ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 910/17644/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіКорсака
В.А.,суддівДанилової М.В., Данилової Т.Б.
розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
25.03.2014 у справі № 910/17644/13 Господарського
суду міста Києва за позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" до 1. Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра", 2. Закритого акціонерного
товариства "Центрбудінвест" про
визнання недійсним договору

в судовому засіданні взяли участь
представники :- - позивачаПроценко
М.М., Клименко О.П.- -
відповідача-1Алексюк М.І., Денисенко
О.М.- - відповідача-2Денисенко О.М.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра", Закритого акціонерного
товариства "Центрбудінвест", в якій
просило суд визнати недійсним договір
б/н від 28.02.2012 з моменту його укладення,
судові витрати покласти на
відповідачів.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013 (головуючий Спичак О.М.,
судді: Баранов Д.О., Івченко А.М.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 (у складі
головуючого Руденко М.А., суддів:
Дідиченка М.А., Пономаренка Є.Ю.) у
справі № 910/17644/13 в позові
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати і прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

У своїх відзивах на касаційну скаргу
Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" та Закрите
акціонерне товариство "Центрбудінвест"
не погоджуються з доводами касатора і
просять суд залишити оскаржувані
судові рішення без змін, а скаргу - без
задоволення.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
юридичну оцінку встановлених
фактичних обставин, проаналізувавши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій на
підставі поданих до матеріалів справи
доказів встановлено, що 04.11.2003 між
Закритим акціонерним товариством
"Траснпортник", як замовником, та
Закритим акціонерним товариством
"Центрбудінвест", як генеральним
інвестором, укладено договір № 02/1 про
участь в будівництві житлового
комплексу на земельній ділянці за
адресою: м. Київ, Шевченківський район,
вул. Дегтярівська, 25а, предметом якого,
є спільна участь сторін в проектуванні
та будівництві за рахунок
інвестиційних та залучених коштів
житлового комплексу на земельній
ділянці за вказаною адресою (т.1, а.с.17-21).

За умовами пунктів 1.4., 2.4.6., 3.1.
зазначеного договору фінансування
комплексу робіт по проектуванню і
будівництву ведеться за рахунок
власних коштів інвестора та коштів,
залучених від третіх юридичних та
фізичних осіб, в обсязі, затвердженому
між сторонами у проектно-кошторисній
документації. Визначено, що інвестор -
Закрите акціонерне товариство
"Центрбудінвест" - має право отримати у
власність та або на власний розсуд
розпорядитися часткою об'єкта
відповідно до пункту 3.3.2 договору.
Розрахунки з генпідрядником і
підрядниками інвестор проводить
самостійно у відповідності з
укладеними договорами.

Пунктом 3.3. зазначеного договору
передбачено, що сторони здійснюють
будівництво об'єкта на умовах сумісної
дольової участі, відповідно до яких,
вся площа житлових та нежитлових
приміщень, а також підземної стоянки
для автомобілів розподіляється
наступним чином: замовник отримує у
власність 11 % загальної площі квартир
побудованого об'єкту, 11 % нежитлових
вбудовано - прибудованих приміщень
об'єкту та 11 % місць підземної стоянки
для автомобілів та інших споруд об'єкту
(підпункт 3.3.1); в свою чергу, інвестор
(Закрите акціонерне товариство
"Центрбудінвест") отримує у власність 89
% загальної площі квартир побудованого
об'єкту, 89 % нежитлових вбудовано -
прибудованих приміщень об'єкту та 89 %
місць підземної стоянки для
автомобілів та інших споруд об'єкту
(підпункт 3.3.2).

25.05.2007 між Закритим акціонерним
товариством "Центрбудінвест", як
замовником, та Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд", як генпідрядником, було
укладено договір генерального підряду
№ 42, за умовами якого, генпідрядник
зобов'язався на свій ризик та за
рахунок своїх та/або залучених сил,
матеріалів, засобів, техніки і
устаткування виконати роботи з
будівництва 2-го пускового комплексу
житлового комплексу "Космополітен:
Парк Пушкіна" з об'єктами соціальної
сфери по вул. Дегтягрівській, 25а
Шевченківського району міста Києва,
здати в експлуатацію об'єкт у
встановлений термін, а замовник
зобов'язався надати підряднику
будівельний майданчик, проектно -
кошторисну документацію, забезпечити
своєчасне фінансування будівництва,
прийняти завершений будівництвом
об'єкт і повністю сплатити вартість
виконаних робіт у порядку і розмірах,
передбачених договором (т.1, а.с. 23-36).

