м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/8506/14 24.06.14
За позовом Приватного
акціонерного товариства
"Бориспільський автозавод"
до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ГУВЕР"
про стягнення 7593,21 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
від позивача: Карбань Н.В. (дов. б/н
від відповідача: не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 24.06.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Бориспільський автозавод" (далі за
текстом - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою № 24-04/14 від 27.03.2014 року
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГУВЕР" (далі за
текстом - відповідач) про стягнення
заборгованості в розмірі 7 593,21 грн. за
надані послуги технічного огляду
автомобілів згідно заказ-нарядів №0002126
від 30.09.2011 та №0002128 від 30.11.2011 року, також
позивач просить витрати по сплаті
судового збору покласти на
відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 року позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 910/8506/14, розгляд
справи призначено на 24.06.2014 року.

24.06.2014 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
позивачем подано письмові пояснення по
справі (з додатками).

В судове засідання 24.06.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
про час та місце розгляду справ був
повідомлений належним чином.

Представником позивача в судовому
засіданні подано копії витягів з
єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців на
позивача і відповідача та було надано
усні пояснення по суті справи.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань щодо оплати виконаних
позивачем робіт на загальну суму 7 593,21
грн. згідно заказ-нарядів №0002126 від
30.09.2011 та №0002128 від 30.11.2011 року.

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував, в судове засідання не
з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Також суд зазначає, що у відповідності
до п. 3.13. постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
зазначено: неподання або несвоєчасне
подання стороною у справі, іншим
учасником судового процесу доказів з
неповажних причин, спрямоване на
затягування судового процесу, має
розцінюватися господарським судом як
зловживання процесуальними правами. У
разі неподання учасником судового
процесу з неповажних причин або без
повідомлення причин матеріалів та
інших доказів, витребуваних
господарським судом, останній може
здійснити розгляд справи за наявними в
ній матеріалами та доказами або, з
огляду на обставини конкретної справи,
залишити позов без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті
81 ГПК. У наведених випадках відповідні
докази не повинні прийматися в
подальшому й судом апеляційної
інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем, в якості виконавця, та
відповідачем, в якості замовника, було
досягнуто згоди щодо виконання робіт з
технічного огляду автомобілів згідно
заказ-нарядів №0002126 від 30.09.2011 та №0002128
від 30.11.2011 року. Згідно зазначеного у
вказаних заказ - нарядах останні є
актом виконаних робіт.

На виконання умов досягнутих
домовленостей позивачем було
проведено технічний огляд
автомобілів марки МАЗ, державні номери
АА9023ВВ та АА6310ІВ, на загальну суму 14
285,17 грн.

Виконані позивачем для відповідача
роботи за вищезаначеними заказ -
нарядами були оплачені відповідачем
лише частково на загальну суму 6 691,96
грн., докази чого надані позивачем в
матеріали справи.

Згідно твердження позивача, відповідач
має перед позивачем заборгованості в
розмірі 87,15 грн. згідно заказ-наряду №
0002126 від 30.09.2011 та 7 506,06грн. згідно
заказ-наряду № 0002128 від 30.11.2011року,
тобто загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем складає
7593,21 грн.

Позивачем з метою врегулювання питання
щодо погашення заборгованості було
направлено відповідачу 20.11.2013 вимогу
про виконання грошового зобов'язання
на суму 9 528, 69грн. вих. № 1325 від 01.11.2013
року, якою просив оплати
заборгованість в семиденний термін
згідно нарядів - замовлень №№ 0002126 від
30.09.2011 та 0002128 від 20.11.2011 (копії вимоги та
доказу її направлення долучені до
позовної заяви).

Матеріали справи доказів оплати
відповідачем позивачу заборгованості
в розмірі 7593,21 грн. та /або надання
відповідачем позивачу відповіді на
вимогу останнього не містять.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
"Бориспільський автозавод" підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
кодексу, зокрема з договорів та
правочинів.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір
може бути укладений у будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Відповідно до ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальної вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 205 ЦК України
правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Згідно п. 1 Оглядового листа Вищого
господарського суду України "Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
господарським судом України)" від 18.02.2013
р. N 01-06/374/2013 підписання актів
здачі-приймання виконаних робіт
свідчить про укладення договору
підряду у спрощений спосіб, і цей
договір є підставою для виникнення у
його сторін майново-господарських
зобов'язань.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що між позивачем та
відповідачем було укладено у спрощений
договори підряду, шляхом оформлення
заказ-нарядів № 0002126 від 30.09.2011 та № 0002128
від 30.11.2011 року, а відтак у відповідній
частині між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глави 61 Цивільного
кодексу України.

Вказані договори є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ст. 854 ЦК України якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Як встановлено судом, позивачем у
відповідності до вимог чинного
законодавства та умов спрощених
договорів підряду для відповідача
виконано роботи з технічного огляду
зазначених вище автомобілів на
загальну суму 14 285, 17грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем, в свою чергу, жодних
претензій щодо невідповідності якості
виконаних робіт не заявлялось та суду
не надано.

Відповідачем виконані роботи були
частково оплачені на суму 6 691,96 грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Отже, станом на момент подання позовної
заяви та вирішення спору
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 7 593, 21 грн., доказів
сплати якої відповідачем суду не
надано.

Факт наявності боргу у
відповідача перед позивачем за
договором в сумі 7 593,21 грн., належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, строк оплати виконаних
робіт, у відповідності до ст. 854 ЦК
України є таким, що настав, а тому
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості у розмірі 7 593,21 грн., є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства "Бориспільський автозавод"
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу Україні
витрати по оплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський
суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГУВЕР» (04073, м.
Київ, пров. Куренівський, 17; ; в порядку передбаченому Законом
України «Про виконавче провадження»)
на користь Приватного акціонерного
товариства "Бориспільський автозавод"
(08322, Київська обл., Бориспільський р-н.,
с. Проліски, вул. Броварська, буд.4; ) заборгованість у сумі 7 593
(сім тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 21
коп. та 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
оплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.07.2014 р.

Суддя
Г.П.
Бондаренко