ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Справа № 18/1355/12
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В., Запорощенка М.Д.за
участю представників:

ТОВ "Завод газорозрядних ламп" -
Бакланов Д.М.,

ПАТ "Кредитпромбанк" - Мелехова О.С.,

ПАТ "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" -

Ковалевська Є.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014р. в
частині прийняття нового рішення щодо
відмови у визнанні кредиторських вимог
ПАТ "Кредитпромбанк" на суму 351326011,53 грн.
та включення їх до реєстру вимог
кредиторів першої черги по справі
№18/1355/12 за заявою Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м.Полтаві про визнання
банкрутом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод газорозрядних
ламп", -

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 10.10.2013р.
визнано грошові вимоги до ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" в наступних
розмірах і черговості:

1) Державної податкової інспекції у м.
Полтаві Полтавської області Державної
податкової служби в сумі 1051421,26 грн. та
наступній черговості:

967877,01 грн. - основного боргу включено до
третьої черги реєстру вимог
кредиторів;

83544,25 грн. - штрафні санкції та пеня
включено до шостої черги реєстру вимог
кредиторів.

2) Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" в сумі
4387861,29 грн. та наступній черговості:

1073,00 грн. - витрати по сплаті судового
збору (перша черга).

381300,00 грн. - основний борг, що
забезпечений заставою - до першої черги
реєстру вимог кредиторів;

4003513,88 грн. - основний борг, що не
забезпечений заставою, - до четвертої
черги;

З047,41 грн. - штрафні санкції та пеня - до
шостої черги.;

3) Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Полтаві на суму
1324306,95 грн. до другої черги реєстру
вимог кредиторів;

4) Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві на суму
1809480,23 грн. в наступній черговості:

1175331,71 грн. (заборгованість із сплати
єдиного соціального внеску) - до другої
черги реєстру вимог кредиторів;

375927,16 грн. (заборгованість зі сплати
пільгових пенсій) - до третьої черги
реєстру вимог кредиторів;

258221,36 грн. (заборгованість із сплати
штрафних санкцій та пені) - до шостої
черги реєстру вимог кредиторів.

5) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтавський газовий
завод" на суму 1 187 191,78 грн. до четвертої
черги реєстру вимог кредиторів та 1073,00
грн. - витрат по сплаті судового збору
до першої черги реєстру вимог
кредиторів.

6) Публічного акціонерного товариства
"Кредитпромбанк", м.Київ в особі
Кременчуцької філії ПАТ
"Кредитпромбанк" на суму 351326011,53 грн. та
1073,00 грн. - витрат по сплаті судового
збору до першої черги реєстру вимог
кредиторів.

7) Вимоги колишніх працівників боржника
по заробітній платі на загальну суму
1925768,81 грн.

Визнані вимоги внесено до реєстру
вимог кредиторів ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" у визнаних судом
розмірах та визначеній черговості.

Скаргу ПАТ "Кредитпромбанк", м. Київ на
дії розпорядника майна ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" арбітражного
керуючого Телешуна Ю.В. - задоволено.

Усунуто розпорядника майна
арбітражного керуючого Телешуна Ю.В.
від виконання ним обов'язків
розпорядника майна ТОВ "Завод
газорозрядних ламп".

Розпорядником майна ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" призначено
арбітражного керуючого Сиротенка
Олександра Олександровича (свідоцтво
Міністерства юстиції України НОМЕР_1
від 28.03.2013р. про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого).

Зобов'язано боржника надати
розпоряднику майна документи
фінансово-господарської діяльності
підприємства.

Зобов'язано розпорядника майна
арбітражного керуючого Сиротенка
Олександра Олександровича скликати та
провести збори кредиторів ТОВ "Завод
газорозрядних ламп", які мають
відбутися до 10.11.2013 року за
місцезнаходженням боржника.

Вказана ухвала була предметом
перегляду в апеляційному порядку лише
в частині визнання та включення до
реєстру вимог кредиторів боржника
грошових вимог ТОВ "Полтавський
газовий завод", ПАТ "Кредитпромбанк", а
також в частині задоволення скарги на
дії розпорядника майна боржника,
усунення розпорядника майна від
виконання обов'язків та призначення
нового розпорядника майна боржника.

За результатом апеляційного перегляду
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014р. ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 10.10.2013р. скасовано в частині
задоволення вимог ПАТ "Кредитпромбанк"
на суму 351326011,53 грн. та включення їх до
реєстру вимог кредиторів першої черги
(підпункт 6) та в частині задоволення
скарги ПАТ "Кредитпромбанк" на дії
розпорядника майна ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" арбітражного
керуючого Телешуна Ю.В., усунення його
від виконання обов'язків розпорядника
майна боржника і призначення
розпорядником майна ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" арбітражного
керуючого Сиротенка Олександра
Олександровича (пункти 3 та 4).

