м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8938/14 11.06.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтернейшнл
технолоджі груп Україна"

до Департаменту комунальної
власності міста Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)

про стягнення 740 000,00 грн.

Суддя Митрохіна А.В.

Представники сторін:

Від позивача Василенко О.С., наказ
№01 від 12.12.2012р.

Від відповідача Тетерятник О.В. дов.
№062/2/5-8 від 08.01.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтернейшнл
технолоджі груп Україна" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Департаменту
комунальної власності міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про стягнення з
останнього заборгованості за
Договором №14/2013 від 26.06.2013 про
закупівлю послуг за державні кошти у
розмірі 740 000,00 грн., крім того просив
судові витрати також покласти на
відповідача.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та укладеного між сторонами
Договору про закупівлю послуг за
державні кошти №14/2013 від 26.06.2013 не
виконав взяті на себе зобов'язання, у
зв'язку з чим в останнього виникла
заборгованість за надані послуги у
розмірі 740 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014 порушено провадження у
справі №910/8938/14 та призначено розгляд
справи на 28.05.2014.

28.05.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, відповідно до
якого просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 28.05.2014
оголошувалась перерва до 11.06.2014.

Представник позивача у судове
засідання 11.06.2014 з'явився, надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких підтримав подані через відділ
діловодства та документообігу
Господарського суду міста Києва
заперечення на відзив відповідача та
просив суд задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 11.06.2014 з'явився, надав
пояснення по справі, відповідно до яких
підтримав заперечення викладені у
відзиві на позовну заяву.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
у справі №910/8938/14.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 11.06.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2013 року між Департаментом
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
державної адміністрації (далі -
Замовник, Відповідач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Інтернейшнл технолоджі груп Україна"
(далі - Учасник, Позивач) було укладено
Договір №14/2013 про закупівлю послуг за
державні кошти (надалі - "Договір").

Пунктом 1.2. зазначеного Договору
передбачено, що Позивач зобов'язався
надати послуги щодо консультування
стосовно систем і програмного
забезпечення.

Згідно п. 4.1. Договору, розрахунки за
надані послуги здійснюються на
підставі Бюджетного кодексу України за
фактом виконання послуг. Згідно п. 1 ст.
49 БК України - розпорядник бюджетних
коштів після отримання товарів, робіт і
послуг відповідно до умов взятого
бюджетного зобов'язання приймає
рішення про їх оплату та надає
доручення на здійснення платежу
органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата по
договору здійснюються після передачі
виконаних послуг Замовнику та
підписання сторонами актів
здачі-приймання відповідно до наданих
послуг.

Пунктом 6.1.1. Договору встановлено, що
Замовник зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати надані
послуги.

Також між сторонами 31 грудня 2013 року
була укладена Додаткова угода до
Договору №14/2013 від 26 червня 2013 року.

Пунктами 1.-2. Додаткової угоди сторони
погодили, що очікувана ціна Договору на
2014 рік становить 390 000,00 грн., в т.ч. без
ПДВ, що не перевищує 20 % від суми,
визначеної у зазначеному Договорі.
Умови цієї Додаткової угоди
застосовуються до відносин, які
виникли до його укладення, а саме з
01.01.2014р.

Зі слів Позивача на виконання умов
Договору останній надав Відповідачу
послуги щодо консультування стосовно
систем і програмного забезпечення на
загальну суму 740 000,00 грн.

Відповідач проти визнання позовних
вимог заперечував, про що зазначив у
відзиві на позовну заяву, відповідно до
якого позов не підлягає задоволенню,
оскільки на таку суму не зареєстровано
фінансових зобов'язань ГУ ДКСУ у м.
Києві та у зв'язку з недофінансуванням
з міського бюджету (затверджено 748 300,00
грн. з них профінансовано 178 000,00 грн.).

Факт надання послуг
підтверджується підписаним поважними
представниками сторін актами
здачі-приймання робіт, а саме:

- Акт №6 від 10.12.2013р, вартість робіт по
етапу 175 000,00 грн.;

- Акт №7 від 12.12.2013р., вартість робіт по
етапу 175 000,00 грн.;

- Акт №8 від 31.01.2014р, вартість робіт по
етапу 100 000,00 грн.;

- Акт №9 від 28.02.2014р. вартість робіт по
етапу 200 000,00 грн.;

- Акт №10 від 28.02.2014р. вартість робіт по
етапу 90 000,00 грн.,

що в сукупності становить 740 000,00
грн.(копії яких містяться в матеріалах
справи).

Оцінюючи подані Позивачем та
Відповідачем докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
Позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Спірний Договір №14/2013 є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
визначено поняття зобов'язання та
підстави його виникнення.
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК
України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Судом встановлено, що Позивачем у
відповідності до п. 4.2 Договору
виконані зобов'язання у спірний період
за Договором у розмірі 740 000,00 грн., що
підтверджується підписаним Актами
здачі-приймання відповідно до наданих
послуг.

Відповідач у своєму відзиві зазначив,
що невиконання умов Договру щодо
своєявсної оплати, останній не
здійснив, у зв'язку із
недофінансуванням таких витрат
державою.

Однак навіть при наявності часткового
фінансування, відповідач протягом
2013-2014 років добровільно не здійснив
жодного платежу.

Сторонами не заперечується той факт, що
послуги надавалися Відповідачу у
спірний період.

Матеріалами справи підтверджено, що на
момент винесення рішення факт
наявності боргу у Відповідача за
Договором №14/2013 від 26.06.2013р. в сумі 740
000,00 грн.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону,
Відповідачем протягом розгляду справи
не було надано належних доказів по
справі на спростування позовних вимог.

Таким чином, враховуючи те, що
Відповідач не довів суду належними і
допустимими доказами належного
виконання ним своїх зобов'язань, отже
суд дійшов висновку, що вимога Позивача
про стягнення з Відповідача 740 000,00 грн.,
заборгованості відповідно до Договору
№14/2013 від 26.06.2013р правомірна та
підлягає задоволенню.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
при задоволенні позову стягнення
судового збору покладається на
відповідача.

За таких обставин, на підставі
викладеного, керуючись ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту комунальної
власності міста Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (01001, м. Київ, вул.
Хрещатик, 10; ) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтернейшнл технолоджі груп Україна"
(03148, м. Київ, вул. Василя Верховинця,
буд.10, офіс 2; ) суму
боргу в розмірі 740 000,00 грн.

3. Стягнути з Департаменту комунальної
власності міста Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (01001, м. Київ, вул.
Хрещатик, 10; ) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтернейшнл технолоджі груп Україна"
(03148, м. Київ, вул. Василя Верховинця,
буд.10, офіс 2; ) 14 800,00
грн. - судового збору.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

6. Дата складення повного рішення
16.06.2014р.

Суддя
А.В. Митрохіна