м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6431/14 17.06.14
За позовом Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до Комунального підприємства "
Житлово-експлуатаційна організація-103"
Голосіївської в місті Києві радипро
стягнення 3 440 423,47 грн. Суддя Стасюк
Представники сторін:
від позивача Киричук В.П. (дов. №
91/2014/02/14-1 від 14.02.2014 року)від відповідача
Гамоля О.Ф. (дов. б/н від 03.01.2014 року)
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 17 червня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" (надалі по тексту -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація-103"
Голосіївської в місті Києві ради
(надалі по тексту - відповідач) про
стягнення 3 440 423,47 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.04.2014 року порушено
провадження у справі № 910/6431/14, слухання
справи призначено на 20.05.2014 року.
30.04.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду.
У судовому засіданні 20.05.2014 року
представник відповідача надав
документи, на виконання вимог ухвали
суду та клопотання про продовження
строків розгляду спору.
Представник позивача у судовому
засіданні 20.05.2014 року також подав
клопотання про продовження строків
Розглянувши подане сторонами 20.05.2014
року клопотання про продовження
строків розгляду спору, суд приходить
до висновку про його задоволення.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 року строк розгляду
спору продовжено на п'ятнадцять днів,
розгляд справи відкладено на 17.06.2014
У судовому засіданні 17.06.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому
засіданні 17.06.2014 року надав усні
пояснення по справі, в яких не
заперечив проти задоволення позовних
Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -
01 квітня 2007 року між Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Кивенерго" (постачальник) та
Комунальним підприємством
"Житлово-експлуатаційна організація-103"
Голосіївської в місті Києві ради
(споживач) було укладено договір № 540026
на постачання теплової енергії у
гарячій воді (надалі по тексту -
Відповідно до пункту 1.1. Договору
постачальник зобов'язався виробити та
поставити теплову енергію споживачу
для потреб опалення та гарячого
водопостачання, а споживач
зобов'язався отримати її та оплатити
відповідно до умов Договору.
Згідно з пунктом 2.2.1 Договору,
постачальник зобов'язався
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на межу
балансової належності із споживачем
для потреб опалення - в період
опалювального сезону; для гарячого
водопостачання - протягом року згідно
із заявленими споживачем величинами
приєднаного теплового навантаження,
зазначеними в Додатку № 1 до цього
У відповідності до пункту 2.3.1 Договору,
споживач зобов'язався дотримуватись
кількості споживання теплової енергії
за кожним параметром в обсягах, які
визначені у Додатку № 1, не допускаючи
їх перевищення; своєчасно сплачувати
вартість спожитої теплової енергії в
терміни та за тарифами, зазначеними у
Додатку № 2 до цього Договору.
Згідно з пунктом 9 Додатку № 2 до
Договору споживач щомісячно з 12 по 15
число отримує в МВРТ-1 за адресою: вул.
Товарна, буд. № 1 оформлену
постачальником платіжну
вимогу-доручення на суму, яка включає
загальну вартість теплової енергії
поточного місяця та кінцеве сальдо
розрахунків на початок поточного
місяця за мінусом суми фактично
сплаченої теплової енергії в поточному
місяці; табуляграму фактичного
споживання за попередній період та акт
звірки, який оформлює і повертає один
примірник постачальнику протягом двох
днів з моменту їх одержання.
Споживач щомісячно: забезпечує не
пізніше 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим, оплату коштів від
населення за фактично спожиту теплову
енергію на транзитний рахунок ГІОЦ
КМДА. До 25 числа поточного місяця,
сплачує вартість теплової енергії, яка
використовується орендарями, на
рахунок постачальника згідно з його
розрахунком (пункт 10 Договору) .
Договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 01.06.2008 року (пункт
Пунктом 4.3. Договору сторони погодили,
що Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії не буде
письмово заявлено однією із сторін про
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив про неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань згідно з Договором № 540026 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.04.2007 року, внаслідок чого, у
останнього, за період з 01.12.2011 року по
01.02.2014 року, виникла заборгованість
перед Публічним акціонерним
товариством "Київенерго" у розмірі 3 313
Зважаючи на вищенаведене, позивач,
просить суд стягнути з відповідача 3 313
806,29 грн. основного боргу, 12 371,44 грн.
інфляційної складової боргу та 114 245,74
грн. три проценти річних.
Відповідач відзиву на позов не надав,
проте, у своїх усних поясненнях по
справі підтвердив факт заборгованості
перед позивачем за договором № 540026 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.04.2007 року у повному обсязі.
Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
Частиною 1 статті 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Умови спірного Договору свідчать про
те, що за своєю правовою природою він є
договором енергопостачання, а тому
права та обов'язки сторін визначаються
в тому числі положеннями параграфу 3
глави 30 Господарського кодексу
У відповідності до частини 1 статті 275
Господарського кодексу України, за
договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
У відповідності до положень частин 6, 7
статті 276 Господарського кодексу
України, розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплата, що провадиться за фактично
Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
теплопостачання" тарифи на теплову
енергію, реалізація якої здійснюється
суб'єктами господарювання, що займають
монопольне становище на ринку, є
регульованими. Тарифи на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії затверджуються
органами місцевого самоврядування,
крім теплової енергії, що виробляється
суб'єктами господарювання, що
здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань.
Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з відомостей обліку споживання
теплової енергії та облікових карток
відповідач в порушення умов договору
та чинного законодавства не виконав
взяті на себе зобов'язання по оплаті
отриманої енергії, у зв'язку з чим в
останнього, за період з 01.12.2011 року по
01.02.2014 року, виникла заборгованість
перед позивачем за спожиту теплову
енергію в розмірі 3 313 806,29 грн.
За таких обставин, враховуючи те, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача до
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація-103"
Голосіївської в місті Києві ради в
частині стягнення 3 313 806,29 грн.
основного боргу за спожиту теплову
енергію, приймаючи до уваги факт
визнання відповідачем боргу у повному
обсязі, позов Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" про стягнення з
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація-103"
Голосіївської в місті Києві ради 3 313
806,29 грн. основного боргу за договором
за договором № 540026 на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
01.04.2007 року, визнається судом таким, що
підлягає задоволенню.
Також, позивачем заявлена вимога щодо
стягнення з відповідача 12 371,44 грн.
інфляційної складової боргу та 114 245,74
грн. три проценти річних.
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" сплата трьох
процентів від простроченої суми (якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом) не має характеру штрафних
санкцій і є способом захисту майнового
права та інтересу кредитора шляхом
отримання від боржника компенсації
(плати) за користування ним
утримуваними коштами, належними до
Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
3% річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" про стягнення з
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація-103"
Голосіївської в місті Києві ради трьох
процентів річних на загальну суму 114
245,74 грн., нарахованих за період з 01.12.2011
року по 01.02.2014 року.
Згідно з положеннями пунктів 3.1, 3.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
Цивільного кодексу України, не є
штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
Враховуючи положення частини 2 статті
625 Цивільного кодексу України,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок інфляційних втрат, суд
вважає, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
про стягнення з Комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація-103" Голосіївської в місті
Києві ради інфляційних нарахувань за
період з 01.12.2011 року по 01.02.2014 року на
загальну суму 12 371,44 грн. є
Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).
Зважаючи на вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, а тому є такими, що
підлягають задоволенню у повному
Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація-103"
26385316) на користь Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
"Ощадбанк" у м. Києві та Київській обл.,
МФО 322669) 3 313 806 (три мільйони триста
тринадцять тисяч вісімсот шість) грн. 29
коп. основного боргу за спожиту теплову
енергію, 114 245 (сто чотирнадцять тисяч
двісті сорок п'ять) грн. 74 коп. три
проценти річних, 12 317 (дванадцять тисяч
триста сімнадцять) грн. 44 коп.
інфляційних нарахувань, 68 808 (шістдесят
вісім тисяч вісімсот вісім) грн. 47 коп.
витрат на сплату судового збору.
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.06.2014 року

Суддя
С.В. Стасюк