В зазначеному договорі генерального
підряду, сторони передбачили, що
власником результату виконаних робіт
об'єкта до їх здачі замовникові є
генпідрядник (пункт 1.4.), приймання -
передача закінчених робіт, об'єкта,
проводиться у порядку, встановленому
договором, чинним законодавством та
нормами ДБН А3.1-3-94 (пункт 13.1), та
оформлюється актом приймання -
передачі (пункти 13.1, 13.4), якщо замовник
не розрахувався за виконані роботи або
не сплатив інші суми, належні
генпідряднику, згідно з цим договором
генпідрядник повідомивши про це
замовника, має право притримати
передачу замовнику закінчених робіт,
об'єкта будівництва, невикористаних
ресурсів та іншого майна (пункт 13.9),
замовник щомісячно, але не пізніше 03
числа місяця, наступного за звітним,
підписує довідку про вартість
виконаних робіт (ф. КБ-3) та акт
виконаних фактичних обсягів робіт, які
генпідрядник надає замовнику для
оформлення до 29 числа звітного місяця,
і розрахунки за якими замовник
здійснює щомісячно не пізніше 10 числа
місяця, наступного за звітним (пункт
14.2).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до
підписаних та скріплених печатками
сторін актів приймання виконаних робіт
(КБ-2в) та довідок про вартість
виконаних робіт (КБ-3) за липень 2008 року
на суму 8 980 358, 40 грн., за серпень 2008 року
на суму 1 597 188, 00 грн., за вересень 2008 року
на суму 962 422, 80 грн., за жовтень 2008 року
на суму 393 339, 60 грн., Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" виконало, а Закрите
акціонерне товариство "Центрбудінвест"
прийняло без зауважень та заперечень
роботи за договором генерального
підряду № 42 від 25.05.2007 на вказані суми
(т.1, 83-165).

Зазначені обставини в установленому
законом порядку не спростовані і
сторонами під час розгляду справи не
заперечувались.

05.07.2007 між Закритим акціонерним
товариством "Центрбудінвест", як
заставодавцем, та Відкритим
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Надра" (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра"), як
заставодержателем, укладено договір
застави майнових прав №
23/5/2004/840-ЗИП/102-4, за умовами якого, у
відповідності до договору кредитної
лінії № 23/5/2004/840-К/102 від 08.07.2004 та
додаткових угод до нього
заставодержатель відкрив заставодавцю
відновлювальну мультивалютну кредитну
лінію з лімітом кредитування 35 689 470, 00
дол. США на строк з 08.07.2004 по 08.09.2009, а
заставодавець з метою забезпечення
виконання ним своїх зобов'язань за
кредитним договором передає у заставу
заставодержателю майнові права, які
витікають з договору генерального
підряду № 42 від 25.05.2007, укладеного між
відповідачем-2 - Закритим акціонерним
товариством "Центрбудінвест", як
замовником, та Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд", як генпідрядником, і які
складаються з права вимоги Закритого
акціонерного товариства
"Центрбудінвест" виконання робіт
генпідрядником по будівництву 2
пускового комплексу житлового
комплексу "Космополітен: Парк Пушкіна"
з об'єктами соціальної сфери по вул.
Дегтягрівській, 25а Шевченківського
району міста Києва (т.1, а.с.179-180).

28.02.2012 між Закритим акціонерним
товариством "Центрбудінвест" та
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Надра" було укладено
договір, за умовами якого, Закрите
акціонерне товариство "Центрбудінвест"
передає, а Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Надра",
набуває право, що витікає з договору №
02/1 про участь в будівництві житлового
комплексу на земельній ділянці за
адресою: м. Київ, Шевченківський район,
вул. Дегтярівська, 25а і складається з
права вимоги передачі у власність
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" 89 % загальної
площі квартир побудованого житлового
комплексу на земельній ділянці за
вказаною адресою, 89 % нежитлових
вбудовано - прибудованих приміщень та 89
% місць підземної стоянки для
автомобілів та інших споруд об'єкту (т.1
а.с.14-15).

Пунктом 2.2 цього договору передбачено,
що загальна вартість предмету договору
за домовленістю між сторонами
визначена в розмірі 212 997 976,80 грн., в
тому числі ПДВ - 35 499 662, 80 грн.. Дана сума
є остаточною і може бути змінена лише у
випадках, передбачених договором або
законодавством України.

В своєму позові позивач послався на те,
що він є власником матеріалів, що були
використані під час будівництва
об'єкта, який не введено в експлуатацію
і йому належать майнові права на
недобудовану споруду, як генпідряднику
за договором генерального підряду № 42
від 25.05.2007. Позивач зазначає, що жодних
інших обтяжень об'єкта, крім права
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" на його притримання, не було
встановлено, що на його думку, дає йому
переважне (пріоритетне) перед іншими
особами право на задоволення своїх
вимог за рахунок об'єкта, що є предметом
обтяження. Позивач вважає, що у
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" не було
достатніх правових підстав вчиняти
будь-які правочини щодо об'єкта,
оскільки останній, на думку позивача,
не є його власником.

На підставі викладеного, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" вважає, що договір від
28.02.2012, укладений між Закритим
акціонерним товариством
"Центрбудінвест" та Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Надра", має бути визнаний
недійсним у судовому порядку, як такий,
що не відповідає вимогам цивільного
законодавства, зокрема статті 658
Цивільного кодексу України.

Матеріально-правовою підставою позову
позивач визначив статті 203, 215, 331, 591, 594,
597, 658 Цивільного кодексу України,
статті 21, 23 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень".

Колегія вважає висновки судів
попередніх інстанцій про відмову у
позові достатньо обґрунтованими,
виходячи з наступного.

Частиною першою статті 316, 317
Цивільного кодексу України визначено,
що правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 658 Цивільного кодексу України
передбачено, що право продажу товару,
крім випадків примусового продажу та
інших випадків, встановлених законом,
належить власникові товару. Якщо
продавець товару не є його власником,
покупець набуває право власності лише
у випадку, якщо власник не має права
вимагати його повернення.

Відповідно до частини другої статті 656
цього ж кодексу, предметом договору
купівлі-продажу можуть бути майнові
права. До договору купівлі-продажу
майнових прав застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не випливає із змісту або характеру цих
прав.

Відповідно до статті 3, частини першої
статті 4 Закону України "Про заставу" (в
редакції чинній на час укладення
договору, що оспорюється) заставою може
бути забезпечена будь-яка дійсна
існуюча або майбутня вимога, що не
суперечить законодавству України,
зокрема така, що випливає з договору
позики, кредиту, купівлі-продажу,
оренди, перевезення вантажу тощо.
Предметом застави можуть бути майно та
майнові права.

Вирішуючи даний судовий спір, суди
попередніх інстанцій дійшли висновків
про те, що майнове право, яке є
предметом застави, по суті є правом
набуття прав власності на нерухоме
майно в майбутньому, яке виникає в тому
разі, коли виконані не всі правові
передумови, що є необхідними й
достатніми для набуття речового права.

Укладений між відповідачами договір
від 28.02.2012, який оспорюється позивачем,
не має ознак купівлі-продажу товару,
оскільки відповідно до пункту 1.1. цього
договору, його предметом є не товар у
розумінні статті 658 Цивільного кодексу
України, а саме майнові права, що
передбачено частиною другою статті
656 цього ж кодексу.

В пункті 2.1. своєї постанови № 11 від
29.05.2013 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" пленум Вищого
господарського суду України роз'яснив,
що правочин може бути визнаний
недійсним з підстав, передбачених
законом.

Вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Судами попередніх інстанцій на
підставі поданих до матеріалів справи
доказів в їх сукупності, встановлено,
що договір від 28.02.2012 відповідає
вимогам діючого законодавства і
обставин, з якими закон пов'язує
визнання такого правочину недійсним на
момент його вчинення, під час розгляду
справи встановлено не було. При цьому,
обставини, викладені у позовній заяві,
не були доведені у встановленому
законом порядку належними і
допустимими засобами доказування, що
стало підставою для відмови у визнанні
недійсним вказаного договору.

Посилання позивача на те, що йому
належить переважне (пріоритетне) перед
іншими особами право на задоволення
своїх вимог за рахунок об'єкта, що є
предметом обтяження, судами попередніх
інстанцій визнано безпідставним,
оскільки встановлено, що будівництво
об'єкту відбувалось за рахунок кредиту,
наданого Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
Закритому акціонерному товариству
"Центрбудінвест" на підставі договору
кредитної лінії № 23/5/2004/840-К/102 від
08.07.2004. Усі майнові права на житловий
комплекс, що належали Закритому
акціонерному товариству
"Центрудінвест", були передані останнім
у заставу Публічному акціонерному
товариству "Комерційний банк "Надра"
згідно договору застави майнових прав
№ 23/5/2004/840-ЗИП/102-4 від 05.07.2007 (т. 1, а.с.
179-180).

Відносно доводів позивача про те, що
він є власником матеріалів, що були
використані під час будівництва
об'єкта, який не введено в експлуатацію
і йому належать майнові права на
недобудовану споруду, як генпідряднику
за договором генерального підряду № 42
від 25.05.2007, судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до
підписаних та скріплених печатками
сторін актів приймання виконаних робіт
(КБ-2в) та довідок про вартість
виконаних робіт (КБ-3) за липень 2008 року
на суму 8 980 358, 40 грн., за серпень 2008 року
на суму 1 597 188, 00 грн., за вересень 2008 року
на суму 962 422, 80 грн., за жовтень 2008 року
на суму 393 339, 60 грн., Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Центробуд" виконало, а Закрите
акціонерне товариство "Центрбудінвест"
прийняло без зауважень та заперечень
роботи за договором генерального
підряду № 42 від 25.05.2007 на вказані суми.

Частиною четвертою статті 879
Цивільного кодексу України
передбачено, що оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Встановивши зазначені обставини, суди
попередніх інстанцій дійшли висновків
про те, що за результатами прийняття
замовником виконаних робіт, позивач, як
генпідрядник, згідно умов договору
генпідряду та приписів зазначеної
статті, набув право вимагати їх оплати.

Наведені обставини в установленому
законом порядку не були спростовані.

Відповідно до приписів статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.
Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що судами попередніх
інстанцій дана належна правова оцінка
усім обставинам справи, норми
матеріального та процесуального права
застосовані вірно і передбачені
законом підстави для зміни або
скасування судових рішень, відсутні.

Доводи, що викладені в касаційній
скарзі пов'язані з вирішенням питання
про достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими і фактично зводяться до
необхідності надання нової оцінки
доказів по справі, що виходить за межі
повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 у справі
№ 910/17644/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.А. Корсак

С у д д і
М.В. Данилова

Т.Б. Данилова