ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
Справа № 917/785/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О.,
суддя Здоровко Л.М.

при секретарі Фільшиній Н.І.

представники сторін не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №1290П/2) на
ухвалу господарського суду
Полтавської області від 29.04.2014 року у
справі №917/785/14

за заявою ОСОБА_1, м. Карлівка,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с.
Вакулиха,

про порушення справи про банкрутство,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 29.04.2014 року у
справі №917/785/14 (суддя Паламарчук В.В.)
повернуто заяву і додані до неї
документи без розгляду.

ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції
не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу господарського суду
Полтавської області від 29.04.2014 по
справі №917/785/14, а матеріали справи
передати для вирішення питання
прийняття заяви про порушення справи
про банкрутство до суду 1-ї інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
посилання суду на те, що заявник в
порушення вимог абзацу 2 частини 1
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», підписав
заяву без надання паспорту є
свідченням того, що нібито заяву
підписано особою, яка не має права її
підписувати, є безпідставними.

Окрім того, апелянт зазначає, що суд
першої інстанції вказав, що додана до
заяви заявка на переказ готівки від
02.04.2014 р. про сплату заявником 6090,00 грн.,
у якій вказано «призначення: Суд. збір
за позовом ОСОБА_1; Господарський суд
Полтавської області» не містить
відомостей про те, яка саме заява
оплачується судовим збором, і не може
слугувати належним доказом сплати
судового збору. Однак, на думку
апелянта, призначення платежу чітко
відображає позицію ДСА щодо
заповнення платіжних документів при
зверненні до суду.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014р.
прийнято апеляційну скаргу до
провадження. Розгляд скарги призначено
на 03.06.2014р. Зобов'язано апелянта
надати апеляційному суду оригінал
заяви про порушення справи про
банкрутство ФОП ОСОБА_2, з якою він
звертався до суду першої інстанції.
Запропоновано учасникам процесу
надати відзив на апеляційну скаргу
тощо.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014 р.
відкладено розгляд справи на 17.06.2014р. та
повторно зобов'язано апелянта надати
суду оригінал заяви про порушення
справи про банкрутство фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (з доданими до
неї документами), з якою він звертався
до суду першої інстанції.

17.06.2014р. від ФОП ОСОБА_2 надійшло
клопотання (вх. 4716) про розгляд справи
за його відсутності, в якому він
зазначив, що проти задоволення скарги
не заперечує.

17.06.2014р. від апелянта надійшли
документи (вх. 4717) витребувані ухвалами
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014р. та
03.06.2014р. Також апелянт просить
розглянути справу за його відсутністю,
апеляційну скаргу задовольнити
повністю.

У судове засідання 17.06.2014р.
представник апелянта та боржник не
з'явились.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні докази по справі,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила.

Як вбачається з матеріалів справи,
у квітні 2014р. ОСОБА_1 подано до
господарського суду Полтавської
області заяву про порушення справи про
банкрутство Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 в порядку, передбаченому ст.ст. 1,
9, 12 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом". Свою заяву
обґрунтовував тим, що боржник
заборгував заявнику ОСОБА_1 кошти в
сумі 380 тис. грн. за невиконання
зобов'язання по господарському
договору.

29.04.2014р. господарським судом
Полтавської області винесено
оскаржувану ухвалу, якою повернуто
заяву і додані до неї документи без
розгляду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу
господарський суд Полтавської області
виходив з того, що заяву підписано
особою, яка не має права її підписувати,
або особою, посаду якої у заяві не
зазначено, оскільки до заяви не доданий
документ, що підтверджує підписання
заяви саме ОСОБА_1 (копія паспорта).

Крім того, суд першої інстанції
зазначив, що квитанція про сплату
судового збору повинна містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором, а додана до заяви
заявка на переказ готівки 11858.38.1 від
02.04.2014р. про сплату ОСОБА_1 6090,00 грн. у
якій вказано "призначення: Суд. збір за
позовом ОСОБА_1; Господарський суд
Полтавської області" не містить
відомостей про те, яка саме заява
оплачується судовим збором, і не може
слугувати належним доказом сплати
судового збору.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 статті 11 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що заява про порушення
провадження у справі про банкрутство
подається боржником або кредитором у
письмовій формі та повинна містити:
найменування господарського суду, до
якого подається заява; ім'я або
найменування боржника, його
місцезнаходження або місце проживання,
ідентифікаційний код юридичної особи
та реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності); ім'я або найменування
кредитора, його місцезнаходження або
місце проживання, ідентифікаційний код
юридичної особи та реєстраційний номер
облікової картки платника податків (за
наявності); виклад обставин, що є
підставою для звернення до суду;
перелік документів, що додаються до
заяви.

Приписами частини 2 статті 11 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено,
що до заяви про порушення справи про
банкрутство додаються: докази сплати
судового збору, крім випадків, коли
згідно із законом він не підлягає
сплаті; довіреність чи інший документ,
що засвідчує повноваження
представника, якщо заяву підписано
представником; докази того, що сума
безспірних вимог кредитора
(кредиторів) сукупно становить не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, якщо інше не
передбачено цим Законом; рішення суду
про задоволення вимог кредитора, що
набрало законної сили; відповідна
постанова органу державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження з виконання вимог
кредитора; докази того, що сума вимог
кредитора (кредиторів) не забезпечена
повністю заставою майна боржника (за
наявності застави).

Як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись до суду першої інстанції з
заявою про порушення справи про
банкрутство ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_1 до заяви
було додано оригінал квитанції про
сплату судового збору, докази
направлення заяви з додатками боржнику
на 2 адреси, копія виписки з ЄДР
боржника, копія судового рішення з
ухвалою суду про його виправлення,
копія постанови ВДВС про відкриття
виконавчого провадження з постановою
про її виправлення, лист ГУЮ про хід
виконання виконавчого провадження, що
відповідно до приписів ч.1 ст.11 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є достатнім
для прийняття заяви до провадження.

За таких обставин, посилання суду
першої інстанції на те, що до заяви не
додано копію паспорта заявника є
безпідставними, та такими, що не
відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону про
банкрутство до заяви про порушення
справи про банкрутство додаються,
зокрема, докази сплати судового збору,
крім випадків, коли згідно із законом
він не підлягає сплаті.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.

Реквізити для сплати судового збору є
загальнодоступними та розміщені,
зокрема, на офіційному веб-порталі
"Судова влада України". Так, у графі
«призначення платежу» вказується:
«Судовий збір за позовом ____(ПІБ чи
назва установи, організації позивача),
господарський суд _____ області (назва
суду де розглядається справа), код
ЄДРПОУ (суду де розглядається справа)».

Відповідно до п. 2.20 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. №7 чинним законодавством не
встановлено якихось спеціальних вимог
щодо оформлення платіжних документів,
за якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

З наданих до заяви документів
вбачається, що при зверненні з заявою
про порушення справи про банкрутство
ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_1 було надано оригінал
квитанції ПАТ «А-Банк» № 11858.38.1 від
02.04.2014р. про сплату 6090,00 грн. судового
збору. В зазначеній квитанції в
призначенні платежу зазначено «Суд.
збір за позовом ОСОБА_1; Господарський
суд Полтавської області, код ЕДРПОУ
03500004".

За таких обставин, колегія суддів
зазначає, що судовий збір за подання
заяви було сплачено заявником на
відповідний рахунок Управління
державної казначейської служби у
м.Полтаві, який належить
господарському суду Полтавської
області.

Тому, посилання суду першої інстанції
на те, що додана до заяви заявка на
переказ готівки не містить відомостей
про те, яка саме заява оплачується
судовим збором є неправомірним,
оскільки юридичне значення має саме
факт зарахування державного мита до
державного бюджету.

У разі, якщо у господарського суду є
сумніви щодо зарахування судового
збору до державного бюджету, то він має
право зобов'язати заявника надати
відповідну довідку з управління
державного казначейства про
зарахування за цим платіжним
документом судового збору до
державного бюджету.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції зазначає, що в порушення ч.ч.1,
2 ст. 11 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" судом першої
інстанції неправомірно повернено
заяву про порушення справи про
банкрутство ФОП ОСОБА_2

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про наявність
правових підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали господарського суду
Полтавської області від 29.04.2014 р. у
справі № 917/785/14 .

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 2
статті 103, статтями 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 29.04.14р. у справі
№ 917/785/14 скасувати.

Справу № 917/785/14 направити на розгляд до
господарського суду Полтавської
області.

Повний текст постанови складено
19.06.2014р.

Головуючий суддя
Фоміна В. О.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Здоровко Л.М.