ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 р.
Справа № 923/676/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "КСК Інвест" м.Херсон

до державного підприємства
"Скадовський морський торговельний
порт" м.Скадовськ Херсонської області

про стягнення 240790грн. 40коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Гонтарук М.М.

від відповідача - уповноважена особа
Ясиненко В.І.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КСК Інвест" (позивач)
звернулося з позовом про стягнення з
державного підприємства "Скадовський
морський торговельний порт"
(відповідач) 90725грн. 82 коп. втрат від
інфляції та 150064грн. 58 коп. - 3% річних,
посилаючись на невиконання
відповідачем обов'язків по погашенню
боргу відповідно до рішення
господарського суду Херсонської
області по справі №7/188-10 від 15.09.2011року.

Відповідач позовні вимоги не
визнає та вважає, що провадження у
справі підлягає припиненню з тих
підстав, що є рішення господарського
суду по справі №7/188-10 від 15.09.2011року,
який вирішив спір між тими ж сторонами
з тих же підстав.

Крім того, відповідач посилається на
те, що позивач звернувся з позовом з
перебігом загального строку позовної
давності встановленого статтею 257 ЦК
України, тому просить застосувати
позовну давність.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2008 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "КСК
Інвест" (позивач) та державним
підприємством "Скадовський морський
торговельний порт" (відповідач) був
укладений договір позики №101/01-08 за
яким товариство з обмеженою
відповідальністю "КСК-Інвест"
зобов'язалось надати державному
підприємству "Скадовський морський
торговельний порт" позику в розмірі 3
000000грн.00коп., а останній, в свою чергу,
зобов'язався використати суму позики
за цільовим призначенням і повернути
її у визначений договором строк.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що
розмір позики становить 3000000 грн.00коп.,
яка надається частинами (траншами) за
узгодженням сторін, але не більше ніж 600
000 грн.00коп. на квартал на вимогу ДП
"Скадовський морський торговельний
порт".

За умовами договору повернення суми
позики відбувається на вимогу позивача
не пізніше 10 календарного дня місяця
наступного за місяцем, в якому отримано
1 транш позики рівними частками по 165000
грн.00коп. щомісяця, але не більше суми
заборгованості за даною позикою.

Рішеннями господарського суду
Херсонської області по справі 7/188-10
від 14.12.2010року та від 15.09.2011року
встановлено, що ТОВ "КСК-Інвест" з
09.10.2008року до 06.05.2009року перерахувало
відповідачеві 1755500 грн.00коп., а
відповідачем частково погашено позику
на суму 52346грн.24коп.

У зв'язку з цим позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача 1703153,76 грн. боргу, 526650 грн.
штрафу, 58833,01 грн. інфляційних втрат та
22702грн.20коп. річних.

За рішенням господарського суду від
14.12.2010 року, залишеним в цій частині без
змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
01.03.2011 року, з відповідача на користь
позивача стягнуто 1703153грн.76коп. боргу,
58833грн.01коп.. інфляційних втрат та
22702грн.20коп. річних.

Крім того, рішенням по вищезазначеній
справі від 15.09.2011року з відповідача
стягнено 450000грн.00коп. штрафу.

Предметом розгляду є стягнення з
відповідача 90725грн. 82 коп. втрат від
інфляції та 150064грн. 58 коп. - 3% річних,
які позивач просить стягнути за
період з листопада 2010року по 07.10.2013року
у зв'язку з невиконанням відповідачем
обов'язків по розрахунках після
прийняття рішень суду.

При розгляді справи судом встановлено,
що зобов'язання з повернення позики
відповідачем не виконано і після
прийняття рішення суду від 14.12.2010року
про стягнення з відповідача
1703153грн.76коп. основного боргу.

Інфляція і 3% річних, які позивач
просить стягнути не є штрафними
санкціями, вони виступають як спосіб
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утриманими ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
вказаного договору та не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання,
а також не позбавляє
кредитора права на отримання коштів,
передбачених ч.2 ст.625 ЦК України за
період який настав після рішення суду.

Враховуючи те, що чинне законодавство
не пов'язує припинення зобов'язання з
постановленням судового рішення чи
відкриттям виконавчого провадження
щодо його примусового виконання, а
наявність судових актів про стягнення
заборгованості не припиняє грошових
зобов'язань боржника та не виключає
його відповідальності за порушення
строків розрахунків, застосування до
спірних правовідносин положень ч.2 ст.
625 ЦК України є правомірним,

За таких підстав посилання
відповідача на припинення провадження
у справі судом відхиляється, як таке що
не грунтується на вимогах закону.

В той же час, при розгляді справи
необхідно враховувати строки позовної
давності, на застосуванні яких
наполягає відповідач.

Так, відповідно до ст. 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу. За
змістом ст. 267 цього кодексу, якщо при
розгляді спору судом буде встановлено,
що право позивача, про захист якого він
просить, відповідачем не порушено,
ухвалюється рішення про відмову в
задоволенні позову саме з цих підстав.
Якщо ж буде встановлено, що таке право
позивача порушено і строк позовної
давності пропущено без поважних
причин, ухвалюється рішення про
відмову в позові у зв'язку із
закінченням строку давності, а при
визнанні причини пропуску цього строку
поважною порушене право має бути
захищене.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що право позивача, про
захист якого він просить, відповідачем
порушено.

Однак, за умовами укладеного між
сторонами договору від 07.10.2008року
№101/01-08 відповідач зобов'язаний був
здійснити кінцеві розрахунки та
повернути позику до лютого 2010року,
таким чином прострочка мала місце з
лютого 2010року.

З позовом позивач звернувся 15.05.2014року,
тобто за межами загального 3-річного
строку позовної давності
встановленого статтею 257 ЦК України, що
відповідно до частин 3, 4 ст.267 ЦК
України є підставою для відмови у
позові, оскільки на застосовані
позовної давності наполягає
відповідач, а позивач не надав доказів
які б свідчили про те, що строк
позовної давності пропущено з
поважних причин та не подав заяву про
поновлення позовної давності.

За вказаних обставин, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України відносяться на позивача.

В засіданні оголошувалася
вступна та резолютивна частина
рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. Відмовити в задоволені
позовних вимог про стягнення 90725грн. 82
коп. втрат від інфляції та 150064грн. 58
коп. - 3% річних.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 25 червня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова