ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 червня 2014 року Справа № 16/5005/4994/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Полянського
А.Г.суддів:Кравчука Г.А., Мачульського
Г.М.розглянувши матеріаликасаційної
скаргиФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2014 року у справі№ 16/5005/4994/2012
господарського суду
Дніпропетровської області за
позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4доПавлоградської міської ради
Дніпропетровської області
проскасування пунктів 8, 8.5, 9 рішення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області від 21.12.2010
року №21-3У1 та визнання дій
протиправними

В С Т А Н О В И В :

Подана касаційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 від 22.05.2014 року
(зареєстровано ВГСУ за № 8514/2014 від
17.06.2014 р.) не відповідає вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Згідно частини 4 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України до скарги додаються докази
сплати судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

До касаційної скарги додана квитанція
№ 7759916-1 від 22.05.2014 р. про сплату судового
збору в розмірі 650,00 грн.

З 1 листопада 2011 року набрав чинності
Закон України "Про судовий збір" від 6
жовтня 2011 року № 3828-VI, статтею 4 якого
визначено у тому числі розміри ставок
судового збору за подання касаційної
скарги на судові акти господарського
суду.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону,
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на
рішення господарського суду ставки
судового збору встановлюються у
розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - у розмірі 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми (пункт 5 частини 2
статті 4 Закону).

При цьому, зазначені ставки судового
збору підлягають застосуванню
незалежно від того, коли - до набрання
Законом чинності чи після цього -
подано позов та прийнято рішення суду,
яке оскаржується в апеляційному або в
касаційному порядку.

Водночас розмір ставки судового збору
(станом на 1 січня календарного року) у
кожному конкретному випадку
визначається виходячи з того розміру
МЗП, який було встановлено законом на
момент сплати судового збору (станом на
1 січня календарного року).

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Бюджетного
кодексу України до набрання чинності
законом про Державний бюджет України
на поточний бюджетний період діють
норми закону про Державний бюджет
України на попередній бюджетний
період.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" з 1 січня
установлено мінімальну заробітну
плату у розмірі 1 218 грн.

Відтак з огляду на те, що предметом
даного спору є майнові вимоги, то
додана квитанція № 7759916-1 від 22.05.2014 р.
про сплату судового збору в розмірі 650,00
грн. не є належним доказом сплати
судового збору у встановленому
розмірі, скаржник мав сплатити судовий
збір у розмірі 852,60 грн.

За таких обставин, касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись п. 4
частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4 на
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2014 року у справі № 16/5005/4994/2012
господарського суду Дніпропетровської
області повернути скаржнику.

Головуючий суддя
А.Г. Полянський

Судді
Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський