КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
справа№ 910/735/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Вершуті
О.П.

за участю представників: позивача -
Бруль А.С.

відповідача - Каменська М.А.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Концерн Стирол»

на рішення Господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 р.

у справі № 910/735/14 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Концерн Стирол»

до Аграрного фонду

про стягнення 279576,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Концерн Стирол»
звернулось з позовом до Аграрного
фонду про стягнення заборгованості у
сумі 279 576,00 грн за договором про надання
послуг зі зберігання аміачної селітри
від 10.04.2009 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 р. у справі № 910/735/14 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду м. Києва від 25.03.2014
р. у справі № 910/735/14, Публічне
акціонерне товариство «Концерн
Стирол» подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржуване
рішення суду та прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач зазначає, що ним відповідно до
заявок відповідача було здійснено
відвантаження аміачної селітри
залізничним транспортом, а понесені
витрати по сплаті з/д тарифу повинен
сплатити відповідач відповідно до умов
договору про надання послуг зі
зберігання аміачної селітри (ГОСТ 2-85)
від 10.04.2009 р.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 р.,
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя - Буравльов С.І., судді:
Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 910/735/14, а розгляд справи
призначено на 29.05.2014 р.

29.05.2014 р. в судовому засіданні було
оголошено перерву до 17.06.2014 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

10.04.2009 між Відкритим акціонерним
товариством «Концерн Стирол» (далі -
позивач, зберігач) та Аграрним фондом
(далі - відповідач, замовник) було
укладено договір про надання послуг зі
зберігання аміачної селітри (ГОСТ 2-85)
(далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору на умовах
даного договору замовник передає на
зберігання, а зберігач зобов'язується
прийняти на зберігання, безкоштовно
зберігати й повернути аміачну селітру
(ГОСТ 2-85) у кількості 20 000,00 тонн,
загальною вартістю 39 000 000,00 грн.

Згідно з п. 1.2 договору аміачна селітра
(ГОСТ 2-85), передана на зберігання,
зберігається на складі у зберігача,
розташованому на його території за
адресою: м. Горлівка, вул. Горлівської
дивізії, 10.

Як передбачено п. 1.3 договору
зберігання аміачної селітри (ГОСТ 2-85),
наданої замовником на зберігання на
умовах даного договору, здійснюється
зберігачем до моменту пред'явлення
замовником у межах терміну дії даного
договору вимоги про повернення
аміачної селітри (ГОСТ 2-85) зі
зберігання.

Відповідно до п. 2.1.1 договору замовник
зобов'язаний до закінчення терміну дії
даного договору вибрати аміачну
селітру (ГОСТ 2-85). Відповідальність і
всі ризики, пов'язані з відвантаженням
і транспортуванням аміачної селітри
(ГОСТ 2-85) несе замовник.

Згідно з п. 2.2 договору зберігач
зобов'язаний забезпечити схоронність
прийнятої на зберігання аміачної
селітри (ГОСТ 2-85) і вести її облік;
повернути аміачну селітру (ГОСТ 2-85)
замовникові у тій кількості, і тій
якості, у якій вона була прийнята на
зберігання з урахуванням природного
збитку.

Приймання-передавання аміачної
селітри (ГОСТ 2-85) на зберігання
оформляється актами
приймання-передавання аміачної
селітри (ГОСТ 2-85) на зберігання, які
підписуються повноваженими
представниками сторін і скріплюються
печатками сторін, і в яких сторонами
вказується, зокрема, кількість
аміачної селітри (ГОСТ 2-85), переданої на
зберігання, які підписуються
повноваженими представниками сторін і
скріплюються печатками сторін, і в яких
сторонами вказується, зокрема,
кількість аміачної селітри (ГОСТ 2-85),
переданої на зберігання (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору повернення
аміачної селітри (ГОСТ 2-85) зі
зберігання здійснюється зберігачем на
підставі письмової вимоги замовника за
умови забезпечення замовником
аміачної селітри (ГОСТ 2-85).

Згідно з п. 4.1.3 договору під
забезпеченням замовником
відвантаження аміачної селітри (ГОСТ
2-85) сторони розуміють виконання
замовником сукупності наступних умов:
оплати відправникові вантажу до
моменту повернення зі зберігання
вартості послуг з відвантаження
аміачної селітри (ГОСТ 2-85), що
підлягають поверненню зі зберігання, а
у випадку здійснення відправником
вантажу відвантаження аміачної
селітри (ГОСТ 2-85) залізницею - також
сплатити з/д тарифу за транспортування
аміачної селітри (ГОСТ 2-85), що
підлягають поверненню зі зберігання.

