м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6799/14 01.07.14За позовом
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Центральної філії
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто"

до Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія"

про стягнення 15382,83 грн.

Суддя Капцова Т.П.

Представники :

від позивача Костенко А.О. -
пред. за довір.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Центральної філії
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Українська
транспортна страхова компанія" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
у розмірі 15382,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що 05.08.13р. на дорозі
М-05 Київ - Одеса 40км. 36 м. сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу "DAF XF95/480",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2, що належить ТОВ
«Побутрембудматеріали», та
транспортного засобу "Nissan Qashqai",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_3, у зв'язку з чим,
застрахований позивачем транспортний
засіб "Nissan Qashqai", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав
пошкодження. Позивач вказує, що ним як
страховиком, виплачено страхувальнику
ОСОБА_3 страхове відшкодування,
внаслідок чого, до позивача, в порядку
ст. 1191 Цивільного кодексу України
перейшло право вимоги (регресу) до
відповідача, як до особи, якою
застраховано цивільно-правову
відповідальність власника
транспортного засобу "Nissan Qashqai",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.04.14р. порушено провадження у
справі №910/6799/14 та призначено розгляд
справи на 02.06.14р.

У судове засідання представники сторін
з'явились. Представником позивача
заявлено клопотання про долучення до
матеріалів справи додаткових
документів.

Через канцелярію суду від представника
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з перебуванням представника у
відрядженні.

Представником позивача залишено
вирішення заявленого клопотання на
розсуд суду.

У судовому засіданні 02.06.14р. оголошено
перерву до 05.06.14р.

У судове засідання 05.06.14р. представники
сторін з'явились. Представник
відповідача надав пояснення по справі,
проти задоволення позовних вимог
заперечував та зазначив, що Договір
добровільного страхування
транспортного засобу та супутніх
ризиків 35-03/00002607/1.1.2.00 від 02.03.13р. не
набрав чинності, оскільки, не долучено
до справи платіжне доручення про
сплату страхової премії.

Представниками сторін у судовому
засіданні заявлено клопотання про
продовження строку розгляду спору на
п'ятнадцять календарних днів для
надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.06.14р. продовжено строк
розгляду спору та відкладено розгляд
справи на 19.06.14р.

У судове засідання 19.06.14р. з'явився
представник позивача та долучив до
матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився про причини
неявки повноважного представника
відповідача суд не повідомлено.

Ухвалою суду від 19.06.14р розгляд справи
відкладено на 01.07.14р.

У судове засідання 01.07.14р. з'явився
представник позивача та долучив до
матеріалів справи платіжне доручення
№3 від 11.03.13р. та меморіальний ордер
№КР970118 від 04.03.13р. про сплату
страхувальником ОСОБА_3 страхової
премії у розмірі 9864,98 грн. по Договору
добровільного страхування
транспортного засобу та супутніх
ризиків 35-03/00002607/1.1.2.00 від 02.03.13р.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився про причини
неявки повноважного представника
відповідача суд не повідомлено.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Судом зроблено витяг з офіційного
сайту Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштового відправлення,
яким на адресу відповідача було
надіслано ухвалу суду про відкладення
розгляду справи від 19.06.14р. З витягу
вбачається, що відповідачем 25.06.14р. було
отримано ухвалу суду від 19.06.14р. Факт
направлення ухвали суду про
відкладення розгляду справи від 19.06.14р.
на адресу відповідача, також,
підтверджується копією реєстру
поштових відправлень суду від 23.06.14р.
(список згрупованих поштових
відправлень від 23.06.14р.), долученою до
матеріалів справи.

Оскільки ухвала суду від 19.06.14р. була
надіслана судом за адресою відповідача
зазначеною в позовній заяві, яка
збігається з адресою відповідача,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, і була отримана
відповідачем, останній вважається
належним чином повідомлений про час та
місце судового засідання, а тому неявка
представника відповідача у судовое
засідання не перешкоджає розгляду
справи судом.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення по справі та
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі.

