2.3.15., далі для погашення неустойки
згідно розділу 5 даного розділу «Умов
та правил надання банківських послуг»,
далі - простроченої винагороди, далі -
винагороди, далі- прострочених
процентів, далі - процентів, далі -
простроченого кредиту, далі - кредиту.
При несплаті винагороди, процентів у
відповідні дати сплати, вони
вважаються простроченими (п.3.18.4.10 Умов).

Пунктом 3.18.1.3 Умов встановлено, що
кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта по поверненню
кредиту, сплати процентів та
винагороди.

Відповідно до п. 3.18.2.2. Умов клієнт
зобов'язався: використовувати кредит з
метою, вказаною в п. 3.18.1.1. даного
розділу «Умов та правил надання
банківських послуг» (п. 3.18.2.2.1.);
сплатити проценти за весь час
фактичного користування кредитом
згідно п.п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (п. 3.18.2.2.2.);
здійснювати погашення кредиту,
отриманого в межах встановленого
ліміту, не пізніше строку закінчення
періоду безперервного користування
кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. (п.
3.18.2.2.3.); повернути кредит в строки,
встановлені п.п. 3.18.1.10., 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17. (п.
3.18.2.2.5.), сплатити Банку винагороду
(п.3.18.2.2.7), тощо.

При настанні будь-якої з подій,
вказаних в п.3.18.2.3.4.Умов, в т.ч. порушення
Клієнтом будь-якого з зобов"язань,
передбаченого цим розділом "Умов", тощо,
банк на свій розсуд має право змінити
умови кредитування - вимагати від
Клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати процентів за його
користування, виконання інших
зобов"язань по кредиту в повному обсязі
шляхом направлення повідомлення. При
цьому, згідно зі ст.212, 611,651 ЦК України,
по зобов"язаннях, строки виконання яких
не настали, строки вважаються такими,
що настали в дату, вказану в
повідомленні (п. 3.18.2.3.4. Умов).

При порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань зі сплати процентів за
користування кредитом, передбачених
п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2.,

3.18.4.3., строків повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4.,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5.,
3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. клієнт сплачує банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (в % річних) від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. А у разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в
розмірі, вказаному в п. 3.18.4.1.3. від суми
заборгованості за кожний день
прострочки (п.3.18.5.1.).

Згідно з п.3.18.5.4 нарахування неустойки
за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п.3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
років з дня, коли відповідне
зобов'язання повинно бути виконано
клієнтом.

Матеріали справи свідчать про
виконання банком прийнятих на себе
зобов'язань за Договором банківського
обслуговування щодо встановлення
кредитного ліміту в розмірі з 03.04.2013р. -
16 000,00 грн., з 19.06.2013р. - 24 000,00 грн., з
18.07.2013р. - 52000,00грн. Факт кредитування
рахунку на підставі Договору від
01.04.2013р. підтверджується наявними у
справі банківськими виписками по
рахунку відповідача, платіжними
дорученнями, меморіальними ордерами та
не спростовано відповідачем.

Відповідачем не надано доказів на
спростування факту неналежності
виконання ним прийнятих на себе
зобов'язань за Договором в частині
повного та своєчасного погашення
кредитної заборгованості, сплати
процентів за користування кредитом та
винагороди.

Претензією вих.№30402LGMKS0AQ від 14.01.2014р.
Банком повідомлено ФОП ОСОБА_4 про
неналежність виконання прийнятих на
себе зобов"язань та наявність станом на
14.01.2014р. простроченої заборгованості,
що складається з: простроченої
заборгованості за тілом кредиту -
50928,95грн., простроченої заборгованості
за відсотками - 3585,46 грн.,
заборгованості з комісії за
користування кредитом - 916,72грн.,
заборгованості з пені - 405,43 грн., всього
55836,56 грн. Посилаючись на умови
договору, ст. 526 Цивільного кодексу
України, Банк вимагав негайного
погашення простроченої заборгованості
в повному обсязі за реквізитами,
встановленими умовами договору.

Вимогу залишено відповідачем без
задоволення, що стало підставою для
звернення позивача з позовом до суду.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку про
необґрунтованість апеляційної скарги
виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 610, 629
Цивільного Кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо відповідно до договору
банківського рахунку банк здійснює
платежі з рахунка клієнта, незважаючи
на відсутність на ньому грошових
коштів (кредитування рахунка), банк
вважається таким, що надав клієнтові
кредит на відповідну суму від дня
здійснення цього платежу. Права та
обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом ( ст.1069 ЦК України).

За своєю правовою природою договір
банківського обслуговування від
01.04.2013р. в частині встановлення та
обслуговування кредитного ліміту, є
кредитним договором, згідно якому, за
приписами ст. 1054 Цивільного кодексу
України, банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
відсутності іншої домовленості сторін
проценти виплачуються щомісяця до дня
повернення позики (ст. 1048 Цивільного
кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного
кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості
відповідача станом на 01.04.2014р. в сумі
50928,95грн. за кредитом, 7643,20 грн. по
процентах за користування кредитом, та
2291,80грн. за винагородою (комісією),
підтверджується матеріалами справи та
не спростований відповідачем.

Відповідно до ст.ст.610-611 Цивільного
кодексу України невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550
Цивільного кодексу України). Сплата
неустойки не звільняє боржника від
виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1
ст. 552 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ч.6 ст.232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 3.18.5.4 Умов передбачено, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання повинно
бути виконано клієнтом.

У зв'язку з неналежністю виконання
відповідачем прийнятих на себе
зобов'язань, позивачем, на підставі п. п.
3.18.5.1., 3.18.5.4 договору банківського
обслуговування, нараховано пеню в сумі
1298,36грн.

Несвоєчасність виконання відповідачем
зобов'язань за договором банківського
обслуговування в частині повернення
кредиту, сплати процентів за
користування кредитом та винагороди
мало місце та підтверджується
матеріалами справи, тому нарахування
пені в сумі 1298,36 грн. здійснено
позивачем правомірно.

Отже, вірним є висновок місцевого
господарського суду про задоволення
позовних вимог та стягнення
заборгованості в сумі 50928,95грн. - за
кредитом, в сумі 7643,20грн. - по процентах
за користування кредитом, в сумі
2291,80грн. - за комісією ( винагородою), 1
298,36 грн. пені.

Згідно з п.6 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право розстрочити виконання
рішення.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом.

Підставою для розстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами розстрочки виконання
рішення. Проте, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, стихійне лихо, інші надзвичайні
події тощо.

Господарський процесуальний кодекс
України не визначає перелік обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнюють його
виконання, тому суд оцінює докази, які
підтверджують зазначені обставини, за
правилами статті 43 Господарського
процесуального кодексу України, за
приписами якої господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

ФОП ОСОБА_4, звертаючись до суду першої
інстанції з клопотанням про розстрочку
виконання рішення суду, посилалась на
те, що на даний час не має можливості
одразу повернути всю суму
заборгованості, що фактично призведе
до ускладнення виконання рішення суду.
Зазначала, що знаходиться в декретній
відпустці по догляду за дітьми: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
трирічного віку, у зв'язку з чим
господарська діяльність нею фактично
не здійснюється, доходи не отримуються.
Вказувала, що єдиним доходом є
соціальні виплати на утримання дітей,
які повинні використовуватись лише за
цільовим призначенням. На
підтвердження викладеного
відповідачем до клопотання були додані
копії свідоцтв про народження дітей,
податкової декларації за 2013 рік,
листування з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Проаналізувавши надані відповідачем
документи, враховуючи фінансовий стан
сторін, перебування ОСОБА_4 у відпустці
по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку, а також обставини,
пов'язані зі здійсненням на території
м.Луганська та Луганської області
заходів щодо подолання терористичної
загрози і збереження територіальної
цілісності України, - суд апеляційної
інстанції вважає вірним висновок суду
першої інстанції про надання
розстрочки виконання судового рішення
на 24 місяці.

Враховуючи вищенаведене, Донецький
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що доводи заявника, викладені
в апеляційній скарзі не обґрунтовані,
не доведені належними та допустимими
доказами в розумінні ст.33, ст.34
Господарського процесуального кодексу
України та спростовуються наявними в
матеріалах справи документами.

Твердження заявника апеляційної
скарги про порушення і неправильне
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення
господарського суду Луганської
області від 17.04.2014р. (підписано 22.04.2014р.),
з урахуванням ухвали від 07.05.2014р., у
справі №913/569/14 суд апеляційної
інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на заявника апеляційної
скарги.

Результати апеляційного провадження у
справі №913/569/14 оголошені в судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку «ПРИВАТБАНК», м.Дніпропетровськ
на рішення господарського суду
Луганської області від 17.04.2014р.
(підписано 22.04.2014р.), з урахуванням
ухвали від 07.05.2014р., у справі №913/569/14
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 17.04.2014р.
(підписано 22.04.2014р.), з урахуванням
ухвали від 07.05.2014р., у справі №913/569/14
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
Н.М. Дучал

Судді:
К.В. Богатир

Л.В. Ушенко

Надруковано 6 екз.: 2-позивачу, 1-
відповідачу, 1-у справу, 1-ДАГС, 1-ГСЛО