ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
У Х В А Л А

25.06.2014 р. справа № 913/722/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів Богатиря К.В.
Дучал Н.М., Ушенко Л.В.

При секретарі: Склярук С.І.за участю
представників сторін:
від боржника:не
з'явивсявід скаржника:Виштикалюк В.В. -
довір. № 13-11-3198 від 05.03.2014р. розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» м. Київна ухвалу
господарського суду Луганської
області від12.05.2014р.у справі№ 913/722/14
/суддя Ковалінас М.Ю./за заявою
боржникатовариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор-2" м. Луганськпробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Комерційний банк «Надра» м. Київ
звернулось до апеляційного суду з
апеляційною скаргою на ухвалу
господарського суду Луганської
області від 12.05.2014р. про порушення
провадження у справі № 913/722/14.

В апеляційній скарзі заявник просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
винести нову ухвалу про відмову в
порушенні провадження у справі № 913/722/14
про банкрутство ТОВ «Луганський
акумулятор-2».

Доводи банка обґрунтовані тим, що
господарським судом не досліджено
безспірність вимог у відповідності до
ч. 3 ст. 10 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі-Закон), оскільки судом вказані
судові рішення про стягнення з
боржника на користь Ленінської МДПІ в
м. Луганську заборгованості, проте, не
вказано жодної постанови про відкриття
виконавчого провадження за цими
рішеннями. На думку апелянта, цей факт є
підставою для відмови в порушенні
справи про банкрутство. Також банк
вказує про невідповідність реквізитів
оскаржуваної ухвали вимогам ч. 9 ст. 16
Закону та господарським судом не
направлено ухвалу про прийняття заяви
про порушення справи органу державної
виконавчої служби, що є порушенням ч.3
ст. 12 Закону.

Апеляційна скарга ухвалою від 13.06.2014р.
була прийнята Донецьким апеляційним
господарським судом до провадження.
Також цією ухвалою апеляційний суд
витребував у банка належні докази щодо
наявності статусу кредитора
(забезпеченого кредитора) у даній
справі про банкрутство з додатком
рішення суду та постанови про
відкриття виконавчого провадження: або
докази наявності обставин того, що
ухвалою господарського суду
Луганської області від 12.05.2014р. було
вирішено питання про права та обов'язки
апелянта.

Від ТОВ «Луганський акумулятор-2» до
Донецького апеляційного
господарського суду 25.06.2014р. надійшла
телеграма про відкладення розгляду
справи, оскільки керуючий санацією
вибув до Вищого господарського суду
України.

Розглянувши вказане клопотання,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для його
задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України
апеляційний суд обмежений 15-денним
строком розгляду апеляційної скарги на
ухвалу місцевого господарського суду.
За приписами ч. 3 ст. 69 ГПК України строк
розгляду можливо продовжити лише за
клопотанням сторони, але такого
клопотання від учасників справи про
банкрутство ТОВ «Луганський
акумулятор-2» не надходило.

Крім того, додаткових доказів від
боржника апеляційний суд не
витребував, явку представників сторін
та учасників провадження у цій справі
обов'язковою не визнавав.

Згідно ст. 99 ГПК України в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали оскарження,
колегія суддів встановила:

Ухвалою від 24.03.2014р. господарський суд
Луганської області прийняв заяву ТОВ
«Луганський акумулятор-2» про
порушення справи про банкрутство,
призначив підготовче засідання на
24.04.2014р. Автоматизованою системою з
відбору кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство з числа осіб, внесених до
Єдиного реєстру арбітражних керуючих
України визначено Кізленка В.А. та
вищевказаною ухвалою господарський
суд Донецької області зобов'язав
останнього надати заяву про згоду на
участь у цій справі строком до 22.04.2014р.

Ухвалою від 22.04.2014р. суд першої
інстанції продовжив строк проведення
підготовчого засідання та призначив
розгляд справи на 12.05.2014р. та зобов'язав
боржника надати певні докази, в тому
числі докази письмової згоди всіх
забезпечених кредиторів, а також
кредиторів, загальна сума вимог яких
перевищує 50 відсотків кредиторської
заборгованості боржника згідно з
даними його бухгалтерського обліку, на
впровадження плану санації та на
призначення керуючим санацією
керівника боржника тощо.

Ухвалою від 12.05.2014р. господарський суд
порушив провадження у справі №913/722/14
про банкрутство боржника - ТОВ
"Луганський аккумулятор-2"; ввів
мораторій на задоволення вимог
кредиторів; відкрив процедуру санації
боржника строком на 6 місяців;
призначив керуючим санацією боржника -
директора ОСОБА_6; призначив
розпорядником майна в процедурі
санації боржника арбітражного
керуючого - Шалашного Л.О.; здійснив на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України в мережі
Інтернет оприлюднення оголошення про
порушення справи №913/722/14 про
банкрутство ТОВ "Луганський
акумулятор-2".

Ухвала суду мотивована тим, що
загальними зборами учасників боржника
(протокол від 02.12.2013р.) прийнято рішення
про звернення боржника до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство ТОВ
"Луганський акумулятор-2", з метою
проведення процедури санації боржника
його керівником згідно ст. 94 Закону.
Станом на грудень 2013р. щодо ТОВ
"Луганський акумулятор-2" винесено ряд
судових рішень, що набрали законної
сили, про задоволення вимог кредиторів
на загальну суму сукупно більше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати. Отже, задоволення
зазначених вимог кредиторів приведе до
неможливості виконання грошових
зобов'язань ТОВ "Луганський
акумулятор-2" в повному обсязі перед
працівниками по заробітній платі,
іншими кредиторами, як контрагентами
за господарськими договорами та
органами Пенсійного фонду України,
вимоги якого про сплату боргу
знаходяться на виконанні в Ленінському
відділі державної виконавчої служби
Луганського МУЮ.

Судом встановлено, що розмір
заборгованості перед бюджетом по
податках і зборах ТОВ "Луганський
акумулятор-2" згідно з даними балансу
складав 1 238 000грн., з єдиного
соціального внеску та інших видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування складає - 46
000грн. Заборгованість по виплаті
заробітної плати та вихідної допомоги
працівникам боржника - 28 034грн. Загальна
сума вимог кредиторів за грошовими
зобов'язаннями ТОВ "Луганський
акумулятор-2", що не оспорюється
боржником та підтверджується даними
бухгалтерського обліку боржника
станом на 01.12.2013р. склала 5 225 545,40грн.

Згідно з відомостями бухгалтерського
обліку та фінансової звітності на
балансі ТОВ "Луганський акумулятор-2"
наявне майно: основні засоби, фінансові
інвестиції, запаси - на суму 4 380 700грн.;
дебіторська заборгованість в сумі 3 293
200грн., інша поточна дебіторська
заборгованість в сумі 1 122 700грн.; інші
оборотні активи 256 000грн., всього на
балансі ТОВ "Луганський акумулятор-2"
станом на 30.09.2013р. обліковується
активів на суму балансової вартості 9 053
400грн.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що
план санації та призначення керуючим
санації керівника боржника погоджено з
кредиторами, що мають більше 50 % вимог
до боржника та запропоновано
призначити керуючим санацією
керівника боржника - директора ОСОБА_6
та розпорядником майна - арбітражного
керуючого - Шалашного Л.О.

На виконання приписів ч. 1 ст. 94 Закону
боржником надано докази письмової
згоди всіх забезпечених кредиторів, а
також кредиторів, загальна сума вимог
яких перевищує 50 відсотків від всієї
кредиторської заборгованості боржника
згідно з даними його бухгалтерського
обліку, на впровадження процедури
санації, схвалення плану санації та на
призначення керуючим санацією
керівника боржника директора ОСОБА_6 та
призначення розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Шалашного Л.О.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про можливість призначення
розпорядником майна запропоновану
боржником кандидатуру арбітражного
керуючого Шалашного Л.О., мотивуючи це
тим, що ст. 114 Закону передбачений
загальний порядок призначення
розпорядника майна, а у ст. 94 Закону, за
якою подано до суду заяву боржника про
порушення справи про його банкрутство,
визначено особливості проведення
процедури санації боржника його
керівником, тому суд дійшов висновку
застосувати саме приписи спеціальної
норми Закону при призначенні
розпорядника майна.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 94 Закону
передбачено надання письмової згоди
кредиторів на призначення керуючим
санацією керівника боржника та надання
пропозиції щодо кандидатури
розпорядника майна, які є у матеріалах
справи, суд на підставі цієї норми
призначає розпорядником майна в
процедурі санації боржника
арбітражного керуючого Шалашного Л.О.,
який надав свою згоду на участь у
справі (заява від 25.12.2013р. № 25-12, від
08.05.2014р. № 7, копію свідоцтва на право
здійснення діяльності арбітражного
керуючого НОМЕР_1 від 12.07.2013р. та
договору добровільного страхування
відповідальності арбітражного
керуючого від 22.07.2013р. № АК5505/13).

