ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

18 червня 2014 р. Справа № 902/633/14

Господарський суд Вінницької області в
складі головуючого судді Мельника П.А.,
при секретарі судового засідання
Віннік О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Віницягаз" 21012, м. Вінниця,
пров. Щорса, 24

до: Приватного акціонерного товариства
"Будівельно - монтажне підприємство №1"
23000, Вінницька область, м.Бар,
вул.Червоноармійська, 68

про стягнення 27 752,04 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

позивача : Бобко Т.Є. - за
довіреністю;

відповідача : Кушнір П.В. -
керівник Приватного акціонерного
товариства "Будівельно - монтажне
підприємство №1".

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Віницягаз" до Приватного акціонерного
товариства "Будівельно - монтажне
підприємство №1" про стягнення 27 752,04
грн. заборгованості за виконані роботи,
з яких: 22338,00 грн. основного боргу, 292,56
грн. річних, 1368,68 грн. пені за порушення
строків оплати виниклої
заборгованості, 1519,00 грн. інфляційних
та 2233,80 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 15.05.14 р. порушено
провадження у справі № 902/633/14 та
призначено до розгляду на 18.06.2014 р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила суд їх
задовольнити з підстав, визначених в
позові.

Представник відповідача з
направленого письмового відзиву позов
визнає в частині 22338,00 грн. основного
боргу, при прийнятті рішення просив
розмір штрафу та пені зменшити в
зв''язку з скрутним матеріальним
становищем.

При розгляді справи судом встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

19 вересня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" в особі Жмеринського
управління газового господарства (далі
по тексту - Позивач, Товариство) та
Приватним акціонерним товариством
"Будівельно- монтажне підприємство № 1"
(далі по тексту - Відповідач, ПАТ БМП №
1) укладено договір № 1387-4- юр на
виконання підрядних робіт.

Пунктом 1.1. укладеного Договору
передбачено, що Підрядник (Товариство)
зобов'язується виконати роботи по
будівництво газових мереж,
газомонтажні роботи з встановлення
приладів обліку, роботи по обстеженню
місця газифікації та здійснення
організаційно-підготовчих робіт на
об'єкті багатоквартирного житлового
будинку на Майдані Святого Миколая, 10 у
м. Бар та здати в експлуатацію такі
об'єкти у відповідності до умов даного
договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 1387-4-юр
від 19.09.2012 р., сторони протягом п'яти
днів з дня закінчення виконання
підрядником робіт, зазначених в п.1.1.
Договору, складають та підписують акт
прийому-передачі виконаних робіт.

Свої зобов'язання з виконання робіт
Товариство виконало, що
підтверджується актом № 16 приймання
виконаних будівельних робіт,
підписаним сторонами.

Так, згідно акту приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2013 року
Товариством виконано роботи по
зовнішньому та внутрішньому
газопостачанню об'єктів ПАТ БМП № 1 на
загальну суму 22 338,00 гри.

Згідно з абзацом 2 пункту 5.3. Договору
остаточна оплата за цим Договором
здійснюється Замовником на підставі
підписаного сторонами акту в термін до
5 (п'яти) днів з дня його підписання
сторонами.

Акт № 16 приймання виконаних
будівельних робіт сторонами
підписаний 28 листопада 2013 року, але
вартість виконаних робіт відповідачем
не оплачена.

Листом від 21 лютого 2014 р. вих. № 20
відповідачем підтверджено
заборгованість в сумі 22 338,00 грн. та
взято на себе зобов'язання до 15 березня
2014 р. перерахувати існуючу
заборгованість.

Добровільна відмова відповідача від
проведення розрахунку, спонукала
позивача звернутись з даним позовом до
суду.

Станом на день звернення з позовом до
суду заборгованість відповідача
складає 22 338,00 грн., про що свідчить акт
звіряння взаємних розрахунків від
31.03.2014 р.

Крім суми основного боргу позивачем
заявлено до стягнення з відповідача
292,56 грн. річних, 1368,68 грн. пені за
порушення строків оплати виниклої
заборгованості, 1519,00 грн. інфляційних
та 2233,80 грн. штрафу.

Враховуючи встановлені обставини, суд
дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст. 173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

В силу ст. 837 Цивільного кодексу України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з положенням ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не робить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного
кодексу України якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач виконав взяті на себе
зобов'язання по договору від 19.09.2012 р.
належним чином, що підтверджується
обопільно підписаним актом № 16
приймання виконаних будівельних робіт
за листопад 2013 р., який міститься в
матеріалах справи.

Однак, відповідач не виконав свого
обов'язку щодо повного розрахунку з
позивачем за виконані підрядні роботи,
у зв'язку з чим за ним утворилась
заборгованість в розмірі 22338,00 грн., про
що свідчить відсутність в матеріалах
справи доказів оплати відповідачем
вказаної суми боргу (платіжні
доручення, виписки банківських установ
щодо руху коштів, квитанції до
прибуткових касових ордерів) та
підписаний сторонами акт звірки
взаємних розрахунків станом на 31.03.2014 р.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України, ч. 7 ст. 193
Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення заборгованості в розмірі
22338,00 грн. за виконані підрядні роботи
підлягають задоволенню, оскільки є
обґрунтованими та фактично
відповідають матеріалам справи.

Визначаючись щодо штрафних санкцій,
інфляційних втрат та 3% річних, суд
виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених ГК України,
іншими законами та договором.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Здійснивши
перерахунок заявлених до стягнення
втрат від інфляційних процесів та
річних, суд погоджується з розрахунком
позивача та задовільняє позов цій
частині в заявленій сумі.

Поряд з тим, законодавцем визначено, що
у разі порушення учасником
господарських відносин правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання
відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він
зобов'язаний сплатити штрафні санкції
(неустойка, штраф, пеня).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно
до положень ст. 549 ЦК України є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Сторони передбачили, що за порушення
грошових зобов''язань замовник сплачує
підряднику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
нарахування від суми заборгованості за
кожний день прострочення, а у разі
затримки проведення оплати опнад 20
днів замовник додатково сплачує
підряднику штраф у розмірі 10% від
договірної ціни робіт (п.6.5. договору).

Суд погоджується з розрахунком штрафу
та пені, разом з цим, з врахуванням
встановлених обставин та відзиву
відповідача, суд прийшов до висновку
про зменшення розміру заявлених до
стягнення штрафних санкцій, враховуючи
наступне.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України
передбачено можливість зменшення за
рішенням суду розміру неустойки, що
стягується з боржника за порушення
зобов'язання, якщо розмір неустойки
значно перевищує розмір збитків. При
цьому відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Отже, якщо порушення зобов'язання
учасника господарських відносин не
потягло за собою значні збитки для
іншого господарюючого суб'єкта, то суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

За переконанням суду, вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, господарський
суд повинен об'єктивно оцінити, чи є
даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки таким наслідкам, поведінки
винної сторони (в тому числі вжиття чи
невжиття нею заходів до виконання
зобов'язання, негайне добровільне
усунення нею порушення та його
наслідків) тощо.

Виходячи з наведеного та паритету
інтересів сторін, беручи до уваги
скрутне матеріальне становище
відповідача, суд дійшов висновку про
зменшення відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК
України розміру пені, яка підлягає
стягненню з відповідача до 1,00 грн. та
штрафу на п'ятдесят відсотків.

Отже, стягненню підлягає пеня у розмірі
1,00 грн. та 1116,90 грн. штрафу. В позові щодо
стягнення з відповідача 1367,68 грн. пені
та 1116,90 грн. штрафу слід відмовити.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України. При цьому суд враховує п.4.3.
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.13 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", в
якому вказується, що у разі, коли
господарський суд на підставі пункту 3
статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82, 83 (п.3) 84, 115,
116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Будівельно - монтажне
підприємство №1" (23000, Вінницька
область, м.Бар, вул.Червоноармійська, 68,
код 01351003) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Віницягаз" (21012, м. Вінниця, пров. Щорса,
24, ) 22 338,00 грн. основного
боргу, 292,56 грн. 3% річних, 1,00 грн. пені за
порушення строків оплати виниклої
заборгованості, 1 519,00 грн. інфляційних, 1
116,90 грн. штрафу та 1 827,00 грн. судового
збору.

3. В стягненні 1367,68 грн. пені відмовити.

4. В стягненні 1116,90 грн. штрафу
відмовити.

5. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

6. Рішення надіслати сторонам по
справі рекомендованим листом.

Повне рішення складено 23 червня 2014 р.

Суддя Мельник
П.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу 21012, м. Вінниця, пров. Щорса,
24

3 - відповідачу 23000, Вінницька область,
м.Бар, вул.Червоноармійська, 68