ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р.
Справа № 914/503/14

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Данко Л.С.

Давид Л.Л.

при секретарі судового засідання:
Ляпінському В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Рим Лав" від
04.04.2014 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 18.03.2014 року

у справі № 914/503/14

за позовом: Прокурора Галицького
району в інтересах Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області, м. Львів

до відповідача: Приватного
підприємства "Рим Лав", м. Львів

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: ДП
«Науково-дослідний інститут
метрології вимірюваних і управляючих
систем», м. Львів

про зобов'язання звільнення та
повернення об'єкта оренди - нежитлові
приміщення загальною площею 131,7 кв.м, що
розміщені за адресою: м. Львів, вул.
Винниченка, 30,2 поверх

за участю представників:

від прокурора: Макогін Ю.І. - старший
прокурор

від позивача: Лазор А.О. - представник

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Крамар І.І. -
представник

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
17.06.2014 року змінено склад колегії,
замість суддів Гриців В.М. та Зварич
О.В., в склад колегії введено суддів
Давид Л.Л. та Данко Л.С.

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст. ст. 20, 22, 27, 29 ГПК України роз'яснено,
заяви про відвід суддів не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходило, тому
протокол судового засідання ведеться з
дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України
без здійснення повного фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 18.03.2014 року у
справі № 914/503/14 (суддя - Запотічняк О.Д.)
задоволено позовні вимоги Прокурора
Галицького району в інтересах РВ ФДМУ
по Львівській області: зобов'язано ПП
"Рим Лав" звільнити та повернути об'єкт
оренди - нежитлові вбудовані
приміщення загальною площею 131,7 м2, що
розміщені на другому поверсі
двоповерхової виробничої будівлі за
адресою: м. Львів, вул. Винниченка, 30,
вартістю 419 782,00 грн.

Місцевий господарський суд мотивував
рішення тим, що відповідачем порушено
умови Договору оренди індивідуально
визначеного нерухомого майна, що
належить до державної власності № 190
від 01.11.2010 року в частині звільнення та
повернення об'єкта оренди - нежитлові
приміщення загальною площею 131,7 кв.м, що
розміщені за адресою: м. Львів, вул.
Винниченка, 30,2 поверх, незважаючи на те,
що дія договору оренди від 01.11.2010 року №
190 закінчилась 29.10.2013 року і про
припинення дії договору відповідач був
належним чином повідомлений заявою
позивача.

ПП "Рим Лав" не погодившись з
висновками, викладеними у рішенні
місцевого господарського суду, подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та прийняти
нове, яким відмовити у позові. Зокрема,
апелянт покликається на те, що рішення
місцевого господарського суду є
незаконне, необґрунтоване і підлягає
скасуванню, в зв'язку з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Місцевий
господарський суд не врахував, що
орендар належним чином використовував
державне майно та своєчасно сплачував
орендну плату, тому в силу ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", ч. 1 ст. 777 ЦК
України має переважне право на
продовження договору оренди. Позивач
звертався до відповідача з заявою від
06.11.2013 року № 45 про укладення договору
оренди на новий строк. Згідно відповіді
від 20.11.2013 року вих. № 11-03-08306 позивач
повідомив скаржника про неможливість
продовження терміну дії Договору,
оскільки в силу ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» вказане вище державне майно не
може бути об'єктом оренди. Разом з тим,
як встановлено у рішенні
Господарського суду Львівської
області від 03.02.2014 року у справі №
914/4583/13, відповідно до абз. 8 та абз. 23 ч. 2
ст. 4 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
вказане майно може бути об'єктом оренди
тільки після висновку та згоди
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, як уповноваженого
органу управління цим майном. Крім
того, на момент ухвалення
оскаржуваного рішення у РВ ФДМУ по
Львівській області за повторною заявою
була розпочата процедура укладення
договору оренди нерухомого майна на
новий термін. Також апелянт зазначає,
що не був належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
від 22.05.2014 року та представник в
судовому засіданні просить рішення
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення,
покликаючись на те, що згідно з ст. 27
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" у разі
розірвання договору оренди, закінчення
строку його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди. Листом
від 01.11.2013 року № 11-03- 07759 позивач
повідомив орендаря про припинення
договору та повернення об'єкту оренди.
Однак, орендар майно згідно умов
договору не повернув. Щодо доводів
апелянта про укладення договору на
новий термін, то позивач вважає немає
підстав, оскільки відсутній висновок
та згода Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України відповідно
до абз. 8 та абз. 23 ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна»

21.05.2014 року через канцелярію
апеляційного господарського суду
надійшла заява № 12/900 від 21.05.2014 року від
ДП «Науково-дослідний інститут
метрології вимірюваних і управляючих
систем» про залучення останнього до
участі у розгляді справи в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача. ДП
«Науково-дослідний інститут
метрології вимірюваних і управляючих
систем» у заяві зазначає, що об'єктом
спірних правовідносин є нерухоме
майно, що належить до державної
власності та перебуває на балансі ДГ1
НДІ «Система», яке входить до сфери
управління Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України.
Відповідно до Договору оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності № 190 від 01.11.2010 року,
укладеного між РВ ФДМУ по Львівській
області та ПП «Рим-Лав», вказане
державне нерухоме майно перебувало в
користуванні ПП «Рим-Лав» на умовах
оренди з 01 листопада 2010 року по 29 жовтня
2013 року. Після припинення терміну дії
договору, зазначене нерухоме майно
мало бути повернуте балансоутримувачу
за актом приймання-передавання.
Виходячи з вище наведеного, ДП НДІ
«Система» вважає, що рішення
господарського суду може вплинути на
його права та обов'язки щодо однієї із
сторін.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України» № 7
від 17 травня 2011 року (із змінами і
доповненнями), норми ГПК України щодо
вчинення господарським судом першої
інстанції певних процесуальних дій не
застосовуються судом апеляційної
інстанції у випадках, коли відповідною
нормою ГПК України прямо передбачено,
що процесуальна дія вчиняється лише до
прийняття рішення судом першої
інстанції, крім передбаченого статтею
24 ГПК України права залучати до участі
у справі іншого відповідача, здійснити
за згодою позивача заміну первісного
відповідача належним відповідачем та
зазначеного у статті 27 ГПК України
права залучити до участі у справі
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимо^ на предмет спору.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014 року до
участі у справі у якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача залучено - ДП
«Науково-дослідний інститут
метрології вимірюваних і управляючих
систем».

Представник третьої особи в судовому
засіданні пояснив, що дія договору
оренди припинилась 29.10.2013 року. Однак,
об'єкт оренди балансоутримувачу не
повернуто. Щодо укладення нового
договору оренди, то представник
третьої особи зазначив, що укладення
нового договору оренди між сторонами
(РВ ФДМ України у Львівській області та
відповідачем) здійснюється за згодою
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, однак така згода та
відповідний висновок останнього,
відповідно до абз. 8 та абз. 23 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», відсутній.

Прокурор та позивач у судовому
засіданні також навели свої доводи та
міркування по справі, та просили суд
апеляційної інстанції залишити
рішення без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Відповідач в судове засідання 19.06.2014
року явку уповноваженого представнику
не забезпечив, про причини неявки не
повідомив, вимоги ухвали суду від 22.05.2014
року не виконав.

Розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, заслухавши доводи та
заперечення прокурора, представника
позивача та третьої особи, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення
господарського суду належить залишити
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення,виходячи з наступного:

01.11.2010 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Львівській області
(орендодавець) та Приватним
підприємством "Рим Лав" (орендар) було
укладено договір оренди індивідуально
визначено нерухомого майна, що
належить до державної власності № 190,
за умовами якого, орендодавець передав
орендарю у строкове платне
користування нежитлові вбудовані
приміщення загальною площею 131,7 м2, що
розміщені на другому поверсі
двоповерхової виробничої будівлі за
адресою: м. Львів, вул. Винниченка, 30 та
перебувають на балансі Державного
підприємства «Науково-дослідний
інститут метрології вимірювальних і
управляючих систем». Вартість
орендованого майна згідно зі звітом
про оцінку майна станом на 30.06.2010 року
становила 419782,00 грн.

Пунктом 9.1. Договору зазначено, що за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань Сторони несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством України.

Відповідно до п. 10.1. договір укладено
строком на 2 роки 364 дні з 01.11.2010 року та
діє по 29.10 2013 року включно.

Зміни до умов цього договору або його
розірвання допускаються за взаємної
згоди сторін. Зміни, що пропонуються
внестися розглядаються протягом
місяця з дати їх подання до розгляду
іншою стороною (п. 10.3. Договору).

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення цього договору
або зміну його умов після закінчення
строку його чинності протягом місяця,
договір вважається продовженим на той
самий строк і на тих самих умовах які
були передбачені цим договором.
Зазначені дії, оформляються додатковим
договором, який є невід'ємною частиною
договору, при наявності погодження
органу, уповноваженого управляти
об'єктом оренди (п. 10.4. Договору).

Згідно з п. 10.8. Договору у разі
припинення або розірвання цього
договору, майно протягом трьох робочих
днів повертається Орендарем
Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 10.9. Договору майно
вважається повернутим
Балансоутримувачу з моменту
підписання Орендарем та
Балансоутримувачем акту
прийому-передачі, один примірник якого
протягом трьох днів Орендарем
скеровується Орендодавцю. Обов'язок
щодо складання акта прийому-передачі
про повернення майна покладається на
орендаря.

Предметом позову у даній справі є
вимога про звільнення орендованого
державного майна та повернення його
балансоутримувачу у зв'язку з
припиненням договору оренди № 50 від
19.03.2010р.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Строк договору оренди визначається за
погодженням сторін; у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди
протягом одного місяця після
закінчення строку дії договору він
вважається продовженим на такий самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором (ч. 4 ст. 284 ГК
України).

Відповідно до ст. 291 ГК України договір
оренди припиняється у разі: закінчення
строку, на який його було укладено;
викупу (приватизації) об'єкта оренди;
ліквідації суб'єкта господарювання -
орендаря; загибелі (знищення) об'єкта
оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" договір оренди припиняється в
разі: закінчення строку, на який його
було укладено; приватизації об'єкта
оренди орендарем (за участю орендаря);
банкрутства орендаря; загибелі об'єкта
оренди; ліквідації юридичної особи, яка
була орендарем або орендодавцем.

Правові наслідки продовження
користування майном після закінчення
строку дії договору найму передбачено
у ст. 764 ЦК України (згідно з якою якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором), та ч. 2 ст. 17 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" згідно з якою у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди
протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору, він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Обов'язки наймача у разі припинення
договору найму передбачено у ч. 1 ст. 785
ЦК України, згідно з якою у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі) та у ч. 1 ст.
27 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" (згідно з якою у
разі розірвання договору оренди,
закінчення строку його дії та відмови
від його продовження або банкрутства
орендаря він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди).

Відповідно до умов договору викладених
в п. 10.4 сторони погодили, що у разі
відсутності заяви однієї з сторін про
припинення договору після закінчення
строку його чинності протягом одного
місяця, договір вважається продовженим
на той самий строк умовах.

Місцевим господарським судом
встановлено і матеріалами справи
підтверджено факт повідомлення
позивачем відповідача в установленому
законом порядку листом від 01.11.2013 року
№ 11-03-07759 про припинення 29.10.2013 року
договору оренди від 01.11.2010 року № 190 та
необхідність повернути об'єкт оренди
протягом трьох робочих днів
балансоутримувачу. Дана заява була
отримана відповідачем 05.11.2013 року, що
підтверджується копією поштового
повідомлення про вручення (а.с. 14).

