ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" червня 2014 р.Справа № 924/531/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Гладюка Ю. В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного
товариства "Старокостянтинівський
спеціалізований кар'єр", с. Красносілка
Старокостянтинівського району

до ДП "Хмельницький облавтодор" ПАТ ДАК
"Автомобільні дороги України" в особі
філії "Старокостянтинівський
райавтодор" ДП "Хмельницький
облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні
дороги України", м. Старокостянтинів

про стягнення 225 233, 38 грн. боргу

за участю представників сторін:

від позивача - Пастух В.Л. за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд
стягнути з відповідача заборгованість,
що виникла в результаті неналежного
виконання договору № 03 / 01 / 1 від 3 січня
2013 року в розмірі 225 233, 38 грн., з яких: 197
840, 01 грн. основний борг, 5 972, 45 грн.
інфляційні, 14 092, 71 грн. 25% річних, 7 328, 21
грн. пені.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає
про порушення відповідачем умов
договору (з додатками) щодо строків
здійснення оплати поставленого товару.
Обгрунтуванням стягнення пені є
наявність відповідної умови договору
щодо її застосування, стягнення ж
річних та інфляційних заявлено з
посиланням на ст. 625 ЦК України.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, наполягав
на його задоволенні в заявленому
розмірі.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, письмового
відзиву на позов не подав, причин
неявки суду не повідомив. Суд виходить
з того, що відповідач належним чином
повідомлений про розгляд справи в суді,
оскільки представник останнього був
присутній в судовому засіданні 22
травня 2014 року, де судом оголошувалась
дата наступного судового засідання (24
червня 2014 року).

За таких обставин, суд, в порядку ст. 75
ГПК України розглядає справу за
наявними матеріалами.

З доданих матеріалів вбачається.

3 січня 2013 року між сторонами укладено
договір № 03/01/1, за яким постачальник
(позивач), в порядку та на умовах,
визначених цим договором
зобов'язується передавати у власність
покупця гранітну продукцію, а покупець
(відповідач) зобов'язується прийняти
товар і оплатити його вартість.

Асортимент та види товару, його
кількість, вартість вказуються у
залізничних накладних, видаткових
накладних (в залежності від умов
поставки товару) (надалі накладних), які
вважаються невід'ємною частиною
договору з моменту їх підписання
уповноваженими представниками сторін
(п. 2.1.). Датою поставки (відвантаження)
товару вважається дата, зазначена в
залізничній накладній на штемпелі
станції відправлення, або в видатковій
накладній (п. 2.3.). Ціна на товар та
загальна вартість кожної партії
визначаються сторонами в накладних,
які є невід'ємною частиною договору (п.
3.1.). Оплата товару здійснюється
покупцем на підставі виставленого
постачальником рахунку - фактури (п. 4.1.).
Покупець зобов'язаний оплатити
замовлену кількість товару авансом (до
поставки товару) шляхом безготівкового
перерахування на поточний рахунок
постачальника, вказаний в цьому
договорі або в рахунку -фактурі, суми
передоплати в розмірі 100% вартості
замовленого товару, якщо щодо окремої
партії товару сторонами не встановлені
інші умови оплати (п. 4.2.). За взаємним
погодженням сторін поставка товару
може здійснюватись з відстрочкою
платежу. В даному випадку покупець
проводить оплату за товар до
останнього числа (31, 30, 28 - в залежності
від кількості днів в місяці) поточного
місяця в якому було отримано покупцем
товар. Підтвердженням погодження є
отримання товару покупцем. (п. 4.3.) .

Згідно п. 6.3. у разі порушення термінів
оплати товару, покупець за вимогою
постачальника сплачує на користь
постачальника суму боргу з урахуванням
індексу інфляції, 25 % річних від суми
заборгованості, пеню у розмірі 0, 3 % від
суми несплати за кожен день
прострочення виконання зобов'язання,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сторони погоджуються, що
неустойка (штраф, пеня) за цим
договором стягується за весь період
прострочення, без урахування норм ч. 6
ст. 232 ГК України стосовно обмеження
такого строку шістьма місяцями (п. 6.5.).

Договір набуває чинності з моменту
підписання сторонами і діє до 31 грудня
2013 року, але в будь - якому випадку до
його повного виконання (п. 10.1).

3 січня, 1 лютого, 1 березня, 1 квітня, 1
травня, 3 червня, 1 липня, 1 серпня, 2
вересня, 1 жовтня, 1 листопада, 2 грудня
2013 року за номерами, відповідно 1 - 12
сторони уклали додаткові угоди до
договору № 03 / 01 / 1 від 3 січня 2013 року,
якими визначили вид товару, кількість,
ціну та умови поставки на конкретний
місяць.

Основний договір та додатки до нього
підписані обома сторонами та скріплені
їх печатками.

Факт поставки товару позивачем та
прийняття його відповідачем на суму 584
840, 01 грн. підтверджується видатковими
накладними:

- № РН - 0000001 від 3 січня 2013 року на суму 6
756, 58 грн., № РН - 0000014 від 21 січня 2013 року
на суму 8 142, 22 грн., № РН - 0000027 від 4
лютого 2013 року на суму 9 663, 89 грн., № РН -
0000045 від 18 лютого 2013 року на суму 43 742, 74
грн., № РН - 0000076 від 1 березня 2013 року на
суму 12 289, 44 грн., № РН - 0000121 від 18 березня
2013 року на суму 9 643, 18 грн., № РН - 0000173
від 1 квітня 2013 року на суму 26 042, 34 грн.,
№ РН - 0000226 від 9 квітня 2013 року на суму 10
607, 04 грн., № РН - 0000257 від 16 квітня 2013
року на суму 51 400, 56 грн., № РН - 0000304 від 26
квітня 2013 року на суму 34 248, 84 грн., № РН -
0000336 від 1 травня 2013 року на суму 51 259, 50
грн., № РН - 0000401 від 16 травня 2013 року на
суму 58 608, 10 грн., № РН - 0000476 від 27
травня 2013 року на суму 22 643, 70 грн., № РН
- 0000539 від 4 червня 2013 року на суму 22 700, 08
грн., № РН - 0000669 від 18 червня 2013 року на
суму 19 526, 74 грн., № РН - 0000762 від 3 липня
2013 року на суму 15 611, 04 грн., № РН - 0000862
від 16 липня 2013 року на суму 22 054, 84 грн., №
РН - 0000966 від 1 серпня 2013 року на суму 8 146,
72 грн., № РН - 0001083 від 19 серпня 2013 року на
суму 11 809 грн., № РН - 0001130 від 2 вересня 2013
року на суму 11 061, 16 грн., № РН - 0001241
від 16 вересня 2013 року на суму 52 637, 70 грн.,
№ РН - 0001286 від 23 вересня 2013 року на суму
18 546 грн., № РН - 0001331 від 4 жовтня 2013 року
на суму 7 471, 48 грн., № РН - 0001403 від 16
жовтня 2013 року на суму 19 946, 46 грн., № РН -
0001561 від 6 листопада 2013 року на суму 25 138,
48 грн., № РН - 0001638 від 18 листопада 2013
року на суму 5 055, 18 грн., № РН - 0001763 від 13
грудня 2013 року на суму 87 грн.;

- та довіреностями на отримання товарно
- матеріальних цінностей № 310 від 2
січня 2013 року, № 2 від 1 лютого 2013 року,
№ 30 від 1 березня 2013 року, , № 56 від 1
квітня 2013 року, , № 92.2 від 1 травня 2013
року, № 98. 1 від 15 травня 2013 року, № 115/1
від 28 травня 2013 року, № 155 від 3 липня 2013
року, , № 180 від 1 серпня 2013 року, № 198 від
1 вересня 2013 року, № 225 від 1 жовтня 2013
року, № 270 / 1 від 30 жовтня 2013 року, № 321
від 13 грудня 2013 року.

Вищевказані накладні підписані обома
сторонами, зокрема у графі „Від
постачальника" - представником
позивача, у графі „отримав" -
представниками відповідача, чиї
підписи співпадають з підписами
представників, яким відповідачем
видано довіреності на отримання ТМЦ.
Довіреності на отримання ТМЦ також
належним чином завірені відповідачем
та повіреним.

На підтвердження часткової оплати
поставленого товару позивачем надано
виписки по рахунках: від 13.02.13р. на суму
10 000 грн., 50 000 грн., 40 000 грн. від 23.04.13р. на
суму 20 000 грн., від 25.04.13р. на суму 40 000
грн., від 13.05.13р. на суму 20 000 грн., від
15.05.13р. на суму 50 000 грн., від 03.06.13р. на
суму 50 000 грн., від 21.06.13р. на суму 50 000
грн., від 11.07.13р. на суму 25 000 грн., від
15.07.13р. на суму 4 000 грн., від 30.07.13р. на
суму 1 3 000 грн., від 31.10.13р. на суму 15 000
грн. Разом - 387 000 грн.

Виписки містять відмітки: платник -
позивач, отримувач - відповідач,
призначення платежу - за щебеневу
продукцію.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази та
давши їм оцінку в сукупності, судом
враховується наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Правовідносини, які виникли між
сторонами за своїм характером
являються господарськими, виходячи зі
змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі,
що виникли з господарського договору, і
відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України є предметом його
регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач та відповідач уклали договір
поставки, визначивши умови, права та
обов'язки сторін, які є обов'язковими
для них.

За ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що
позивач на виконання умов договору
поставив відповідачу товари на
загальну суму 584 840, 01 грн. що
підтверджується накладними (підписані
обома сторонами) та довіреностями на
отримання ТМЦ.

Обов'язок оплати (остаточний
розрахунок) за поставлений товар,
відповідно до договору, виникає у
відповідача останнього числа (31, 30, 28 - в
залежності від кількості днів в місяці)
поточного місяця в якому було отримано
покупцем товар. Тобто, враховуючи, що
поставка товару здійснювалась
частинами кожного місяця, починаючи з
січня та закінчуючи груднем 2013 року
обов'язок оплати виникає кожного
останнього числа місяця поставки на
суму поставки. Станом на 31 грудня 2013
року оплата мала бути здійснена на всю
суму поставленого товару (в разі
відсутності помісячних оплат). Проте,
як вбачається з матеріалів справи
(виписки банку) оплата проведена
частково на суму 387 000 грн. Докази оплати
в повному обсязі, в зазначені у
договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1
ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Статтею 525
Цивільного кодексу України обумовлено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено
(докази повної оплати відсутні), у
відповідача виникла заборгованість,
розмір якої підтверджується
документально та становить (584 840, 01 грн.
загальна вартість товару мінус 387 000
грн. часткова оплата) 197 840, 01 грн. За
таких обставин, позов, в частині
стягнення основного боргу підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення
річних та інфляційних відповідають
чинному законодавству, та підлягають
задоволенню в заявленому розмірі, який
підтверджується розрахунком, в тому
числі з урахуванням 25% річних, що
передбачені договором (п. 6.3.).

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі
положення, неустойка (штраф та пеня) є
договірним способом забезпечення
зобов'язання, а тому наявність у
договорі п. 6.3.., що передбачає
застосування пені є підставою для
задоволення позову, в частині
стягнення останньої. Розмір пені
підтверджується поданим позивачем та
перевіреним судом розрахунком.

За таких обставин позов обґрунтований,
підтверджений належними доказами та
підлягає задоволенню. Судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ДП "Хмельницький облавтодор"
ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" в
особі філії "Старокостянтинівський
райавтодор" ДП "Хмельницький
облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні
дороги України" (Хмельницька область, м.
Старокостянтинів, вул. Першого Травня,
64) на користь публічного акціонерного
товариства „Старокостянтинівський
спеціалізований кар'єр" (Хмельницька
область, Старокостянтинівський район,
с. Красносілка, р/р 190 в АТ БМ Банк,
МФО 380913, ) 197 840,01 грн.
основної заборгованості, 5 972,45 грн.
інфляційних, 14 092,71 грн. 25% річних, 7 328,21
грн. пені та 4 504,67 грн. судового збору.

Суддя
Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи, 2 -
позивачу 3 - відповідачу м.
Хмельницький, вул. Свободи, 77; 2) 31100,
Хмельницька обл., м. Старокостянтинів,
вул. 1-го Травня, 64).