Прийнято в цих частинах нове рішення.
Відмовлено ПАТ "Кредитпромбанк" у
визнанні кредиторських вимог на суму
351326011,53 грн. та включенні їх до реєстру
вимог кредиторів першої черги. В
задоволенні скарги ПАТ
"Кредитпромбанк" на дії розпорядника
майна ТОВ "Завод газорозрядних ламп"
арбітражного керуючого Телешуна Ю.В.
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції ПАТ
"Кредитпромбанк" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
вказану постанову скасувати в частині
прийняття нового рішення щодо відмови
у визнанні кредиторських вимог ПАТ
"Кредитпромбанк" та включення їх до
реєстру вимог кредиторів першої черги
та залишити в силі в цій частині
ухвалу господарського суду
Полтавської області від 10.10.2013р.,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., вислухавши пояснення
представників ПАТ "Кредитпромбанк", ТОВ
"Завод газорозрядних ламп", ПАТ
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк",
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами, 07.09.2012р. ПАТ
"Кредитпромбанк" звернулося до
господарського суду Полтавської
області із заявою по визнання
кредиторських вимог у розмірі 355801777,61
грн. та 1073,00 грн. судового збору.

23.10.2013 року ПАТ "Кредитпромбанк"
звернулося до суду із заявою про
визнання його кредитором боржника на
суму 351326011,53 грн.

В підтвердження своїх кредиторських
вимог ПАТ "Кредитпромбанк" посилається
на кредитний договір №04/69/07-КЛТ від
22.08.2007р. та додаткові угоди до нього,
укладені між ним та ТОВ "Торговий дім
"ГРЛ" (позичальник), іпотечний договір
№04/69/І 03/07 від 22.08.2007р., договори застави
№04/69/З 06/07 від 22.08.2007р., №04/69/З 16/08 від
20.12.2008р. та договір поруки №04/69/П 08/07-ПЛТ
від 22.08.2007р., укладені з ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" в якості
забезпечення виконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором.

Розділом 4 кредитного договору
№04/69/07-КЛТ від 22.08.2007р. узгоджено, що усі
вимоги банку до позичальника, що
виникнуть у майбутньому за цим
договором та додатковими угодами,
укладеними в рамках цього договору,
забезпечуються заставою майна та
майнових прав, що належать
позичальнику та третім особам, за
укладеними договорами застави (пункт
4.1)

Відповідно до пункту 4.2 кредитного
договору основним забезпеченням
повернення кредитів, сплати процентів
за користування ними, комісій та пені,
зокрема, є: майнове поручительство ТОВ
"Завод газорозрядних ламп" із іпотекою
нежитлових будівель, що знаходяться за
адресою: Україна, м.Полтава, вул.
Заводська, буд. 3 в кількості 40
найменувань згідно з іпотечним
договором №04/69/І 03/07 від 22.08.2007р.;
майнове поручительство ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" із заставою
обладнання, передавальних пристроїв,
інвентарю, меблів згідно з договором
застави №04/69/З 06/07 від 22.08.2007р.;
поручительством ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" згідно з договором
поруки №04/69/П 08/07-ПЛТ від 22.08.2007р.

За наслідком розгляду кредиторських
вимог ПАТ "Кредитпромбанк" суд першої
інстанції визнав їх у повному обсязі
на загальну суму 351326011,53 грн. з
включенням їх до першої черги та окремо
до реєстру вимог кредиторів, а також
1073,0 грн. судового збору. При цьому суд
першої інстанції визнав кредиторські
вимоги банку лише на підставі
договорів іпотеки та застави, не
надавши правової оцінки договору
поруки №04/69/П 08/07-ПЛТ від 22.08.2007р., яким
також обґрунтовуються ці вимоги,
керувався ст.543 ЦК України, нормами
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та виходив з
того, що у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або у повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо; Закон не обмежує
права кредитора на звернення з
грошовими вимогами до майнового
поручителя у випадку, якщо основний
боржник не розрахувався; солідарний
боржник не має права висувати проти
вимог кредитора заперечення, що
ґрунтуються на таких відносинах решти
солідарних боржників з кредитором, у
яких цей боржник не бере участі.