Пунктом 2.1.2 договору сторони узгодили
повноваження Аграрного фонду доручати
третім особам, які приймають аміачну
селітру, здійснювати оплату з/д тарифу
за відвантаження товару.

На підставі акту приймання-передачі №
б/н від 10.04.2009 р. відповідач передав, а
позивач отримав на умовах EXW
(франко-склад ВАТ «Концерн Стирол») на
безкоштовне зберігання аміачну
селітру (ГОСТ 2-85) у кількості 20 000,00 тонн,
загальною вартістю 39 000 000,00 грн.

Відповідно до п. 7.2 договору даний
договір набуває чинності з моменту
його підписання його сторонами і діє до
30.08.2009 р.

Додатковою угодою від 01.01.2010 р.
сторонами внесено зміни до п. 7.2
договору та встановлено строк його дії
до 31.05.2010 р.

Встановлено, що Аграрним фондом, як
продавцем, з покупцями були укладені
наступні біржові контракти про продаж
аміачної селітри ГОСТ 2-85:

- № 1405 АС від 02.02.2010 р. з Приватним
сільськогосподарським підприємством
«Поділля-Агро»;

- № 1406 АС від 02.11.2010 р. з Фермерським
господарством «Україна»;

- № 1420 АС від 12.11.2010 р. з Фермерським
господарством «Пролісок Агро»;

- № 1421 від 12.11.2010 р. з
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Озадівське»;

- № 1430 від 17.11.2010 р. з
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Красне»;

- № 1437 АС від 18.11.2010 з
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Левківське».

Згідно з умовами зазначених контрактів
Аграрний фонд забезпечив наявність
товару на базисі поставки: EXW ВАТ
«Концерн Стірол», м. Горлівка.

Відповідачем були надані позивачу
наступні заявки № 27 з/д від 17.12.2010 р., № 60
з/д від 23.02.2011 р., № 29 з/д від 17.12.2010 р., № 32
з/д від 29.12.2010 р., № 53 з/д від 02.02.2011 р., № 56
з/д від 02.02.2011 р., № 55 з/д від 02.02.2011 р., в
яких Аграрний фонд просив відвантажити
аміачну селітру ГОСТ 2-85 зі зберігання
по залізниці для зазначених вище
покупців, зазначивши в цих заявках, що
платниками залізничного тарифу та
послуг є вказані підприємства
(власники вантажу).

Також позивачем у відповідності до
зазначених вище заявок були видані
дозволи на відвантаження аміачної
селітри (ГОСТ 2-85) цим підприємствам.

12.09.2008 р. між Державним підприємством
«Донецька залізниця» та позивачем
(вантажовласником) укладено договір
про організацію перевезень вантажів і
проведення розрахунків за перевезення
та надані залізницею послуги,
відповідно до якого залізниця надає
послуги, пов'язані з перевезенням
вантажів, а позивач проводить
розрахунки за ці послуги, в тому числі
сплачує тарифи на перевезення
вантажів.

Відвантаження аміачної селітри
підтверджується квитанціями про
приймання вантажу: № 50016682 від 20.03.2011 р.,
№ 50472059 від 05.04.2011 р., № 50296037 від 30.03.2011 р.,
№ 50311299 від 30.03.2011 р., № 50335504 від 31.03.2011 р.,
№ 50335066 від 31.03.2011 р., № 49929755 від 17.03.2011 р.,
№ 51027498 від 24.04.2011 р., № 50393784 від 02.04.2011 р.,
№ 50451061 від 04.04.2011 р., № 50499474 від 06.04.2011 р.,
№ 50562214 від 08.04.2011 р., № 50457613 від 05.04.2011 р.,
№ 49895469 від 16.03.2011 р., № 50169580 від 25.03.2011 р.,
№ 50194059 від 26.03.2011 р., № 49327414 від 23.02.2011 р.,
№ 49323439 від 23.02.2011 р., № 49368020 від 25.02.2011 р.,
№ 49204282 від 19.02.2011 р., № 49387087 від 25.02.2011 р.,
№ 48344460 від 17.01.2011 р., № 48375142 від 18.01.2011 р.,
№ 50216647 від 27.03.2011 р., № 50193937 від 26.03.2011 р.,
№ 50168376 від 25.03.2011 р., № 50168541 від 25.03.2011 р.,
№ 50168889 від 25.03.2011 р., № 50170919 від 25.03.2011 р.,
№ 49652324 від 07.03.2011 р., № 49636368 від 06.03.2011 р.,
№ 48778263 від 02.02.2011 р., № 48855912 від 05.02.2011 р.,
№ 48770764 від 02.02.2011 р., № 48617122 від 27.01.2011 р.,
№ 48597118 від 26.01.2011 р., № 48559481 від 25.01.2011 р.,
№ 48570081 від 26.01.2011 р., № 48638384 від 28.01.2011 р.,
№ 48637089 від 28.01.2011 р., № 48659679 від 29.01.2011 р.,
№ 48708377 від 31.01.2011 р., № 48708294 від 31.01.2011 р.,
№ 48723672 від 31.01.2011 р., № 48734918 від 31.01.2011 р.,
№ 48659744 від 29.01.2011 р.

Оплата з/д тарифу позивачем на загальну
суму 279 576,00 грн за вказаними операціями
підтверджується переліками ТЕХ ПД № 280
від 20.03.2011 р., № 469 від 05.04.2011 р., № 469 від
30.03.2011 р., № 494 від 31.03.2011 р., № 436 від 17.03.2011
р., № 279 від 24.04.2011 р., № 595 від 04.04.2011 р., №
459 від 06.04.2011 р., № 476 від 08.04.2011 р., № 469 від
05.04.2011 р., № 406 від 16.03.2011 р., № 458 від 25.03.2011
р., № 331 від 26.03.2011 р., № 387 від 23.02.2011 р., №
470 від 25.02.2011 р., № 314 від 19.02.2011 р., № 470 від
25.02.2011 р., № 387 від 18.01.2011 р., № 374 від 19.01.2011
р., № 311 від 27.03.2011 р., № 331 від 26.03.2011 р., №
458 від 25.03.2011 р., № 299 від 07.03.2011 р., № 657 від
01.02.2011 р., № 304 від 05.02.2011 р., № 657 від 01.02.2011
р., № 412 від 27.01.2011 р., № 391 від 25.01.2011 р., №
403 від 26.01.2011 р., № 406 від 28.01.2011 р., № 312
від 29.01.2011 р., № 446 від 31.01.2011 р., № 657 від
01.02.2011 р., № 312 від 29.01.2011 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що ним відповідно до заявок
відповідача було здійснено
відвантаження аміачної селітри
залізничним транспортом, у зв'язку з
чим понесені витрати по сплаті з/д
тарифу в розмірі 279 576,00 грн., який на
думку позивача повинен сплатити
відповідач.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України
до виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Як передбачено п. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Стаття 936 ЦК України передбачає, що за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Як передбачено п. 1 ст. 938 ЦК України,
зберігач зобов'язаний зберігати річ
протягом строку, встановленого у
договорі зберігання.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

З умов укладеного між позивачем та
відповідачем договору про надання
послуг зі зберігання аміачної селітри
(ГОСТ 2-85) не вбачається зобов'язань
Аграрного фонду відшкодовувати
витрати, понесені зберігачем при
наданні послуг зберігання, в тому числі
і тих, що пов'язані з доставкою вантажу.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як зазначалось вище, відповідач
прийняв на зберігання селітру аміачну
(ГОСТ 2-85) на умовах EXW (франко-склад ВАТ
«Концерн Стирол»).

Відповідно до правил «Інкотермс»
термін EXW «франко-завод» означає, що
продавець вважається таким, що виконав
свої зобов'язання щодо поставки, в
момент, коли він надав товар у
розпорядження покупця на площах свого
підприємства чи в іншому названому
місці (наприклад на заводі, фабриці,
складі і т. ін.), без здійснення митного
очищення товару для експорту та
завантаження його на будь-який
приймаючий транспортний засіб.

Таким чином, цей термін покладає
мінімальні обов'язки на продавця, а
покупець несе всі витрати і ризики у
зв'язку з перевезенням товару з площ
продавця до місця призначення.

Встановлено, що позивач вже звертався в
судовому порядку до підприємств, які
згідно біржових контрактів придбали
аміачну селітру (ГОСТ 2-85), що
знаходилась на зберіганні у позивача
згідно договору, про стягнення
сплаченого позивачем з/д тарифу за
відвантаження аміачної селітри (ГОСТ
2-85) і пред'явлені позивачем вимоги
судами задоволено.

Отже вказані витрати з оплати з/д
тарифу за відвантаження аміачної
селітри повинні нести покупці товару.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду про те, що позовні вимоги про
стягнення заборгованості у сумі 279 576,00
грн за договором про надання послуг зі
зберігання аміачної селітри від 10.04.2009
р., є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного
не спростовують та відхиляються
колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини,
ґрунтуючись на матеріалах справи,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що рішення Господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 р. прийнято з повним та
всебічним дослідженням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Концерн
Стирол» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Концерн
Стирол» залишити без задоволення,
рішення Господарського суду м. Києва
від 25.03.2014 р. у справі № 910/735/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/735/14 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран