м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/8823/14 23.06.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Еталон"доПублічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант Авто"простягнення
страхового відшкодування у розмірі 4
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: Данилишин М.С. -
представник за дов.;
від відповідача: Волчек Н.М. -
У судовому засіданні 23.06.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" до
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія "Гарант
Авто" про відшкодування шкоди 4 942,50 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.05.2014 порушено провадження у
справі №910/8823/14, розгляд справи
призначено на 04.06.2014.

Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014, у зв'язку з перебуванням судді
Літвінової М.Є. на лікарняному, справу
передано на розгляд судді Мельнику В.І.

Ухвалою від 04.06.2014 справу прийнято до
провадження судді Мельника В.І.,
розгляд справи призначено на 16.06.2014.

Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
16.06.2014, у зв'язку з виходом з лікарняного
судді Літвінової М.Є., справу передано
на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою від 16.06.2014 справу прийнято до
провадження судді Літвінової М.Є.,
розгляд справи призначено на 16.06.2014.

В судовому засіданні 16.06.2014 оголошено
перерву на 23.06.2014.

В судовому засіданні 23.06.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
відповідача, господарський суд міста
Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

22.08.2012 між ПАТ "Страхова компанія
"Еталон" (далі - позивач, страховик) та
ОСОБА_3 (далі - страхувальник) укладений
Договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу
№0201 (далі - Договір), за яким був
застрахований автомобіль, Chevrolet Aveo
державний номер НОМЕР_1.

01.11.2012 о 13 год. 00 хв. в м. Києві по вул.
Фізкультурна, 1, сталася
дорожньо-транспортна пригода за
участю застрахованого автомобіля Chevrolet
Aveo державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4 та Daewoo державний
номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5

Відповідно до калькуляції від 22.11.2012
вартість відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля становить 7
474,30 грн.

На підставі вищевказаного договору від
22.08.2012, заяви страхувальника,
страхового акта №42-27061 від 26.11.2012,
розпорядження №09-05-27061 від 26.11.2012,
позивач виплатив страхове
відшкодування в сумі 4 452,50 грн. в
рахунок несплаченої частки страхового
платежу згідно п. 22.3.10 Договору
страхування, що підтверджується
бухгалтерською довідкою, наявною в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи, та заявив до
стягнення 4 942,50 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно внаслідок
експлуатації автомобіля Daewoo державний
номер НОМЕР_2.

Як вбачається з постанови Печерського
районного суду міста Києва (№3-6216/12)
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - акт
судового розгляду справи, який є
результатом дослідження всіх
документів та з'ясування всіх
необхідних обставин. Таким чином, у
справах про адміністративні
правопорушення, зокрема,
дорожньо-транспортні пригоди, належним
доказом є довідка Державної
автомобільної інспекції, складена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення. У свою
чергу, протокол - це офіційний документ,
відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння, яке містить ознаки
правопорушення, передбаченого нормами
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо
наявності у діях особи складу
адміністративного правопорушення
міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу Daewoo
державний номер НОМЕР_2 була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) АВ/2468664 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом АВ/2468664, діючим на
дату ДТП (01.11.2012).

Отже, відповідач є особою на яку
полісом АВ/2468664 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля Daewoo державний
номер НОМЕР_2 на час спірної ДТП.

21.06.2013 позивач звернувся до відповідача
з вимогою про страхове відшкодування у
розмірі 5452,50 грн.

У відповідь на вимогу, відповідач
повідомив позивача, що сума страхового
відшкодування у розмірі 3 652,00 грн. буде
перерахована на його розрахунковий
рахунок, однак станом на день вирішення
спору, відповідачем вказана сума не
сплачена, доказів протилежного суду не
надано.

За встановленими судами обставинами
справи, позивач здійснивши виплату
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту, отримав право вимоги, яке
особа, що одержала страхове
відшкодування, мала до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідач в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, не спростував заявлені
позовні вимоги.

Відповідач письмового відзиву на позов
не надав, лише усні заперечення проти
позову, однак належних доказів на
спростування доводів наведених
позивачем чи сплати страхового
відшкодування, суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із задоволенням позову,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант Авто" (01042, м. Київ, пров.
Новопечерський, 19/3, код 16467237) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ,
вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під'їзд, код
20080515) 4 942,50 грн. (чотири тисячі дев'ятсот
сорок дві гривні 50 коп.) суму страхового
відшкодування та 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.)
судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

овного тексту рішення: 26.06.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова