ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
Справа № 925/997/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Буднік А.М., у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду розглянув справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-Оіл", поштова
адреса: Полтавська область, м.
Кременчук, вул. 40 років Жовтня, 2/7

до дочірнього підприємства "Черкаський
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
м. Черкаси, бул. Шевченка, 389

про спонукання до виконання мирової
угоди шляхом стягнення 49
921,20 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Желєзнов Д.А. - за
довіреністю;

від відповідача: Драченко В.С. - за
довіреністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-Оіл"
звернулося в господарський суд
Черкаської області з позовом до
дочірнього підприємства "Черкаський
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
про стягнення 49 921,20
грн., зобов'язання виконати мирову
угоду, та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених в
позовній заяві, та просив позов
задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позовних вимог
заперечив.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, судом встановлено такі
взаємовідносини сторін:

09.01.2008р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-Оіл" та
дочірнім підприємством "Черкаський
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
було укладено договір № 11 на
зберігання та відпуск нафтопродуктів.

20.05.2013 позивач звернувся з вимогою за
вих. № 109 до відповідача та просив
здійснити розрахунок за отримані
паливно-мастильні матеріали в розмірі
63 207,00 грн., а також попередив
відповідача про відповідальність.
Відповідач свої зобов'язання перед
позивачем виконав частково, станом на
25.12.2013р. заборгованість відповідача
становила 48 200,70 грн. Позивач,
посилаючись на норми Цивільного
кодексу України та наявне грошове
зобов'язання, нарахував відповідачу 3 %
річних та пеню.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 06.03.2014р. у справі
№925/29/14 між товариством з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-Оіл" та
дочірнім підприємством "Черкаський
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
було затверджено мирову угоду,
відповідно до якої:

"- Відповідач визнає вимоги Позивача 48
200,70 грн. - основного боргу; 3149,55 грн. -
пені; 828,00 грн. - 3% річних; 1720,50 грн. -
судового збору за договором на
зберігання та відпуск нафтопродуктів
№11 від 09.01.2008р.

- Позивач та Відповідач дійшли згоди
про те, що Відповідач зобов'язується
сплатити на користь Позивача 48 200,70 грн.
(сорок вісім тисяч двісті гривень 70
коп.) основною боргу та 1 720,50 грн. (одна
тисяча сімсот двадцять гривень 50 коп.)
судового збору, а всього 49 921,20 грн.
(сорок дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять
одна гривня 20 коп.) за наступним
графіком:

До 10 березня 2014 р. 8 320,20
грн.;

До 10 квітня 2014 р. 8 320,20 грн.;

До 10 травня 2014 р. 8 320,20 грн.;

До 10 червня 2014 p. 8 320,20 грн.;

До 10 липня 2014 р. 8 320,20 грн.;

До 10 серпня 2014 р. 8 320,20 грн.

шляхом перерахування їх за наступними
банківськими реквізитами Позивача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-Оіл" (, п/р 4987 в ПОД
"Райффанзен банк Аваль", м. Полтава, МФО
331605.

- Відповідач зобов'язується до 10 серпня
2014 року, з моменту підписання цієї
мирової угоди, погасити перед ТОВ
"Черкаси-Оіл" заборгованість в розмірі
49 921,20 грн. (сорок дев'ять тисяч
дев'ятсот двадцять одна гривня 20 коп.)
згідно графіку, передбаченому п. 2 цієї
Мирової угоди.

- Позивач та Відповідач дійшли згоди
про припинення зобов'язання
Відповідача перед Позивачем в частині
сплати штрафних санкцій, 3 % річних та
пені, що виникли на момент підписання
даної Мирової угоди.

- Позивач заявляє, що з моменту
належного виконання цієї Мирової угоди
Відповідачем не матиме жодних майнових
претензій до Відповідача з приводу
заборгованості, погашення якої є
предметом цієї Мирової Угоди.

- Відповідач заявляє, що погоджується з
тим, що у разі невиконання з його
сторони положень п. 2 даної Мирової
угоди у Позивача виникає право на
звернення з ухвалою Господарського cyду
Черкаської області по справі №925/29/14
про затвердженні мирової угоди до
виконавчої служби відповідно до
положень ГПК та ЗУ "Про виконавче
провадження" для примусового
стягнення боргу.

- Дану Мирову Угоду укладено у трьох
оригінальних примірниках, які мають
однакову юридичну силу - по одному
примірнику для кожної із Сторін, та
один примірник для Господарського суду
Черкаської області.

- Дана Мирова Угода набирає чинності з
моменту її затвердження господарським
судом Черкаської області і діє до
повного виконання прийнятих
сторонами зобов'язань.

- Сторони заявляють, що ні в процесі
укладання цієї мирової угоди, ні в
процесі виконання її умов не були
порушенні і не можуть бути порушені
права будь-якихтретіх осіб, в тому
числі і держави".

Із пояснень представника позивача
вбачається, що на виконання умов
мирової угоди відповідачем не вчинено
жодного платежу.

Мировою угодою, що є письмовою
двосторонньою угодою, затвердженою
ухвалою суду, сторони підтвердили
наявність грошового зобов'язання
відповідача перед позивачем і
визначили умови його виконання.
Невиконання умов мирової угоди
відповідачем порушує права позивача і
є підставою для його звернення до суду
за їх захистом відповідно положень ст. 1
ГПК України.

Оскільки станом на 04.04.2014р. дочірнім
підприємством "Черкаський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" не було
виконано взятих на себе зобов'язань по
поверненню грошових коштів кредитору,
позивач обґрунтовано звернувся до
Придніпровського відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції з заявою про примусове
виконання ухвали господарського суду
Черкаської області від 06.03.2014р.

17.04.2014 р. позивач отримав постанову
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, винесену на підставі
ухвали господарського суду Черкаської
області від 06.03.2014р. по справі №925/29/14.

У даній постанові вказано, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження", а саме не
зазначено дату набрання законної сили
рішення та строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

23.04.2014р. позивач звернувся до
господарського суду Черкаської
області із заявою про приведення
виконавчого документа у відповідність
вимогам ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження".

Ухвалою суду від 20.05.2014р. по справі
№925/29/14 було відмовлено в задоволенні
заяви про приведення виконавчого
документа у відповідність вимогам ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження".

Невиконання Відповідачем взятих на
себе зобов'язань стало підставою для
звернення товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-Оіл" до суду
для примусового стягнення боргу.

Відповідач вимоги заперечив та вказав,
що не настав строк виконання
зобов'язання, підприємство виконує
інші грошові зобов'язання і очікує
фінансування з державного бюджету, а
тому до кінця серпня 2014р. можливе
проведення розрахунку за мировою
угодою, тому просить в позові
відмовити.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, заслухавши пояснення
представників сторін, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
повного задоволення.

У відповідності з положеннями
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" рішення
з господарського спору повинно
прийматись у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими
господарським судом, тобто з'ясованими
шляхом дослідження та оцінки судом
належних і допустимих доказів у
конкретній справі.

Сторони спірного договору є
самостійними юридичними особами та
суб'єктами господарювання.

Зазначені договірні відносини по своїй
суті мають ознаки договору, що не
протирічать вимогам ст. 11 ЦК України та
є похідними з договору зберігання, за
яким одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності (стаття 936
Цивільного кодексу України).

Договір від 09.01.2008р. № 11 на зберігання
та відпуск нафтопродуктів не
заперечний сторонами, не визнаний в
установленому порядку недійсним.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах
письмового, двостороннього, оплатного,
строкового, консенсуального договору.

Згідно частини 1 ст. 173 ГК України
зобов'язання, що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта,
або утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно з частиною 1 ст. 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

П.3.9.6. Роз'яснення президії ВГСУ "Про
деякі питання практики застосування
ГПК України" від 18.09.1997р. №02-5/289 (з
послідуючими змінами) передбачено, що у
разі ухилення однієї із сторін від
виконання мирової угоди наказ про
примусове виконання не може бути
видано, оскільки провадження зі справи
господарським судом припинено. Однак
інша сторона у цьому випадку не
позбавлена права звернутися на
загальних підставах з позовом про
спонукання до виконання мирової угоди.
(Роз'яснення доповнено підпунктом 3.9.6
згідно з роз'ясненням президії Вищого
господарського суду України від
31.05.2002р. №04-5/609).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України, ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Сторони встановили у мировій угоді
строк та порядок проведення
відповідачем розрахунку і ця угода
затверджена господарським судом, тому
вона є обов'язковою для виконання
сторонами в установлений у ній строк.
Оскільки відповідач своє зобов'язання
не виконав та не перерахував позивачу
борг в установлений строк, тому суд
вважає, що вимога позивача про
спонукання виконання мирової угоди в
частині стягнення з відповідача
49 921,20 грн. боргу є законною та
обґрунтованою, тому підлягає до
задоволення.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача, оскільки боржник
самостійно запропонував графік
погашення боргу і його не виконав.
Відсутність коштів у боржника не є
підставою невиконання грошового
зобов'язання та не звільняє боржника
від відповідальності.

На підставі викладеного, суд вважає
доведеним порушення прав Позивача та
право Позивача на примусове стягнення
з Відповідача суми заборгованості за
договором від 09.01.2008р. №11 на зберігання
та відпуск нафтопродуктів в розмірі 49
921,20 грн. Вказану суму необхідно
стягнути на користь Позивача.

За результатами розгляду справи слід
зобов'язати відповідача виконати
мирову угоду від 28.02.2014р., затверджену
господарським судом Черкаської
області 06.03.2014р. по справі №925/29/14 в
частині стягнення 49 921,20 грн. боргу по
договору від 09.01.2008р. №11 на зберігання
та відпуск нафтопродуктів.

Враховуючи особливості виконання
мирової угоди, суд з посиланням на
норми ст. 83 п. 6 ГПК України вважає за
необхідне відстрочити стягнення боргу
8 320,20 грн. - до 10 липня 2014 р.;

8 320,20 грн. - до 10 серпня 2014 р.

Згідно ст. 49 ГПК України судові
витрати належить покласти на
відповідача та стягнути на користь
позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, 86 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов'язати дочірнє підприємство
"Черкаський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", м. Черкаси, бул.
Шевченка, 389, , номер
рахунку в банку невідомий

виконати мирову угоду від 28.02.2014р.,
затверджену господарським судом
Черкаської області 06.03.2014р. по справі
№925/29/14 в частині стягнення 49 921,20 грн.
боргу по договору від 09.01.2008р. №11 на
зберігання та відпуск нафтопродуктів

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Черкаси-Оіл", а/д
Канів-Чигирин-Кременчук, 70 км + 520 м,
сільрада Геронимівська, Черкаський
район, Черкаська область, , п/р 3 в ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805

49 921,20 грн. заборгованості та 1 827,00 грн.
судового збору.

Відстрочити стягнення боргу 8 320,20 грн. -
до 10 липня 2014 р.;

8 320,20 грн. - до 10 серпня 2014 р.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 27.06.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба