ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 р.
Справа № 914/1693/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача: Роздільського
державного гірничо-хімічного
підприємства «Сірка», м.Новий Розділ
Львівської області

про: стягнення 60 198,56 грн.
заборгованості за Договором про
постачання електричної енергії № 90209
від 12.03.2008 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

Представники сторін:

від позивача: Свідрик Г.Р. (довіреність
№ 502-5079/2 від 17.12.2013 р.)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено його
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 17.06.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» до Роздільського
державного гірничо-хімічного
підприємства «Сірка» про стягнення 60
198,56 грн. заборгованості за Договором
про постачання електричної енергії №
90209 від 12.03.2008 року.

Ухвалою суду від 19.05.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 03.06.2014 року.
Ухвалою суду від 03.06.2014 року розгляд
справи відкладено на 17.06.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором № 90209 про
постачання електричної енергії від
12.03.2008 року в частині дотримання
обсягів споживання електричної
енергії, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість у розмірі 60 198,56 грн. за
понаддоговірне споживання
електроенергії.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги попередніх
ухвал суду виконав, подав через
канцелярію суду пояснення (вх.№26128/14
від 17.06.2014 р.), позовні вимоги підтримав,
просив позов задоволити повністю з
підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог попередніх ухвал
суду не виконав, проти задоволення
позову у встановленому законом порядку
не заперечив, доказів погашення
заборгованості не подав, причин неявки
не повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

12.03.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством «Львівобленерго»
(перейменоване у ПАТ «Львівобленерго»
відповідно до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства»)
(Постачальник) та Роздільським
державним гірничо-хімічним
підприємством «Сірка» (Споживач)
укладено Договір № 90209 про постачання
електричної енергії, відповідно до п.1.
якого Постачальник продає електричну
енергію Споживачу для забезпечення
потреб електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю зазначеною в
додатку № 9 «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії», а
Споживач оплачує Постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору. Точка продажу електричної
енергії: зазначена в додатку № 6
«Однолінійна схема».

Згідно з п.2.1. Договору під час
виконання умов цього Договору, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
цим Договором, Сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством
України та Правилами користування
електричною енергією (ПКЕЕ).

У відповідності до п.4.1. ПКЕЕ постачання
електричної енергії всім споживачам
здійснюється відповідно до режимів,
передбачених договорами. Пунктом 4.2.
ПКЕЕ передбачено, що узгоджені
сторонами обсяги очікуваного
споживання електричної енергії та
заявлені величини споживання
електричної потужності оформлюються
додатком до договору як договірні
величини.

Згідно із Додатком № 1 до Договору
«Обсяги споживання електричної
енергії», який є його невід'ємною
частиною, - обсяг споживання
електроенергії відповідача за
листопад 2013 року - 90 тис. кВт/год. РДГХП
«Сірка» звернулося з листом №05-582 від
04.11.2013 р. до ПАТ «Львівобленерго» щодо
коригування договірної величини в бік
зменшення. Відповідно на листопад 2013
року договірна величина споживання
електроенергії для відповідача
скоригована та встановлена на рівні 50
тис. кВт/год., про що повідомлено
останнього листом №137-4690/2 від 08.11.2013 р.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору
розрахунковим періодом вважається
період з 01 числа поточного місяця до 31
(останній день місяця) числа поточного
місяця та прирівнюється до
календарного.

З матеріалів справи вбачається, що за
листопад 2013 року відповідачем спожито
72131 кВт/год., тобто, перевищено
договірну величину споживання
електроенергії на 22131 кВт/год.

Згідно з Додатком № 1 до Договору
«Обсяги споживання електричної
енергії», який є його невід'ємною
частиною, - обсяг споживання
електроенергії відповідача на лютий 2014
року - 20 тис. кВт/год.

РДГХП «Сірка» звернулося з листом №03-70
від 19.02.2014 р. до ПАТ «Львівобленерго»
щодо коригування договірної величини в
сторону збільшення, однак йому було
відмовлено в зв'язку з недотриманням
вимог п.5.5. Договору.

За лютий 2014 року відповідачем спожито
71745 кВт/год., тобто перевищено договірну
величину споживання електроенергії на
51745 кВт/год.

Таким чином, за порушення умов Договору
та вимог діючого законодавства
відповідачу було нараховано двократну
вартість різниці фактично спожитої та
договірної величини, яка становить:

- листопад 2013 р.: 22131 * 0,8157 (за 1
кВт/год.)=18052,26 грн.

- лютий 2014 р.: 51745 * 0,8145 (за 1
кВт/год.)=42146,30 грн.

Відповідач доказів погашення
заборгованості за понаддоговірне
споживання електроенергії не надав.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» та Правил
користування електричною енергією,
постачання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
постачання електричної енергії, який
укладається між споживачем та
постачальником електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи,
12.03.2008 року між сторонами укладено
Договір № 90209 про постачання
електричної енергії.

За умовами договору енергопостачальна
організація здійснює постачання
електроенергії відповідачу в обсязі,
передбаченому договором, а відповідач
зобов'язаний оплачувати спожиту ним
електричну енергію шляхом
перерахування належних до сплати сум у
встановлені договором терміни.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджено
порушення відповідачем вимог щодо
дотримання обсягів споживання
електричної енергії.

У відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику»
споживачі (крім населення,
професійно-технічних навчальних
закладів та вищих навчальних закладів
I-IV рівнів акредитації державної і
комунальної форм власності) у випадку
споживання електричної енергії понад
договірну величину за розрахунковий
період сплачують енергопостачальникам
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Пунктом 4.2.2. Договору встановлено, що за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, визначених згідно із
вимогами розділу 5 цього Договору,
Споживач сплачує Постачальнику
двократну вартість різниці фактично
спожитої та договірної величин. При
цьому плата за перевищення договірної
величини потужності стягується із
споживачів з приєднаною потужністю 150
кВт і більше та середньомісячним
споживанням 50000 кВт/год і більше.

Відповідно до п.5.5. Договору звернення
Споживача щодо коригування протягом
поточного розрахункового періоду
договірної величини споживання
електричної енергії розглядається
відповідно до передбаченої ПКЕЕ
процедури, а саме: при умові
попередньої оплати додатково
заявлених обсягів споживання
електричної енергії, виконання
споживачем своїх зобов'язань щодо
оплати електричної енергії за
договором про постачання електричної
енергії та отримання постачальником
заяви споживача не пізніше ніж за п'ять
робочих днів до закінчення
розрахункового періоду. Повідомлення
про рівні відкоригованих договірних
величин обсягу споживання є
невід'ємною частиною договору.

Відповідач звернувся з листом №03-70 від
19.02.2014 р. до позивача щодо коригування
договірної величини в сторону
збільшення.

Листом № 137-667/2 від 28.02.2014 року йому було
відмовлено в коригуванні договірної
величини споживання електроенергії у
зв'язку з недотриманням вимог п.5.5.
Договору.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача 60
198,56 грн. заборгованості за
понаддоговірне споживання
електроенергії за Договором № 90209 про
постачання електричної енергії від
12.03.2008 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір у розмірі 1827 грн. слід
покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про електроенергетику», Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49,
84, 85, 116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Роздільського
державного гірничо-хімічного
підприємства «Сірка» (81652, Львівська
область, м. Новий Розділ, вул. Гірнича, 2;
ідентифікаційний код юридичної особи
05792891) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул.
Козельницька, 3; ідентифікаційний код
юридичної особи 00131587) 60 198,56 грн.
заборгованості за понаддоговірне
споживання електроенергії за
Договором № 90209 про постачання
електричної енергії від 12.03.2008 року та
1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 23.06.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А