ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.
справа №
911/2182/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Державного підприємства
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль»,
Київська обл., м. Бориспіль

до Державного авіаційного
підприємства «Україна», Київська обл.,
м. Бориспіль

про стягнення 155 408,22 гривень

за участю представників:

від позивача: Білик І.П. (довіреність
№35-29-17 від 08.04.2014)

від відповідача: Семиполець О.В.
(довіреність №01-31/05 від 13.01.2014)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.06.2014 Державне підприємство
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль»
(далі-ДП «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль»/позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Державного авіаційного
підприємства «Україна» (далі-ДАП
«Україна»/відповідач) про стягнення 153
130,18 грн. заборгованості за договором
№02.2.1-14/1-10 від 19.02.2013.

У відповідності до наданих суду
письмових пояснень, відповідач позов
визнав у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.06.2014 порушено провадження
у справі №911/2182/14 та призначено справу
до розгляду на 24.06.2014.

24.06.2014, тобто до початку розгляду даної
справи по суті, через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшла заява про
збільшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої розмір заявленої до
стягнення заборгованості збільшено до
155 408,22 грн. Зазначені уточнення судом
прийняті.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19.02.2013 між ДП «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль» (далі-аеропорт) та ДАП
«Україна» (далі-споживач) було укладено
договір про надання послуг з
теплопостачання №02.2.1-14/1-10
(далі-договір), відповідно до якого
аеропорт надає згідно коду 35.30.1
Державного класифікатора ДК 016-2010 «Пара
та гаряча вода; постачання пари та
гарячої води» (послуги з
теплопостачання), а саме: послуги з
теплопостачання, а споживач приймає та
оплачує послуги для об'єктів, вказаних
в переліку об'єктів споживача, для яких
аеропорт надає послуги
теплопостачання.

Договір набирає чинності з дати
підписання сторонами та діє до 31.03.2014 та
виконання сторонами своїх зобов'язань
в частині оплати у повному обсязі (п. 5.1
договору в редакції додаткової угоди
№1 від 27.12.2013).

Судом встановлено, що позивач свої
обов'язки за договором виконав
належним чином.

Так, на виконання умов договору,
протягом, зокрема, жовтня 2013
року-квітня 2014 року позивачем були
надані відповідачу послуги з
теплопостачання загальною вартістю 155
408,22 грн., що підтверджується підписами
та відбитками печаток сторін на актах
приймання-здачі виконаних послуг:

- б/н від 31.10.2013 на суму 13 170,06 грн.,

- б/н від 30.11.2013 на суму 24 749,93 грн.,

- б/н від 31.12.2013 на суму 37 800,00 грн.,

- б/н від 31.01.2014 на суму 43 853,29 грн.,

- б/н від 28.02.2014 на суму 18 010,19 грн.,

- б/н від 31.03.2014 на суму 15 546,71 грн.,

- б/н від 30.04.2014 на суму 2 278,04 грн.

З метою оплати відповідачем вартості
наданих за договором послуг, позивачем
було виставлено рахунки:

- №897/1005 від 31.10.2013 на суму 13 170,06 грн.,

- №897/1093 від 30.11.2013 на суму 24 749,93 грн.,

- №897/1140 від 31.12.2013 на суму 37 800,00 грн.,

- №897/67 від 31.01.2014 на суму 43 853,29 грн.,

- №897/133 від 28.02.2014 на суму 18 010,19 грн.,

- №897/201 від 31.03.2014 на суму 15 546,71 грн.,

- №897/261 від 30.04.2014 на суму 2 278,04 грн.
Копії зазначених документів містяться
в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
першим умов договору.

Натомість, відповідач свої обов'язки за
договором в частині оплати вартості
наданих послуг не виконав, внаслідок
чого за ним утворилось 155 408,22 грн.
заборгованості.

Факт несплати відповідачем вартості
наданих позивачем послуг за спірний
період підтверджується наданими суду
довідкою ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
№040-18/013 від 19.06.2014, а також банківськими
виписками з поточного рахунку позивача
за спірний період.

Наявність 155 408,22 грн. заборгованості
відповідача за договором
підтверджується наявними в матеріалах
справи довідкою позивача №01-22-1744 від
18.06.2014, а також визнається відповідачем
у повному обсязі.

Предметом позову є вимога позивача про
стягнення з відповідача 155 408,22 грн.
заборгованості по оплаті вартості
наданих послуг з теплопостачання за
жовтень 2013 року-квітень 2014 року згідно
договору.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Приписами статей 173, 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 11, 627, 629, 530
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 2.4.4 та 3.8 договору передбачено,
що споживач зобов'язаний своєчасно
здійснювати сплату за надані послуги
згідно договору.

Аеропорт щомісяця виставляє споживачу
рахунок за надані послуги за звітний
місяць та акт приймання-здачі
виконаних послуг. Сплата рахунка
проводиться споживачем до 20-го числа
того ж місяця.

З огляду наведеного, підписання
відповідачем актів приймання-здачі
виконаних послуг від 31.10.2013, 30.11.2013,
31.12.2013, 31.01.2014, 28.02.2014, 31.03.2014, 30.04.2014 за
договором без будь-яких заперечень
щодо кількості та/або якості наданих
послуг про прийняття відповідачем
таких послуг, а виставлення позивачем
рахунків породжує у відповідача
обов'язок по оплаті вартості наданих
послуг у повному обсязі у строки,
передбачені п. 3.8 договору.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також те, що
станом на день прийняття рішення
відповідач вартість наданих послуг за
спірний період не оплатив, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 155 408,22 грн.
заборгованості по оплаті вартості
наданих послуг з теплопостачання за
жовтень 2013 року-квітень 2014 року згідно
договору підлягає задоволенню як така,
що доведена позивачем належними та
допустимими доказами та визнана
відповідачем у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача про пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 22, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 626, 627, 629
Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193
Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного авіаційного
підприємства «Україна» (08300, Київська
обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2,
ідентифікаційний код 25196197) на користь
Державного підприємства «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська
обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт
«Бориспіль», ідентифікаційний код
20572069) 155 408 (сто п'ятдесят п'ять тисяч
чотириста вісім) грн. 22 коп.
заборгованості та 3 108 (три тисячі сто
вісім) грн. 17 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 27.06.2014

Суддя

В.А. Ярема