Переглянувши справу в порядку ст.99 ГПК
України, суд апеляційної інстанції не
погодився з таким висновком суду
першої інстанції, скасовував в цій
частині ухвалу суду першої інстанцій
та відхилив кредиторські вимоги ПАТ
"Кредитпромбанк" у повному обсязі
посилаючись на те, що забезпечені
іпотекою та заставою вимоги не є
грошовими у розумінні Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
оскільки відповідно до вимог Закону
України "Про заставу", Закону України
"Про іпотеку", 572, 583 ЦК України, майновий
поручитель не є солідарним боржником,
а несе відповідальність перед банком
тільки власним майном, переданим в
іпотеку та заставу в забезпечення
виконання зобов'язань третьою особою
за укладеними банком з нею кредитними
договорами.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що 22.08.2007р. між ПАТ
"Кредитпромбанк" та ТОВ "Торговий дім
"ГРЛ" (позичальник) укладено кредитний
договір №04/69/07-КЛТ та додаткові угоди
до нього, відповідно до яких банк надає
позичальнику кредити (транші) в межах
загальної суми 39400000,00 доларів США, а
останній їх погашає не пізніше 21 квітня
2017 року зі своїх поточних рахунків на
рахунки банку-учасника, що вказані у
додаткових угодах.

З метою забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ
"Кредитпромбанк" та ТОВ "Завод
газорозрядних ламп" були укладені
іпотечний договір №04/69/І 03/07 від
22.08.2007р., з урахування додаткових угод
до нього; договір застави №04/69/З 06/07 від
22.08.2007р., з урахуванням додаткових угод
до нього, договір застави №04/69/З 16/08 від
20.12.2008р., з урахуванням додаткових угод
до нього та договір поруки №04/69/П
08/07-ПЛТ від 22.08.2007р.

Згідно вказаного договору іпотеки, ТОВ
"Завод газорозрядних ламп" у
забезпечення зобов'язань боржника (ТОВ
"ТД "ГРЛ") перед іпотекодержателем за
кредитним договором надав останньому
(ПАТ "Кредитпромбанк") в іпотеку майно
(додаток №1 до договору).

Пунктом 1.2 іпотечного договору
передбачено, що у разі набуття
іпотекодержателем підстав для
звернення стягнення на майно, у
відповідності до положень розділу 4
цього договору, іпотекодержатель
вправі звернути стягнення на майно з
метою задоволення вимог, що підлягають
задоволенню у відповідності до
положень розділу 4 цього договору, на
умовах передбачених цим договором.

Згідно договорів застави №04/69/З 06/07 від
22.08.2007р., №04/69/З 16/08 від 20.12.2008р. з
урахуванням додаткових угод до них, ТОВ
"Завод газорозрядних ламп" (майновий
поручитель, заставодавець) передав у
забезпечення зобов'язань боржника (ТОВ
"Торговий дім ГРЛ") за кредитним
договором, а заставодержатель (ПАТ
"Кредитпромбанк") прийняв в заставу
майно (додаток №1 до договорів).

Пунктами 1.2 договорів застави
передбачено, що у разі набуття
заставодержателем підстав для
звернення стягнення на майно, у
відповідності до положень розділу 4 цих
договорів, заставодержатель вправі
звернути стягнення на майно з метою
задоволення вимог, що підлягають
задоволенню у відповідності до
положень розділу 4 цього договору, на
умовах передбачених цими договорами.

Аналіз статей 541, 543, 575, 583 ЦК України,
положень Законів України "Про заставу",
"Про іпотеку", "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" дає підстави
для висновку, що забезпечені іпотекою
та заставою вимоги банку є грошовими,
що, у свою чергу, узгоджується з
правовим висновком, викладеним у
постанові Верховного Суду України від
03 червня 2014 року у справі
господарського суду Дніпропетровської
області №25/5005/6641/2012, який в силу статті
82 ГПК України є обов'язковим для
врахування при розгляді даної справи. У
зв'язку з чим суд першої інстанції
правомірно визнав кредиторські вимоги
банку, забезпечені іпотекою та
заставою, грошовими та включив їх до
реєстру вимог кредиторів.

Отже, висновок суду апеляційної
інстанції про відсутність підстав для
задоволення заяви банку про визнання
грошових вимог до боржника та
включення їх до реєстру вимог
кредиторів, які виникли внаслідок
заборгованості з кредитним договором,
забезпечених іпотекою та заставою, є
помилковим.

Окрім того, переглядаючи справу в
апеляційному порядку, суд апеляційної
інстанції встановив, що в
підтвердження своїх кредиторських
вимог ПАТ "Кредитпромбанк" також
посилається на укладений між ним та
боржником - ТОВ "Завод газорозрядних
ламп" договір поруки №04/69/П 08/07-ПЛТ від
22.08.2007р., з урахуванням додаткових угод
до нього, у відповідності до якого
останній, як поручитель, зобов'язався
солідарно відповідати перед банком у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань ТОВ "Торговий дім
"ГРЛ" за кредитним договором №04/69/07-КЛТ
від 22.08.2007р., укладеним між банком та
позичальником.

У договорі поруки сторони погодили, що
у разі невиконання позичальником своїх
зобов'язань за платежами, що
передбачені кредитним договором,
поручитель на підставі письмового
повідомлення позичальника або банку не
пізніше трьох робочих днів після
одержання такого письмового
повідомлення погашає за рахунок
власних коштів на рахунок банку в
повному обсязі заборгованість за
позичальника за кредитним договором
(пункт 2.1 договору поруки).

Однак, перевіряючи обґрунтованість
грошових вимог ПАТ "Кредитпромбанк" до
боржника, забезпечених договорами
іпотеки та застави, суд першої
інстанції взагалі не дав правової
оцінки вказаному договору поруки
№04/69/П 08/07-ПЛТ від 22.08.2007р.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши
заявлені грошові вимоги банку, які
ґрунтуються на договорі поруки, дійшов
висновку про те, що вони також не
підлягають визнанню.

При цьому суд апеляційної інстанції
виходив з умов пункту 3.4.5 кредитного
договору, укладеного між банком та ТОВ
"Торговий дім "ГРЛ", яким передбачено, що
останній має виконати зобов'язання за
цим договором, тобто повернути всю суму
кредиту у терміни, визначені
відповідними додатковими угодами, у
будь-якому випадку не пізніше 21.08.2017
року. Оскільки строк виконання
основного зобов'язання ще не настав і
ПАТ "Кредитпромбанк" не зверталося до
позичальника - ТОВ "Торговий дім "ГРЛ" з
вимогою про дострокове повернення
кредитних коштів, то у нього не настало
право вимоги до поручителя.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду
апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного зобов'язання,
у даному випадку кредитного договору,
характер і укладається саме для
забезпечення виконання останнього, а
поручитель згідно з частиною першою
статті 554 ЦК України відповідає перед
кредитором, за загальним правилом,
солідарно із позичальником, якщо
договором поруки не встановлено його
додаткову (субсидіарну)
відповідальність. Оскільки
правовідносини з приводу поруки між
поручителем і кредитором іншої особи є
різновидом зобов'язань, на них
поширюються всі норми про зобов'язання.

Частиною 2 статті ст.543 ЦК України
встановлено, що солідарні боржники
залишаються зобов'язаними доти, доки
їхній обов'язок не буде виконаний у
повному обсязі.

Враховуючи, що поручитель, який є
солідарним боржником за основним
зобов'язанням, перебуває в процедурі
банкрутства, на спірні правовідносини,
які склалися між поручителем та
кредитором, поширюються вимоги
спеціального закону про банкрутство.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
цей Закон встановлює умови та порядок
відновлення платоспроможності
суб'єкта підприємницької діяльності -
боржника або визнання його банкрутом
та застосування ліквідаційної
процедури, повного або часткового
задоволення вимог кредиторів.

Частиною 15 ст.11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що після опублікування
оголошення про порушення справи про
банкрутство в офіційному друкованому
органі, всі кредитори, незалежно від
настання строку виконання
зобов'язань, мають право подавати заяви
з грошовими вимогами до боржника
згідно зі статтею 14 цього Закону.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що можливість отримання
задоволення вимог кредиторів в
процедурах банкрутства є засобом
захисту майнових інтересів кредиторів.

Солідарна відповідальність боржника
та поручителя дає право кредитору за
його вибором отримати задоволення
своїх вимог, у тому числі в процедурах
банкрутства, як від усіх боржників
разом так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином відмова суду апеляційної
інстанції у визнанні грошових вимог
ПАТ "Кредитпромбанк", забезпечених
договором поруки №04/69/П 08/07-ПЛТ від
22.08.2007р., з мотивів ненастання строку
виконання за основним зобов'язанням
(кредитним договором) та відсутністю
звернення банку до основного боржника
з вимогою про дострокове повернення
кредитних коштів не відповідає
положенням ст.543 ЦК України та ч.5 ст.11
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", оскільки
сутність солідарного обов'язку полягає
у тому, що кожен з боржників повинен
виконати зобов'язання у повному обсязі.

Враховуючи, що суд апеляційної
інстанції неправильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права, а суд першої
інстанції не дав правової оцінки
кредиторським вимогам ПАТ
"Кредитпромбанк" у повному обсязі, а
саме, грошовим вимогам, забезпеченим
порукою боржника, прийняті у даній
справі ухвала та постанова підлягають
скасуванню в частині розгляду
кредиторських вимог ПАТ
"Кредитпромбанк" до боржника з
направленням справи в цій частині на
новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014р. та
ухвалу господарського суду
Полтавської області від 10.10.2013р. по
справі №18/1355/12 в частині розгляду
кредиторських вимог ПАТ
"Кредитпромбанк" скасувати.

Справу в цій частині направити на новий
розгляд до господарського суду
Полтавської області.

Головуючий: Панова І.Ю. Судді:Білошкап
О.В. Запорощенко М.Д.