У судовому засіданні 01.07.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
(далі-ГПК України) судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2013р. між Публічним акціонерним
товариством "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" в особі
Центральної філії Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто"
(страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник)
укладено Договір добровільного
страхування транспортного засобу та
супутніх ризиків №35-03/00002607/1.1.2.00 від
02.03.13р. (далі -Договір), відповідно до
якого було застраховано майнові
інтереси страхувальника пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом
"Nissan Qashqai", державний реєстраційний
номер НОМЕР_1.

05.08.13р. на дорозі М-05 Київ - Одеса 40км. 36 м.
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу "DAF
XF95/480", державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що
належить ТОВ «Побутрембудматеріали»
та транспортного засобу "Nissan Qashqai",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_3, що вбачається з
Довідки №9242284 про дорожньо-транспортну
пригоду.

Матеріали справи свідчать про те, що
05.08.13р. о 08:20 год. ОСОБА_2, керуючи
транспортним засобом "DAF XF95/480",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
не врахував дорожню обстановку при
зміні напрямку руху, не переконався, що
це буде безпечно та здійснив зіткнення
з автомобілем "Nissan Qashqai", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого,
автомобіль марки "Nissan Qashqai", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав
механічні пошкодження.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23.08.2013р. у справі №362/4697/13-п водія
автомобіля "DAF XF95/480", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2,
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ Nissan
Qashqai держномер НОМЕР_1, вартість
відновлюваного ремонту транспортного
засобу "Nissan Qashqai", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу та вартість матеріального збитку
завданого власнику зазначеного
транспортного засобу становить 17629,07
грн.

Страховим актом №000012071 від 28.08.2013р.
пошкодження транспортного засобу
марки "Nissan Qashqai", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 05.08.2013р., визнано позивачем
страховим випадком та призначено до
виплати в якості страхового
відшкодування 15882,83грн.

Як вбачається з Договору доручення
(агенський договір) №277/14/2300 від 01.11.11р.
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Українська страхова
компанія «Гарант - Авто»
(далі-Довіритель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ЄвроАсистанс», Публічне акціонерне
товариству «Українська страхова
компанія «Гарант - Авто» доручило
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ЄвроАсистанс» від
імені та за рахунок Довірителя
виконувати частину його страхової
діяльності, пов'язаної з виконанням та
обслуговуванням договорів
страхування, укладених Довірителем, з
організацією наданих послуг
Страхувальникам, застрахованим особам,
потерпілим тощо у разі настання
страхового випадку та здійснення
страхових виплат, у тому числі
оформлення документів, передбачених
даним Договором, договорами
страхування Правилами страхування та
законодавством України, необхідних для
своєчасної виплати страхового
відшкодування, а також здійснення цих
виплат, вчинення інших юридичних дій,
відповідно до даного Договором.

Судом встановлено, що позивачем на
підставі платіжного доручення №7385 від
26.09.13р. страхове відшкодування у
розмірі 15882,83 грн. перераховано ТОВ
«ЄвроАсистанс», а на підставі заяви
ОСОБА_3 від 05.08.2013р. про порядок виплати
страхового відшкодування, Страхового
акту №000012071 від 28.08.13р. та рахунку
фактури №СЧ-0008464 від 21.08.13р.,
виставленого ТОВ «Автомобільний центр
Голосіївський», ТОВ «ЄвроАсистанс»
перерахувало страхове відшкодування у
розмірі 15882,83 грн. на рахунок ТОВ
«Автомобільний центр Голосіївський»,
що підтверджується платіжним
дорученням №8652 від 27.09.13р.

