ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Справа № 12/5009/1430/11

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),розглянувши касаційну
скаргу гр. ОСОБА_4,на ухвалуДонецького
апеляційного господарського суду від 21
березня 2014 року,у справі№ 12/5009/1430/11
Господарського суду Запорізької
області,за заявоюФізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 (м.
Запоріжжя),до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 (м.
Запоріжжя),про визнання банкрутом,
-представники учасників судового
провадження не з'явились; в с
т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 23.03.2011 року за
заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 (далі за текстом - ФОП ОСОБА_5)
порушено провадження у справі №
12/5009/1430/11 про банкрутство Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 (далі за
текстом - ФОП ОСОБА_6), в порядку ст. ст. 47,
48 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду
Запорізької області від 19.04.2011 року у
справі № 12/5009/1430/11 (суддя - Владимиренко
І.В.) ФОП ОСОБА_6 визнано банкрутом;
відкрито ліквідаційну процедуру та
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Кравченко Р.М.,
інше.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 21.03.2014 року у
справі № 12/5009/1430/11 (головуючий суддя -
Геза Т.Д., судді: Агапов О.Л., Мартюхіна
Н.О.) відмовлено у задоволенні
Клопотання гр. ОСОБА_4 про відновлення
пропущеного процесуального строку на
подання апеляційної скарги на
постанову Господарського суду
Запорізької області від 19.04.2011 року у
справі № 12/5009/1430/11; апеляційну
скаргу гр. ОСОБА_4 повернуто заявнику,
на підставі п. 4) ст. 97 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою
господарським судом апеляційної
інстанції ухвалою, гр. ОСОБА_4
звернулась з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати ухвалу Донецького
апеляційного господарського суду від
21.03.2014 року у справі № 12/5009/1430/11 та
направити справу на розгляд до
апеляційного господарського суду. При
цьому, скаржник посилається на
порушення господарським судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, зокрема, ст. 93 ГПК
України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 17.06.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу гр.
ОСОБА_4 прийнято до провадження та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні за участю уповноважених
представників учасників судового
провадження.

Учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судове
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників учасників касаційного
провадження.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Апеляційним господарським судом під
час перевірки матеріалів апеляційної
гр. ОСОБА_4 скарги встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 23.03.2011 року за
заявою ФОП ОСОБА_5 порушено провадження
у справі № 12/5009/1430/11 про банкрутство ФОП
ОСОБА_6, в порядку ст. ст. 47, 48 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду
Запорізької області від 19.04.2011 року у
справі № 12/5009/1430/11 ФОП ОСОБА_6 визнано
банкрутом; відкрито ліквідаційну
процедуру та ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Кравченко Р.М., інше.

05.03.2014 року (згідно з відтиском
календарного штемпелю на адресному
боці поштового конверта) гр. ОСОБА_4
звернулась з апеляційною скаргою на
постанову Господарського суду
Запорізької області від 19.04.2011 року у
справі № 12/5009/1430/11 та Клопотанням про
відновлення пропущеного
процесуального строку на подання
апеляційної скарги.

В обґрунтування заявленого Клопотання
про поновлення строку на подання
апеляційної скарги на постанову
Господарського суду Запорізької
області від 19.04.2011 року у справі №
12/5009/1430/11 гр. ОСОБА_4 посилається на те,
що про оскаржувану постанову їй стало
відомо лише 04.03.2014 року з Єдиного
державного реєстру судових рішень,
оскільки вона (гр. ОСОБА_4) не була
залучена до участі у цій справі.

Під час розгляду поданого гр. ОСОБА_4
Клопотання, апеляційним господарським
судом встановлено, що, після прийняття
постанови від 19.04.2011 року у справі №
12/5009/1430/11 про визнання банкрутом ФОП
ОСОБА_6 та відкриття ліквідаційної
процедури, ліквідатором були
розглянуті та включені до реєстру
вимог кредиторів вимоги кредиторів до
боржника, які надійшли на його адресу,
серед інших - вимоги гр. ОСОБА_4 у сумі 40
000 грн. 00 коп., що вбачається, зокрема, з
наявного у матеріалах справи Реєстру
вимог кредиторів, станом на 25.07.2011 року.

Крім того, апеляційним господарським
судом з матеріалів справи встановлено,
що процесуальні документи, прийняті
місцевим господарським судом у справі
№ 12/5009/1430/11 після надання ліквідатором
до господарського суду Реєстру вимог
кредиторів, які звернулися до нього в
ліквідаційній процедурі, направлялися,
в тому числі, і гр. ОСОБА_4 (за наданою
нею у матеріали справи адресою), про що
зазначено у відповідних ухвалах та
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштових відправлень (які свідчать, що
процесуальні документи господарського
суду були отримані саме гр. ОСОБА_4).

Встановивши наведені вище обставини,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що, звертаючись 05.03.2014 року з
апеляційною скаргою на постанову
Господарського суду Запорізької
області від 19.04.2011 року у справі №
12/5009/1430/11, гр. ОСОБА_4 не навела поважних
причин пропуску процесуального строку
на оскарження цієї постанови, у
розумінні ст. 53 ГПК України, а відтак,
правові підстави для задоволення
заявленого гр. ОСОБА_4 клопотання про
відновлення строків на апеляційне
оскарження цієї постанови відсутні.

Не погоджуючись з такими висновками
апеляційного господарського суду, гр.
ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення апеляційним господарським
судом ст. 93 ГПК України, просить
скасувати ухвалу Донецького
апеляційного господарського суду від
21.03.2014 року у справі № 12/5009/1430/11, а справу
направити на розгляд до апеляційного
господарського суду.

Відмовляючи у задоволенні поданої гр.
ОСОБА_4 касаційної скарги, колегія
суддів касаційної інстанції виходить з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 91 ГПК України, сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

У відповідності зі ст. 93 ГПК України,
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до ст. 84 цього
Кодексу. Апеляційна скарга, яка подана
після закінчення строків, установлених
цією статтею, залишається без розгляду,
якщо апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для відновлення строку, про що
постановляється ухвала. Розгляд заяви
особи про поновлення строку на подання
апеляційної скарги здійснюється одним
із суддів колегії суддів апеляційного
господарського суду, склад якої
визначений при реєстрації справи
відповідно до положень ч. 4 ст. 91 цього
Кодексу.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
ХІІ Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 17.05.2011 року, з
метою забезпечення однакового і
правильного застосування
законодавства про перегляд судових
рішень в апеляційному порядку
роз'яснено наступне.

Статтею 93 ГПК України встановлено, що
апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, повертається, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.
Відповідну заяву (клопотання) може бути
викладено в апеляційній скарзі чи в
окремому документі, і в останньому
випадку її має бути подано одночасно з
апеляційною скаргою. Заява
розглядається, якщо вона надійшла до
винесення ухвали про повернення
апеляційної скарги. Заява про
поновлення строку розглядається
одноособово одним із суддів колегії
суддів апеляційного господарського
суду, склад якої визначений у
встановленому законом порядку.
Наявність або відсутність підстав для
задоволення заяви про відновлення
пропущеного строку подання
апеляційної скарги визначається за
правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України. Про
поновлення або про відмову у
поновленні пропущеного строку може
зазначатися в ухвалі як окремому
документі (за підписом судді, який
розглядав відповідне питання у порядку
ч. 2 ст. 93 ГПК України) або в ухвалах (за
підписами суддів) про повернення
апеляційної скарги (ч. 2 ст. 93, п. 4 ч. 1 ст.
97 ГПК України) чи про прийняття її до
провадження (ст. 98 ГПК України). Ухвалу
про відмову у відновленні пропущеного
строку подання апеляційної скарги та
про повернення останньої може бути
оскаржено в касаційному порядку на
підставі ч. 3 ст. 53 ГПК України. Питання
про прийняття або повернення
апеляційної скарги, відмову в її
прийнятті тощо вирішується колегією
суддів без виклику осіб, які беруть
участь у справі. За результатами
вирішення відповідного питання
виноситься ухвала.

В силу положень ч. 1 ст. 53 ГПК України, за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк. При цьому, ГПК України не
пов'язує право суду відновити
пропущений строк з певним колом
обставин, що спричинили пропуск строку.
Таким чином, у кожному випадку, суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
висновок щодо поважності чи не
поважності причин пропуску строку.
Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинна містити
роз'яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. В клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості. Відповідно з цим, виходячи
зі змісту ст. ст. 33, 53 ГПК України,
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій
та підтверджені належними доказами.

Враховуючи встановлені у справі
обставини та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанції вважає
правомірним висновок апеляційного
господарського суду про відмову у
задоволенні Клопотання гр. ОСОБА_4 про
відновлення процесуального строку на
подання апеляційної скарги на
постанову місцевого господарського
суду від 19.04.2011 року, оскільки гр. ОСОБА_4
не навела обставин, які були пов'язані з
істотними перешкодами чи труднощами,
що спричинили такий тривалий пропуск
процесуального строку звернення з
апеляційною скаргою.

Поряд з цим, зважаючи на доводи
касаційної скарги щодо неотримання
копії постанови Господарського суду
Запорізької області від 19.04.2011 року,
колегія суддів касаційної інстанції
вважає за необхідне відзначити, що,
оскільки станом на 19.04.2011 року, гр.
ОСОБА_4 не набула статусу сторони або
учасника провадження у цій справі,
місцевий господарський суд не мав
безумовного обов'язку направляти на
адресу скаржника копію оскаржуваної
постанови (при цьому, як встановлено
апеляційним господарським судом (про
що вказано вище), всі процесуальні
документи, прийняті місцевим
господарським судом після надання
ліквідатором Реєстру вимог кредиторів,
які звернулися до нього в
ліквідаційній процедурі, направлялися,
в тому числі, і гр. ОСОБА_4).

Водночас, колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає,
що відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку, які,
в цьому випадку, не вбачаються за
відсутності обставин, що об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання апеляційної
скарги.

За таких обставин та враховуючи, що
скаржником не наведено поважних причин
пропуску встановленого строку подання
апеляційної скарги, у розумінні ст. 53
ГПК України, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає
правомірним висновок апеляційного
господарського суду про відмову гр.
ОСОБА_4 у задоволенні заявленого
Клопотання про відновлення строку на
апеляційне оскарження постанови
місцевого господарського суду від
19.04.2011 року, відповідно відсутні
підстави для скасування ухвали
Донецького апеляційного
господарського суду від 21.03.2014 року у
цій справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу гр. ОСОБА_4
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Донецького апеляційного
господарського суду від 21 березня 2014
року у справі № 12/5009/1430/11
Господарського суду Запорізької
області залишити без змін.

Головуючий суддяО.С. Удовиченко
судді:П.К. Міщенко В.Ю. Поліщук