Також, судом першої інстанції
встановлено і матеріалами справи
підтверджено факт невиконання
відповідачем умов договору оренди щодо
повернення орендованого майна у разі
припинення договору у термін і в
порядку, передбаченому п.п. 10.8, 10.9
договору оренди № 190 від 01.11.2010 року
(протягом трьох робочих днів за актом
приймання-передавання).

Враховуючи наведене, місцевий
господарський суд зробив вірний
висновок про звільнення об'єкта оренди
і повернення балансоутримувачу в
примусовому порядку.

Доводи апеляційної скарги судом
апеляційної інстанції до уваги не
приймаються виходячи з наступного:

Апелянтом зазначено, що він не був
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 64 ГПК
України, суддя, прийнявши позовну
заяву, не пізніше трьох днів з дня її
надходження виносить і надсилає
сторонам, прокурору, якщо він є
заявником, ухвалу про порушення
провадження у справі, в якій вказується
про прийняття позовної заяви,
призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм.

У зв'язку із неявкою відповідача в
судове засідання 04.03.2014 року, місцевий
господарський суд відклав розгляд
справи на 18.04.2014 року. В судове
засідання 18.04.2014 року відповідач не
з'явився та не забезпечив у судове
засідання представника.

Таким чином, відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, не був позбавлений
можливості надати суду всі необхідні
докази на підтримання своїх заперечень
проти позовних вимог, а також
користуватись наданими йому
процесуальними правами.

Як зазначено Регіональним відділенням
ФДМУ по Львівській області у відзиві на
апеляційну скаргу, 06.11.2013 позивач
звернувся на адресу регіонального
відділення ФДМУ по Львівській області
з листом, щодо укладення договору
оренди на новий строк та передачу
майна, яке було у користуванні позивача
згідно Договору. Регіональне
відділення ФДМУ по Львівській області
повідомило ПП "Рим-Лав", що відповідно
до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
заборонено до оренди майно
підприємств, що провадять діяльність у
сфері метрології, сертифікації та
стандартизації.

Стосовно доводів позивача, щодо
наявності у нього переважного права на
продовження строку дії договору
оренди. Регіональне відділення ФДМУ по
Львівській області зазначає, що
виходячи із положень ч. 3 ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", ч. 1 ст. 777 ЦК
України, ч. 1 ст. 285 ГК України орендар
може реалізувати надане йому переважне
(гарантоване) право на продовження
оренди тільки в тому разі, коли після
закінчення договору оренди
орендодавець має намір передати об'єкт
оренди іншій особі. Доказів які б
стверджували намір орендодавця
передати майно в оренду іншій особі
відповідачем не надано.

Щодо покликання апелянта на рішення
Господарського суду Львівської
області від 03.02.2014 року у справі №
914/4583/13, то колегія суддів зазначає, що
відповідач не надав належних та
допустимих доказів щодо звернення до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, як уповноваженого
органу управління спірним майном, за
погодженням чи отриманням
відповідного висновку щодо оренди
індивідуально визначеною нерухомого
майна. Тому дане твердження апелянта
судом до уваги не приймається.

Окрім цього, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду відзначає, що при
розгляді матеріалів справи та
апеляційної скарги, колегією суддів
встановлено, що апелянт в
обґрунтування доводів апеляційної
скарги покликається на докази, а саме -
заяву № 45 від 06.11.2013 року та лист від
20.11.2013 року № 11-03-08306. Ухвалою
апеляційного господарського суду від
08.05.2014 року, колегія суддів
витребовувала у відповідача дані
докази. Однак, відповідач вимоги ухвали
суду не виконав.

Відтак, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що у апеляційній
скарзі не наведено та не доведено
належними та допустимими доказами
факту наявності будь - яких підстав для
скасування оскарженого рішення.

З аналізу вищевказаного, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду зазначає, що
місцевим господарським судом вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального га
процесуального права, тому його
належить залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

З врахуванням наведеного та керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 18.03.2014 року у
даній справі залишити без змін,
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Рим Лав" - без
задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст. ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Данко Л.С.

суддя
Давид Л.Л.