Відповідно до ч.1 статті 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
вимоги до відповідальної за збитки
особи в межах здійсненої виплати.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 статті 1187 Цивільного
кодексу України діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб - є джерелом підвищеної
небезпеки. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 статті 1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Враховуючи вищевикладене, та
беручи до уваги Постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 23.08.2013р. у справі
№362/4697/13-п, відповідно до якої ОСОБА_2
визнано винним у скоєні
адміністративного правопорушенні, суд
приходить до висновку, що відповідно до
ст. 1188 Цивільного кодексу України
шкода завдана власнику транспортного
засобу "Nissan Qashqai", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, повинна
бути відшкодована ОСОБА_2

Як вбачається з листа Моторно
(транспортного) страхового бюро
України №7/2-28/11901 від 25.04.2014р. станом на
дату ДТП, цивільно-правова
відповідальність водія транспортного
засобу марки "DAF XF95/480", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 була
застрахована відповідачем згідно з
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/2342938.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність особи з вини якої
сталося ДТП за шкоду, заподіяну майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу "DAF XF95/480",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
було застраховано відповідачем, то
саме відповідач зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу
в порядку регресу.

Виходячи зі змісту ст. 993, ч.1 ст. 1191
Цивільного кодексу України та ст. 27
Закону України "Про страхування"
відшкодуванню шкоди в порядку регресу
має передувати звернення страховика зі
зворотною (регресною) вимогою до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що позивачем на
адресу відповідача направлено заяву
№12071/24АК від 02.12.13р. про виплату
страхового відшкодування у розмірі
15882,83 грн. по полісу №АЕ/2342938. Факт
отримання зазначеної заяви
відповідачем підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
відповідачу 05.12.13р.

Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його; у разі невизнання
майнових вимог заявника або з підстав,
визначених статтями 32 та/або 37 цього
Закону, - прийняти вмотивоване рішення
про відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня
прийняття відповідного рішення
страховик (МТСБУ) зобов'язаний
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення.

Таким чином, рішення про здійснення
страхового відшкодування та його
виплату приймається страховиком не
пізніше як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування.

За таких підстав, суд приходить до
висновку, що строк добровільного
виконання відповідачем зобов'язання по
виплаті страхового відшкодування в
порядку регресу на час розгляду справи
судом настав, однак, як вказує позивач,
страхове відшкодування виплачено
відповідачем не було.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог відповідач зазначив, що
Договір добровільного страхування
транспортного засобу та супутніх
ризиків №35-03/00002607/1.1.2.00 від 02.03.13р. не
набрав чинності, оскільки, в матеріалах
справі відсутні докази оплати
страхувальником ОСОБА_3 страхової
премії. Однак, 01.07.14р. представником
позивача долучено до матеріалів справи
платіжне доручення №3 від 11.03.13р. та
меморіальний ордер №КР970118 від 04.03.13р. з
яких вбачається, що ОСОБА_3 по Договору
добровільного страхування
транспортного засобу та супутніх
ризиків 35-03/00002607/1.1.2.00 від 02.03.13р. було
сплачено страхову премію у розмірі 9864,98
грн., у зв'язку з чим, доводи
відповідача не беруться судом до уваги.

Як було встановлено вище,
цивільно-правова відповідальність
особи з вини якої сталося ДТП, станом на
час ДТП була застрахована відповідачем
згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АЕ/2342938
відповідно до якого, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну становить 50000,00 грн., розмір
франшизи - 500 грн.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

За таких підстав, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу в
межах ліміту відповідальності за
вирахуванням франшизи суму грошових
коштів у розмірі 15382,83 грн. (15882,83 грн. - 500
грн. = 15382,83 грн.).

Відповідно до ч.1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано належних
доказів виплати позивачу страхового
відшкодування в порядку регресу.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача страхового
відшкодування підлягають задоволенню
у розмірі 15382,83 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" (01033, м.Київ,
вул.Саксаганського, буд. 77, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" (01042,
м.Київ, провулок Новопечерський, буд.
19/3, ) в особі Центральної
філії Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (01042, м.Київ,
провулок Новопечерський, буд. 19/3, ) страхове відшкодування в
розмірі 15382 (п'ятнадцять тисяч триста
вісімдесят дві) грн. 83 коп. та 1827 (тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -суми
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 03.07.14р.

Суддя
Капцова Т.П.