За результатами розгляду апеляційної
скарги арбітражного керуючого
Кізленко В.А. Донецький апеляційний
господарський суд постановою від
18.06.2014р. скасував ухвалу господарського
суду Луганської області від 12.05.2014р. в
частині призначення розпорядником
майна арбітражного керуючого
Шалашного Л.О. та прийняв інше рішення
про призначити розпорядником майна в
процедурі санації боржника
арбітражного керуючого Кізленка В.А.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що провадження за
цією апеляційною скаргою ПАТ «КБ
«Надра» підлягає припиненню з
врахуванням наступного.

Згідно ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" .

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 9 Закону справи про
банкрутство юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців розглядаються
господарським судом за правилами,
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції
України визначає серед основних засад
судочинства, зокрема, забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення. Отже, реалізація
конституційного права на апеляційне та
касаційне оскарження судового рішення
названим Законом ставиться в
залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, випадки, в яких особа має
право оскаржити рішення суду в
апеляційному чи касаційному порядку
мають бути встановлені Господарським
процесуальним кодексом України.

Згідно ст. 91 ГПК України сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участі у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

У відповідності до ст. 1 Закону
учасниками у справі про банкрутство є
сторони, забезпечені кредитори,
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
власник майна (орган, уповноважений
управляти майном) боржника, державний
орган з питань банкрутства, Фонд
державного майна України, представник
органу місцевого самоврядування,
представник працівників боржника,
уповноважена особа засновників
(учасників, акціонерів) суб'єкта
підприємницької діяльності - боржника,
а також у випадках, передбачених цим
Законом, інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство

Як встановлено статтею 1 Закону,
сторонами у справі про банкрутство є
конкурсні кредитори (представник
комітету кредиторів) та боржник
(банкрут).

Неконкурсні кредитори поділяються на
поточних, забезпечених.

Забезпеченими є кредитори, вимоги яких
повністю забезпечені заставою майна
боржника. При цьому, заставодавцем може
бути боржник не тільки по своїм
грошовим зобов'язанням, але й по
зобов'язанням третіх осіб в якості
майнового поручителя. В Законі
забезпечений кредитор не відноситься
до конкурсних, але його вимоги
підлягають внесенню в реєстр вимог
кредиторів окремо як по заяві самого
кредитора, так і безпосередньо
розпорядником майна згідно даним
обліку боржника.

Як вбачається з наведених норм Закону,
неконкурсні кредитори (в тому числі й
забезпечені) не є стороною у справі про
банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з
урахуванням вимог ч. 2 ст. 23 Закону
забезпечений кредитор може набути
статусу конкурсного кредитора за
умови, якщо він звернувся з заявою з
грошовими вимогами до боржника лише в
частині тих вимог, що є
незабезпеченими, або за умови відмови
від забезпечення.

Проте, як вбачається з наявних у
матеріалах справи № 913/722/14 документів
та підтвердив у судовому засіданні
25.06.2014р. представник скаржника, ПАТ «КБ
«Надра» є саме забезпеченим кредитором
та на даний час у господарських судах
усіх інстанції розглядаються спори в
цій частині.

Провадження у справі № 913/722/14 було
відкрито за заявою боржника на
підставі ст.94 Закону.

Згідно ч. 3 ст. 94 Закону після розгляду
заяви боржника у разі, якщо заява і
додані до неї документи відповідають
вимогам, установленим цим Законом, суд
не пізніше п'яти днів з дня її
надходження виносить ухвалу про
прийняття заяви про порушення
провадження у справі, в якій
зазначається дата проведення
підготовчого засідання суду.
Підготовче засідання проводиться у
місячний строк з дня винесення ухвали
про прийняття заяви про порушення
справи про банкрутство.

За результатами розгляду
обґрунтованості вимог заявника до
боржника господарський суд виносить
ухвалу про порушення провадження у
справі про банкрутство і відкриття
процедури санації, введення мораторію
на задоволення вимог кредиторів та
призначення розпорядника майна в
порядку, встановленому цим Законом, та
керуючого санацією - керівника
боржника, які діють відповідно до вимог
цього Закону з урахуванням
особливостей, передбачених цією
статтею.

Частиною 4 цієї статті передбачено
офіційне оприлюднення оголошення про
порушення справи про банкрутство і
відкриття процедури санації на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України в мережі
Інтернет. А з урахуванням вимог частини
6 статті 94 Закону конкурсні кредитори
мають у місячний строк з моменту
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство і відкриття процедури
санації подавати письмові заяви.

Проаналізувавши вищевказані норми
Закону, колегія суддів вважає, що сам
факт порушення справи про банкрутство
на підставі вказаної статті ніяким
чином не порушують права кредиторів як
конкурсних, так і заставних, оскільки
лише після офіційного оприлюднення
оголошення про порушення справи у
кредиторів виникають певні права щодо
звернення до боржника з вимогами.

У цій ситуації способом захисту
кредитора є своєчасне звернення до
боржника з заявою про визнання його
вимог як грошових, так й не грошових та
розгляд цих вимог судом в попередньому
засідання з прийняттям кінцевого
рішення про задоволення або відхилення
заявлених вимог кредитора та
затвердження реєстру вимог кредиторів,
де обліковуються вимоги в тому числі й
забезпечених кредиторів.

Колегія суддів не приймає доводи
апелянта стосовно того, що порушення
провадження у справі № 913/722/14 та
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів, введення процедури
санації можуть призвести до продажу
предмета забезпечення шляхом його
включення до плану санації, з наступних
підстав.

Перш за все забезпечений кредитор має
ряд прав та обов'язків. Не дивлячись на
відсутність в порівнянні з конкурсними
кредиторами права голосу в
представницьких органах кредиторів,
забезпечений кредитор може у випадках,
передбачених Законом про банкрутство,
накладати вето на рішення таких
органів. Це стосується таких важливих
рішень, в яких безпосередньо
зачіпається доля заставного майна - як
схвалення плану санації та укладення
мирової угоди.

Отже, незалежно від того, яке рішення
може прийняти комітет кредиторів при
затвердженні плану санації, заключне
слово залишається за забезпеченим
кредитором, який може схвалити
прийняте рішення комітетом кредиторів
стосовно заставного майна боржника,
так і відмовити у його схваленні. Тобто
рішення заставного кредитори при
розгляді господарським судом питання
стосовно затвердження плану санації є
обов'язковим для дослідження, і тільки
після затвердження судом плану санації
можуть зачіпатися права заставного
кредитора. У разі не згоди цього
кредитори стосовно прийнятого судом
рішення по заставному майну, він має
право його оскаржити до судів вищих
інстанції.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 17.05.2011р., з метою
забезпечення однакового і правильного
застосування законодавства про
перегляд судових рішень в апеляційному
порядку господарським судам України
роз'яснено, що, у разі помилкового
порушення апеляційного провадження,
зокрема за апеляційною скаргою поданою
особою, яка не мала права її подавати,
господарський суд апеляційної
інстанції припиняє таке провадження на
підставі п. 1) ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Донецьким апеляційним господарським
судом встановлено, що на момент
розгляду апеляційної скарги (25.06.2014р.)
апелянтом не доведено наявність у
нього статусу кредитора, в тому числі
забезпеченого кредитора та не доведено
обставин того, що ухвала від 12.05.2014р.
порушує або зачіпає права апелянта, бо
банком не надано витребувані документи
апеляційним судом на підставі ухвали
від 13.06.2014р., отже, право, визначене у ст.
91 ГПК України, на подання апеляційної
скарги на оскаржуване рішення
місцевого господарського суду, у
даному випадку, було відсутнє у ПАТ
«Комерційний банк «Надра».

За таких обставин, оскільки заявник
апеляційної скарги був позбавлений
права на оскарження ухвали суду від
12.05.2014р. про порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ «Луганський
акумулятор-2», суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
припинити апеляційне провадження про
перегляд ухвали суду першої інстанції
від 12.05.2014р. за апеляційною скаргою ПАТ
«Комерційний банк «Надра».

Керуючись ст.ст. 80, 86, 91, 98, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
м. Київ на ухвалу господарського суду
Луганської області від 12.05.2014р. у справі
№ 913/722/14 припинити.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Н.М. Дучал

Л.В. Ушенко

Надруковано: 7 прим.:

1.скаржнику 1.боржнику

1.розп.майна Кізленко В.А.,

1. арб.кер. Шалашному Л.О.

1.у справу

1.ДАГС, 1.ГСЛО