м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7799/14 23.06.14За позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС"
до Приватного акціонерного товариства
"Українська транспортна страхова
про стягнення 8 530,85 грн.
Суддя Грєхова О. А.
Представники сторін:
від позивача: Рудюк В. М. - представник
від відповідача: Цілик А. В. -
представник за довіреністю
Заявлено позов про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Українська транспортна страхова
компанія" страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 8 530,85 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 359250 від 03.10.2013 внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплатив страхове відшкодування
власнику автомобіля Шевроле д/н НОМЕР_3,
а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля Рено
Кліо д/н НОМЕР_2, яким скоєно ДТП,
застрахована відповідачем на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АС/4369318), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.04.2014 порушено провадження
по справі № 910/7799/14, розгляд справи
призначено на 26.05.2014.
16.05.2014 через канцелярію суду від
позивача надійшли письмові пояснення
на обґрунтування позовних вимог, а
також позивач надав витяг інформації
відомостей про поліс № АЕ/4369318.
У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання 26.05.2014 представників сторін
розгляд справи відкладено на 23.06.2014.
Представник позивача в судове
засідання 23.06.2014 з'явився та підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
Представник відповідача в судовому
засіданні 23.06.2014 надав відзив на позов в
якому зазначив, що позивач не надав
доказів чинності договору, а саме
докази сплати страхувальником
страхової премії та з доданого до
позовної заяви платіжного доручення №
124548 від 23.12.2013 не вбачається, що позивач
перерахував суму страхового
відшкодування саме ОСОБА_4
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.06.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

03.10.2013 між ПАТ "Страхова група
"ТАС" та ОСОБА_4 укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 359250 (надалі - Договір), за
яким був застрахований автомобіль
Шевроле д/н НОМЕР_3.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки № 9306557 23.11.2013 на
вулиці Мельникова, 5 в м. Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Шевроле д/н НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_5 та автомобіля Рено
Кліо д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Згідно з постановою Шевченківського
районного суду м. Києва № 761/32041/13-п
(провадження № 3/761/8812/2013) від 23.12.2013
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення.

Відповідно до звіту № 545 від 06.12.2013 про
оцінку автомобіля Шевроле д/н НОМЕР_3
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля Шевроле
д/н НОМЕР_3, в результаті його
пошкодження при ДТР, станом на 02.12.2013,
складає 14 329,33 грн.

Відповідно до норм чинного
законодавства та враховуючи умови
договору страхування позивач визнав
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
склав страховий акт № 27572р/40/2013 від
19.12.2013 на суму на суму 9 030,85 грн. В графі
призначення платежу вказаного акт
зазначено - страхове відшкодування за
договором № 359250 від 03.10.2013 на ремонт ТЗ
Шевроле д/н НОМЕР_3, отримувач ОСОБА_4

Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування за договором
страхування в розмірі 9 030,85 грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення № 124548 від 23.12.2013 (призначення
платежу перерахування коштів (страх.
відшк. зг. відомості № 183 за 23.12.2013) та
відомістю № 183 за 23.12.2013. У відомості №
183 за 23.12.2013 зазначено, що сума в розмірі
9 030,85 грн. призначена для ОСОБА_4

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 9 030,85 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
Рено Кліо д/н НОМЕР_2, встановлена у
судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність будь-якої особи, яка
експлуатує автомобіль Рено Кліо д/н
НОМЕР_2, була застрахована у
відповідача на підставі договору
(полісу) № АС/4369318 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом № АС/4369318)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000,00 грн. та встановлена
франшиза в розмірі 500,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АС/4369318 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля на час спірної
ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
або прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача із
заявою № ГО5-02/223 від 15.01.2014 про виплату
страхового відшкодування розмірі 9 030,85
грн.

Проте, відповідач відповіді на заяву не
надав, суму страхового відшкодування
не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про правомірність
задоволення позовних вимог в сумі 8 530,85
грн. (9 030,85 грн. - 500,00 грн. франшизи за
Полісом № АС/4369318).

Заперечення відповідача викладені у
відзиві на позовну заяву щодо чинності
договору добровільного страхування
наземного транспорту № 359250 від 03.10.2013
не заслуговують на увагу, оскільки
зазначений договір укладений між
позивачем та його страхувальником не є
предметом дослідження у даній справі.

Заперечення відповідача стосовно того,
що платіжне доручення № 124548 від 23.12.2013р.
не дає змоги встановити факт
перерахування страхового
відшкодування саме ОСОБА_4,
спростовується наявною в матеріалах
справи відомістю № 183 за 23.12.2013р.

Суми, які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються на відповідача (частина 5
статті 49 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Українська
транспортна страхова компанія" (01030, м.
Київ, вул. Саксаганського, 77,
ідентифікаційний код 22945712) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ,
проспект Перемоги, 65; ідентифікаційний
код 30115243) суму страхового
відшкодування у розмірі 8 530,85 грн.
(вісім тисяч п'ятсот тридцять гривень 85
коп.) та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.).

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання

повного тексту рішення 25.06.2014

Суддя
О.А. Грєхова