ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
"01" липня 2014 р.Справа № 922/1688/14
Господарський суд Харківської області
судді Калініченко Н.В.
розглянувши матеріали справи
за позовом Державного концерну
"Укроборонпром", м. Київ 3-я особа , яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача Державне
підприємство "Завод імені В.О.
Малишева", м. Харків до 1. Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Комуненерго", м. Харків , 3-я особа ,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні першого
відповідача - АКБ СР "Укрсоцбанк", м.
Харків 2. Публічного акціонерне
товариство "Харківхолодмаш", м. Харків
про визнання недійсним договору
Позивач - Державний концерн
"Укроборонпром", 3-я особа , яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача Державне
підприємство "Завод імені В.О.
Малишева", звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Комуненерго"
(відповідач 1) та Публічного
акціонерного товариства
"Харківхолодмаш" (відповідач 2) про
визнання недійсним договору оренди №
8/11 від 04.07.2011 р., який укладено між ТОВ
"Еко-Комуненерго" та ПуАТ
Позовні вимоги вмотивовано укладенням
спірного договору між відповідачами
всупереч вимогам законодавства (за
відповідним договором було передано
майно, що знаходиться в іпотеці, без
письмової згоди іпотекодержателя; у
відповідача 1 були відсутні правові
підстави передавати лабораторний
корпус в оренду на підставі спірного
договору; спірний договір укладено без
наміру створення правових наслідків).
Ухвалою суду від 05 травня 2014 року
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду у судовому
Ухвалою суду від 19 травня 2014 року судом
було залучено до участі у справі в
якості 3-ї особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ДП "Завод імені
Ухвалою суду від 23 червня 2014 року судом
було залучено до участі у справі в
якості 3-ї особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні першого відповідача АКБ СР
Під час розгляду даної справи судом
встановлено наступне.
22 вересня 2008 року між Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку "Укрсоцбанк" (як продавцем) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Еко-Комуненерго" (як
покупцем) було укладено договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
відповідно до умов якого продавець в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, зобов'язується передати у
власність покупцеві нежитлову будівлю
літ. "Р/1-7" загальною площею 17 323,2 кв.м., що
знаходиться за адресою м. Харків, вул.
Вказаний договір було посвідчено
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та внесено до Державного реєстру
правочинів під номером 3148440.
22 вересня 2008 року між Акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку "Укрсоцбанк" (як
іпотекодержателем) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Комуненерго" (як іпотекодавцем)
було укладено іпотечний договір №
805/13/18-5/8-846, за яким іпотекодавець
передає в наступну іпотеку
іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання зобов'язання за
договором кредиту № 805/6/18/8-116 від 22.09.2008
року нерухоме майно: нежитлову будівлю,
літ. "Р/1-7" загальною площею 17 323,2 кв.м., що
знаходиться за адресою м. Харків, вул.
Плеханівська, 126, що належить
іпотекодавцю на підставі договору
купівлі-продажу від 22 вересня 2008 року.
Вказаний іпотечний договір також було
посвідчено приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 22 вересня 2008 року.
Право власності на придбану за
вказаним вище договором
купівлі-продажу від 22 вересня 2008 року
нежитлову будівлю (передану в іпотеку
за наведеним іпотечним договором) було
зареєстровано ТОВ "Еко-Комуненерго" 29
вересня 2008 року, тобто після укладення
з АКБ СР "Укрсоцбанк" відповідного
іпотечного договору.
Викладені вище обставини свідчать про
порушення законності та недоліки в
діяльності приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, про що суд зробив
висновок з наступного.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 657 ЦК України (в редакції
станом на 22 вересня 2008 року) договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Таким чином, право власності на
нерухоме майно: нежитлову будівлю, літ.
"Р/1-7" загальною площею 17 323,2 кв.м., що
знаходиться за адресою м. Харків, вул.
Плеханівська, 126, перейшло від АКБ СР
"Укрсоцбанк" до ТОВ "Еко-Комуненерго",
придбаного останнім за договором
купівлі-продажу від 22 вересня 2008 року, з
моменту державної реєстрації права
власності на відповідне майно, а саме -
з 29 вересня 2008 року.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про
іпотеку" визначено, що предметом
іпотеки можуть бути один або декілька
об'єктів нерухомого майна за таких
умов: нерухоме майно належить
іпотекодавцю на праві власності або на
праві господарського відання, якщо
іпотекодавцем є державне або
комунальне підприємство, установа чи
організація; нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення; нерухоме майно
зареєстроване у встановленому законом
порядку як окремий виділений у натурі
об'єкт права власності, якщо інше не
встановлено цим Законом.

З огляду на положення вказаної норми,
ТОВ "Еко-Комуненерго" міг
розпоряджатися нежитловою будівлею,
придбаною за договором купівлі-продажу
від 22 вересня 2008 року, шляхом її
передання в іпотеку лише з 29 вересня 2008
року (тобто з моменту державної
реєстрації права власності на
відповідне майно).

Втім, як свідчать викладені вище
обставини, одразу після укладення
договору купівлі-продажу від 22 вересня
2008 року, до державної реєстрації права
власності на придбане за ним майно,
приватним нотаріусом ОСОБА_3 було
посвідчено іпотечний договір, за яким
ТОВ "Еко-Комуненерго" передало, а АКБ СР
"Укрсоцбанк" прийняв в іпотеку
відповідну нежитлову будівлю.

Отже, правочин вказаних осіб з
передання в іпотеку нежитлової будівлі
літ. "Р/1-7" загальною площею 17 323,2 кв.м., що
знаходиться за адресою м. Харків, вул.
Плеханівська, 126 здійснено з порушенням
вказаних вище вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

АКБ СР "Укрсоцбанк", в порушення
визначених чинним законодавством
обов'язків, прийняв в іпотеку на
підставі вказаного вище іпотечного
договору майно, право власності за яким
фактично на момент його нотаріального
посвідчення не перейшло до
іпотекодавця.

Так, своїми діями АКБ СР "Укрсоцбанк"
міг створити умови для наступного
визнання вказаного іпотечного
договору недійсним, чим порушити
стабільність економічних відносин з
ТОВ "Еко-Комуненерго" за кредитними
зобов'язаннями останнього, а також
стабільність діяльності банківської
системи держави в цілому.

При цьому, обтяжуючою обставиною у
викладених обставинах є те, що факт
відсутності державної реєстрації
права власності іпотекодавця на майно,
що передається в іпотеку, на момент
укладення іпотечного договору був
відомий (або мав бути відомий) АКБ СР
"Укрсоцбанк", оскільки останній
постійно пов'язаний з діяльністю у
сфері забезпечувальних кредитні
зобов'язання відносинах, а також
безпосередньо (через свого
представника) брав участь в укладенні
договору купівлі-продажу відповідного
заставленого майна та був обізнаний
про одномоментність вчинення і
договору купівлі-продажу майна, і
іпотечного договору, за яким
відповідне майно передається в
іпотеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ГПК України
господарський суд, виявивши при
вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу.

Пленум Вищого господарського суду
України у своїй постанові від 26 грудня
2011 року N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (п. 5.1) роз'яснив, що
окрема ухвала виноситься
господарським судом за наявності умов,
передбачених частиною першою статті 90
ГПК - виявлення при вирішенні спору
порушень законності або недоліків у
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу (далі - підприємства і
організації). При цьому господарський
суд не обмежений колом ні учасників
судового процесу у конкретній справі,
ані загалом осіб, зазначених у статті 1
ГПК.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
винесення окремої ухвали відносно
Акціонерного комерційного банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк".

Згідно ч. 2 ст. 90 ГПК України окрема
ухвала надсилається відповідним
підприємствам, установам,
організаціям, державним та іншим
органам, посадовим особам, які несуть
відповідальність за ухилення від
виконання вказівок, що містяться в
окремій ухвалі, в порядку та розмірі,
передбачених частиною першою статті 119
цього Кодексу.

Окрема ухвала надсилається посадовій
особі або органу, які за своїми
повноваженнями повинні усунути
виявлені господарським судом недоліки
чи порушення (п. 5.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України у
своїй постанові від 26 грудня 2011 року N 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Враховуючи визначені в Законі України
"Про банки та банківську діяльність" та
Законі України "Про Національний банк
України" завдання та повноваження
Національного банку України, суд
вважає за необхідне повідомити саме
Національний банк України про вказані
вище недоліки та порушення законності,
а також рекомендувати вжити заходів
для недопущення подібних недоліків та
порушень законності у діяльності
вказаного вище банку у подальшій
роботі.

На підставі викладеного вище,
відповідно до ст. 124 Конституції
України, ст.ст. 334, 657 ЦК України, ст. 5
Закону України "Про іпотеку", Закону
України "Про банки та банківську
діяльність", Закону України "Про
Національний банк України" та
керуючись ст.ст. 86, 90 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Винести окрему ухвалу на Акціонерний
комерційний банк соціального розвитку
"Укрсоцбанк".

Окрему ухвалу направити в Національний
банк України з метою інформування про
недоліки та порушення законності в
діяльності Акціонерного комерційного
банку соціального розвитку
"Укрсоцбанк" щодо забезпечення
кредитних зобов'язань боржника шляхом
укладення іпотечного договору №
805/13/18-5/8-846 від 22 вересня 2008 року.

Про вжиття вказаних заходів повідомити
господарський суд Харківської області
у місячний строк.

Суддя Калініченко Н.В.