КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р. Справа№ 5028/2/58/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Тищенко А.І.

при секретарі

судового засідання: Сауляку
О.О.

за участі представників

сторін

від позивача Кореньков
А.А. - дов. від 13.02.2014 р. № 9/390;

відповідача ОСОБА_4 -
дов. від 17.06.2014 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Фізичної
особи-підприємця

ОСОБА_6

на рішення
Господарського суду Чернігівської
області

від 27.09.2012 р.

у справі № 5028/2/58/2012
(суддя: Михайлик С.І.)

за позовом
Чернігівського юридичного коледжу
державної

пенітенціарної служби України

до відповідача Фізичної
особи-підприємця

ОСОБА_6

про стягнення
пені та штрафних санкцій за Договором

від 05.04.2011 р.
№ 35 на суму 226 695,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Чернігівський юридичний коледж
державної пенітенціарної служби
України (надалі - Позивач) звернувся до
Господарського суду Чернігівської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 (надалі -
Відповідач) стягнення пені та штрафних
санкцій за Договором від 05.04.2011 р. № 35 на
суму 226 695,77 грн.

Свої позовні вимоги Позивач
обґрунтовав невиконанням відповідачем
зобов'язань за Договором про закупівлю
товарів за державні кошти від 05.04.2011 р.
№ 35 щодо поставки товару.

27.09.2012 р. до суду першої інстанції від
позивача надійшла Заява про зменшення
розміру позовних вимог від 27.09.2012 р. №
5/1861, якою позивач просив стягнути з
відповідача 2 440,67 грн. пені та 43 469 грн.
штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 27.09.2012 р.
№ 5028/2/58/2012 позов задоволено
ЧАСТКОВО, стягнуто відповідача ФОП
ОСОБА_6 на користь позивача
Чернігівського юридичного коледжу
державної пенітенціарної служби
України 42 834,42 грн. пені, в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням
Господарського суду Чернігівської
області від 27.09.2012 р. у даній справі,
відповідач ФОП ОСОБА_6 звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду зі скаргою, за якою
просив скасувати оскаржене рішення та
прийняти нове судове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні його
позовних вимог повністю.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.05.2014 №
5028/2/58/2012 поновлено строк на подання
апеляційної скарги відповідача на
оскаржуване рішення, порушено
апеляційне провадження за скаргою
відповідача та призначено справу до
розгляду.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшла висновку
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_6 залишити
без задоволення, Рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 27.09.2011 р. № 5028/2/58/2012 залишити
без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи
05.04.2011р. між позивачем та відповідачем
був укладений Договір про закупівлю
товарів за державні кошти № 35,
відповідно до умов якого учасник
(відповідач) зобов'язався у 2011 році
поставити замовникові (позивач)
продукти харчування, код класифікатора
15.11.1 м'ясо свіже та заморожене
(яловичина на кістках 1 категорії) в
кількості 7100 кг по ціні 27,4т грн. за
кілограм, а замовник прийняти і
оплатити товар (розділ І договору).
Пунктом 3.1. Договору ціна договору
визначена в розмірі 194 540 грн.. Згідно з
п. 10.1. Договору даний Договір набирає
чинності з 05.04.2011 року і діє до 31.12.2011
року.

Відповідно до ч. 6 ст. 40 ЗУ «Про
здійснення державних закупівель» в
редакції ЗУ від 08.07.2011 p. № v1230483-11 «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань державних
закупівель» дія договору про закупівлю
може продовжуватися на строк,
достатній для проведення процедури
закупівлі на початку наступного року, в
обсязі, що не перевищує 20 відсотків
суми, визначеної у договорі, укладеному
в попередньому році, якщо видатки на цю
мету затверджено в установленому
порядку.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2011 р.
сторони дійшли згоди продовжити дію
договору на 2012 рік.

За Додатковою угодою № 2 від 18.01.2012 р.
сторони дійшли згоди збільшити обсяги
закупівлі м'яса свіжого та
замороженого на суму 38 908 грн. в
кількості 1420 кг по ціні 27,4 грн. за
кілограм на строк, достатній для
проведення процедури закупівлі. а саме
до 31.03.2012 р. Ця угода набирає чинності з
моменту підписання сторонами (п.2). З
огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
строк дії Договору (за ч. 1 ст. 631
ЦК України) це час протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
Договору № 35 віл 05.04.2011 р. продовжений
до 31.03.2012 р.

Відповідно до п. 5.1. Договору замовник
завчасно погоджує з учасником об'єми і
терміни поставки конкретної партії
товару; після вказаного узгодження
замовник виробляє замовлення (заявку)
учаснику на необхідну кількість
товару. а учасник після отримання
заявки від замовника здійснює заходи
щодо підготовки товару до
відвантаження та своєчасної поставки
замовнику.

Згідно з частинами 1,6 ст. 265 ГК України
за договором поставки одна сторона
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму;
до відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення ЦК України про
договір купівлі-продажу. Суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до вимог
закону, інших правових актів, договору,
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, за
винятком випадків, передбачених
законом (ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України).

Таким чином, виходячи з норм чинного
законодавства, Договору, 1420 кг м'яса
відповідач мав поставити позивачеві за
спільною домовленістю як одноразово,
так і партіями у додатково погоджений
сторонами термін (у період з
18.01.2012 р. до 31.03.2012 р.) на підставі
письмового замовлення.

Договором не передбачене письмове
узгодження термінів і обсягів поставки
конкретної партії товару, форма, зміст
заявки не визначені. Зі змісту п. 5.1.
Договору випливає, що замовлення
повинно містити кількість товару. що
мав поставлятися. З листів від 24.02.2012 р.
№ 3/425, 16.03.2012 р. № 3/603
вбачається, що позивач звергався до
відповідача з питань постачання
товару. Після звернення від 24.02.2012 р.
відповідачем поставлено 262 кілограми
м'яса на суму 7 178,8грн. (накладні № 44 від
02.03.2ОІ2 р., № 45 від 05.03.2012 р.). Листом від
16.03.2012 р. № 3/603 позивач вимагав повного
виконання договірних зобов'язань.
Зазначений лист суд першої інстанції
розцінив як замовлення позивача. Тобто,
відповідач мав поставити решту 1 158 кг
м'яса на суму 31 729,2 грн. Оскільки з цього
листа не вбачається домовленостей про
строки поставки в межах строку дії
Договору, суд дійшов вірного висновку,
що такий строк співпадає зі строком
закінчення Договору. Враховуючи, що
31.03.2012 р. припало на неробочий день,
останнім днем строку виконання
обов'язку є 02.04.2012 р. Доказів про
виконання в повному обсязі обов'язку з
поставки відповідачем позивачу м'яса
ані суду першої, ані апеляційної
інстанцій відповідач не надав.

За порушення обов'язку з поставки
товару позивачем нараховані
2 440.67 грн. пені з 02.04.2012 р. по 15.09.2012 р. та 43
469 грн. штрафних санкцій. Зазначений
розрахунок здійснений на підставі
розділу 7 Договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі
невиконання або несвоєчасного
виконання зобов'язань при закупівлі
товарів за бюджетні кошти учасник
сплачує замовнику штрафні санкції у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день, що діє у період, за який
сплачується пеня. Приймаючи до уваги
таку редакцію, статтю 230 ГК України, яка
визначає, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
пунктом 7.2. Договору передбачається
сплата пені.

Згідно з п. 7.3. Договору у випадку
порушення учасником строків виконання
зобов'язань щодо поставки товару, у
разі продажу товару, якість якого не
відповідає вимогам цього договору (в
тому числі вимогам щодо пакування та
маркування), учасник зобов'язаний
замінити неякісний товар в узгоджені
сторонами строки своїми силами та за
власний рахунок та сплачує замовнику
пеню в розмірі 1% від суми невиконаних
зобов'язань за кожний день
прострочення.

Позивачем нарахована пеня за двома
пунктами Договору за одне і те ж
правопорушення - не поставку товару.
Зважаючи на те. що особа не може бути
двічі притягнута до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення (стаття 61
Конституції України), суд дійшов
висновку, що пеня в даному випадку може
бути нарахована згідно з п. 7.3. Договору,
яким визначена відповідальність, у т.ч.
саме за порушення відповідачем строків
виконання зобов'язань щодо поставки
товару.

Отже розмір штрафної санкцій, а саме
пені, згідно з п. 7.3. Договору,
становить 42 834,42 грн. При цьому, початком
нарахування пені має бути 03.04.2012 р., тому
як останнім днем строку виконання
зобов'язання було 02.04.2012 р.

Стосовно ж твердження відповідача, що
суд першої інстанції не застосував під
час ухвалення оскаржуваного рішення
положення ст. 233 ГК України, чим не
врахував майнових інтересів
останнього, колегія суддів зазначає, що
жодних клопотань з боку відповідача
щодо зменшення розміру штрафних
санкцій до суду першої інстанції не
надходило, жодних обґрунтувань
неможливості подання суду першої
інстанції такого клопотання
відповідач суду апеляційної інстанції
не надав, а тому, керуючись положеннями
ст. 101 ГПК України, колегія суддів не
вбачає підстав для зменшення розміру
пред'явлених штрафних санкцій.

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів, перевіривши обґрунтованість
доводів апеляційного оскарження за
наявними матеріалами справи, дійшла
висновку, що Господарським судом
Чернігівської області у повному обсязі
досліджено фактичні обставини справи,
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні відносини, і тому
підстав для зміни чи скасування
оскарженого судового Рішення не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від
27.09.2012 р. № 5028/2/58/2012 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 р.
№ 5028/2/58/2012 набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2014 р. №
5028/2/58/2012 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
термін.

Матеріали справи № 5028/2/58/2012 повернути
до Господарського суду Чернігівської
області.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

А.І. Тищенко