ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.06.14р. Справа № 904/1892/14

За позовом Прокурора Жовтневого району
м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі
Дніпропетровської міської ради, (м.
Дніпропетровськ)

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерсервісбуд", (м.
Дніпропетровськ)

2) Товариство з обмеженою
відповідальністю "Солярис.", (смт.
Ювілейне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Комунальне підприємство
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця", (м. Дніпропетровськ)

про визнання права власності та
витребування майна з чужого володіння

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Прокурор: Масенко А.О.

від позивача: Легенченко М.О. -
юрисконсульт (дов. № 4-10/6 від 09.01.14р.)

від відповідача-1: Пасько А.О. -
представник (дов. № б/н від 01.11.13р.)

від відповідача-2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Прокурор Жовтневого району м.
Дніпропетровська звернувся до
господарського суду в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради (далі - позивач) із позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерсервісбуд"
(далі - відповідач-1) та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Солярис."
(далі - відповідач-2) за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Комунальне підприємство
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця" та просить (з урахуванням
зменшення розміру позовних вимог):

- Визнати право комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради на
нерухоме майно - в житловому будинку
літ. А-2 на нежитлове приміщення № 7, яке
складається з: 1,8,11,13 - коридор,
2,3,4,5,6,9,10,12,14,15,16,17,19,20 - приміщення, 7,18,23 -
підсобне приміщення, 21 - вбиральня, 22 -
умивальник, 1 - балкон. Загальна площа
282,3 кв. м., що розташоване за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Коцюбинського,
буд. 2/4.

Крім того, Прокурор Жовтневого району
м. Дніпропетровська для забезпечення
позову просив суд накласти арешт на
нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.03.2014
року вжиті заходи щодо забезпечення
позову по справі № 904/1892/14 та накладено
арешт в житловому будинку літ. А-2 на
нежитлове приміщення № 7, яке
складається з: 1,8,11,13 - коридор,
2,3,4,5,6,9,10,12,14,15,16,17,19,20 - приміщення, 7,18,23 -
підсобне приміщення, 21 - вбиральня, 22 -
умивальник, І - балкон. Загальна площа
282,3 кв.м., що розташоване за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Коцюбинського, 2/4.

19.06.2014 року до господарського суду від
Дніпропетровської міської ради
(позивач по справі) надійшло клопотання
про скасування заходів по забезпеченню
позову вжиті ухвалою господарського
суду від 26.03.2014 року, обґрунтовано тим
що, наявність арешту на нерухоме майно
перешкоджає проведенню державної
реєстрації права власності на користь
заявника.

Господарський суд Дніпропетровської
області ухвалою від 23.06.14р. скасував
заходи до забезпечення позову вжиті
ухвалою суду від 26.03.2014 року по справі №
904/1892/14.

Позовні вимоги обґрунтовані тими
обставинами, що спірне майно вибуло з
комунальної власності територіальної
громади міста м. Дніпропетровська поза
волею власника з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2013
року у справі № 38/5005/11447/2012 затверджено
мирову угоду від 18.07.2013 року між
Комунальним підприємством
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця" Дніпропетровської міської
ради, ПП "Інфоспектр" та ТОВ "Солярис." у
справі про банкрутство Комунального
підприємства "Спеціалізована
ремонтно-будівельна дільниця"
Дніпропетровської міської ради. Вимоги
кредитора - ТОВ "Солярис." задоволені
шляхом передачі спірного майна у
власність ТОВ "Солярис.".

31.07.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Солярис." та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерсервісбуд" був
укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна, за яким спірне майно
було передане у власність ТОВ
"Інтерсервісбуд". Вартість спірного
майна становить 226 600,00 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Солярис." 17.09.2013 року
звернулось до господарського суду із
заявою, якою, з урахуванням уточнень
від 18.09.2013 року, просить визнати
недійсною мирову угоду та поновити
провадження у справі № 38/5005/11447/2012.
Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року мирову угоду визнано недійсною та
поновлено провадження у справі.
Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.10.2013 року провадження у справі
№ 38/5005/11447/2012 про
банкрутство Комунального підприємства
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця" Дніпропетровської міської
ради - припинено.

Враховуючи те, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.09.2013 року визнано
недійсною мирову угоду, укладену 18.07.2013
року між боржником та кредиторами та
затверджену ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від
24.07.2013 року по справі № 38/5005/11447/2012,
згідно з якою передавалися об'єкти
нерухомого майна комунальної
власності територіальної громади м.
Дніпропетровська, 29.01.2014 року
Дніпропетровською міською радою
прийнято рішення № 15/47 "Про об'єкти
права комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська", яким зобов'язано
комунальне підприємство
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця" Дніпропетровської міської
ради вчинити дії щодо повернення, у
тому числі і спірних, об'єктів
нерухомості.

Прокурор зазначає, що ТОВ
"Інтерсервісбуд" набуло право
власності на спірне майно від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Солярис.", яким
набуто право власності на спірне майно
на підставі мирової угоди, яка визнана
недійсною, тобто спірне нерухоме майно
вибуло з комунальної власності
територіальної громади м.
Дніпропетровська поза волею власника,
що і є причиною виникнення спору.

Ухвалою суду від 16.04.14р. залучено у
справу в якості відповідача-2 -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Солярис" (52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Теплична, 21, ).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерсервісбуд"
подало до суду заяву від 15.04.14 року, в
якій зазначає, що позовні вимоги визнає
в повному обсязі.

Представник позивача 26.06.14р. надав
Витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав та їх обтяжень від 24.06.2014 року,
відповідно до якого 16.04.2014 року
зареєстроване право власності на
спірне майно за територіальною
громадою міста Дніпропетровська в
особі Дніпропетровської міської ради.

Представники відповідача-2 та третьої
особи у судове засідання не з'явились,
причини неявки суду не повідомили,
витребувані судом документи не надали.

Комунальне підприємство
"Спеціалізована ремонтно-будівельна
дільниця" у повному обсязі підтримує
позицію позивача у судовому процесі,
про що зазначає клопотанні № 61 від
16.04.2014 року та просить здійснити
розгляд справи за відсутності
представника третьої особи.

Дніпропетровська міська рада 16.04.14р.
надало до суду письмові пояснення та
документи для приєднання до матеріалів
справи, з яких вбачається, що
провадження у справі необхідно
припинити внаслідок передачі спірного
майна його законному власнику.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно Акту приймання-передачі від
19.02.2014 року, відповідно до п. 1 якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерсервісбуд"
(діючи на виконання рішення сесії
Дніпропетровської міської ради № 15/47
від 29.01.2014 року "Про об'єкти права
комунальної власності територіальної
громади міста Дніпропетровська")
передало у комунальну власність
територіальної громади міста
Дніпропетровська, а Комунальне
підприємство "Спеціалізована
ремонтно-будівельна дільниця" прийняло
та облікувало на балансі наступне
нерухоме майно:

"в житловому будинку літ. А-2 на
нежитлове приміщення № 7, яке
складається з: 1,8,11,13 - коридор,
2,3,4,5,6,9,10,12,14,15,16,17,19,20 - приміщення, 7,18,23 -
підсобне приміщення, 21 - вбиральня, 22 -
умивальник, І - балкон. Загальна площа
282,3 кв.м., що розташоване за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Коцюбинського,
2/4".

Згідно рішення Дніпропетровської
міської ради № 15/47 від 29.01.2014 року "Про
об'єкти права комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська" (додатком якого є
Перелік об'єктів нерухомого майна
комунальної власності територіальної
громади міста, серед якого міститься
спірне майно), згідно з яким на
загальних зборах товариства було
прийняте рішення про передачу спірного
майна у комунальну власність
територіальної громади міста
Дніпропетровська.

У судовому засіданні 26.06.2014 року
прокурор та представник позивача не
заперечують проти припинення
провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
представника позивача та відповідача-1,
господарський суд дійшов до висновку
про припинення провадження у справі з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерсервісбуд"
передало спірне майно у комунальну
власність територіальної громади
міста Дніпропетровська та надало всі
необхідні документи (протокол
загальних зборів тощо), необхідні для
здійснення державної реєстрації права
власності.

Оскільки спірне майно передане його
законному власнику після подання
позову до суду та порушення
провадження у справі, провадження у
справі підлягає припиненню на підставі
пункту 1-1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

При вирішенні питання про судові
витрати, господарський суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 2.2.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" господарським судам слід
враховувати, що судовий збір з позовної
заяви про визнання права власності на
майно, витребування або повернення
майна (в тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до п. 4.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Стосовно розподілу судового збору
господарський суд вважає неможливим
застосування загальних положень
Господарського процесуального кодексу
України та вважає необхідним
застосування правил ч. 2 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України з наступних підстав.

Спірне майно було придбане Товариство
з обмеженою відповідальністю "Солярис."
на підставі мирової угоди від 18.07.2013
року, затвердженої ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.07.2013 року, потім продане
останнім відповідачу-1 на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 29.07.2013 року. Однак після
відчуження майна Товариство з
обмеженою відповідальністю "Солярис."
звернулося до господарського суду із
заявою про визнання вказаної мирової
угоди недійсною. Але, після задоволення
клопотання та визнання мирової угоди
недійсною, та враховуючи положення ст.
216 ЦК України (у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала від цього правочину),
відповідачем-3 не було здійснено жодних
дій щодо повернення спірного майна у
комунальну власність територіальної
громади міста Дніпропетровська. Як
підтверджується матеріалами справи,
повернення майна відбулося
безпосередньо відповідачем-1, без
участі відповідача-3, хоча відповідач-3
мав достатньо часу для цього з моменту
визнання мирової угоди недійсною і до
звернення прокурора з позовом до суду.

Таким чином, спір виник внаслідок
неправильних дій саме відповідача-2 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Солярис.".

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, судовий збір у
розмірі 4 532,00 грн. (226 600,00 грн. х 2%)
підлягає стягненню з відповідача-2 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Солярис." на користь
державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/1892/13
припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Солярис." (52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Теплична, буд. 21, ідентифікаційний
код 36606935) в доход Державного бюджету
України в особі Управління Державної
Казначейської Служби України у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області (49027, м. Дніпропетровськ, пл.
Шевченка, 7; , рахунок
3005 в Відділенні банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
бюджетної класифікації 22030001) судовий
збір у розмірі 4 532 (чотири тисячі
п'ятсот тридцять дві) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Суддя І.Ю. Дубінін