ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

01 липня 2014 року
Справа № 913/1287/14

Провадження № 4/913/1287/14

За позовом

Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень",
м.Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит", м. Ровеньки
Луганської області

про стягнення 13 120 грн. 00 коп.

Суддя Старкова Г.М.

Секретар судового засідання: Варакута
Р.В..

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не
прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 13 120 грн. 00 коп. за неправильно
зазначену масу вантажу у вагоні № 60685518,
відправленому у листопаді 2013 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит" за накладною № 50606920.

На запит суду за ухвалою від 16.05.2014 зі
станції Лобівські Копальні ДП
«Донецька залізниця» до суду надійшов
лист 23.05.2014 № 23/5018, в якому
повідомляється про те, що вага вагону
№60685518, відправленого за накладною
№50606920, була визначена відправником -
ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" на 150 тонних
тензометричних вагонних вагах
відправника. Контрольне переваження на
станції Лобівські Копальні не
проходив.

Представник відповідача відзив на
позовну заяву не надав.

Представник відповідача подав суду
20.06.2014 клопотання від 23.05.2014 № 1678, в
порядку ст. 22 ГПК України, якою просить
суд зменшити розмір штрафу за
неправильно зазначену масу вантажу,
зокрема посилаючись на те, що
підприємство відповідача перебуває у
складному фінансовому становищі,
збиток підприємства відповідача за 2013
рік складає 504291,00 тис. грн., поточні
зобов'язання за довгостроковими
зобов'язаннями в сумі 10 883,00 тис. грн.,
кредиторська заборгованість за товари,
роботи, послуги - 381 115,00 тис. грн.,
розрахунки з одержання авансів - 46 179,00
тис. грн., розрахунки зі страхування - 144
990,00 тис. грн., розрахунки з бюджетом - 87
067,00 грн., інші поточні зобов'язання - 2 378
427 тис. грн. Надане клопотання про
зменшення розмір штрафу за неправильно
зазначену масу вантажу судом
розглянуте, задоволене та залучене до
матеріалів справи.

Дослідивши обставини справи,
витребувані судом та надані
представниками позивача та
відповідача докази на підтвердження
своїх доводів, суд

В С Т А Н О В И В:

Так, у листопаді 2013 року зі станції
відправлення Лобівські Копальні
Донецької залізниці на станцію
призначення Чаплине Придніпровської
залізниці за перевізним документом, а
саме накладною № 50606920 ТОВ "ДТЕК
Ровенькиантрацит" (відповідач)
відправило вантаж - вугілля антрацит у
вагоні № 60685518, до станції призначення
Чаплине Придніпровської залізниці,
одержувач -ТЧ-7 Дніпропетровська
область, м.Чаплине.

На станції призначення Чаплине
Придніпровської залізниці 25.11.2013 на
вказаній станції при переважуванні
вагону на 150- тонних вагонних вагах
було виявлено, що маса вантажу
зазначена у накладній № 50606920 не
відповідає фактичній масі вантажу у
вагоні.

На станції призначення Чаплине
Придніпровської залізниці було
проведене контрольне переваження і
встановлено що:

- у вагоні № 60685518 в накладній №
50606920 вказана маса вантажу нетто 70000 кг,
фактично ж встановлено, що маса вантажу
складає брутто- 92300 кг, тара з документа
-23900 кг, нетто- 68400 кг, що на 1600 кг менше
ніж вказано у накладній.

По даним фактам складено акт загальної
форми № 1793 від 25.11.2013 та комерційний акт
АА № 044478/224 від 25.11.2013 (а.с.9-10).

Переважування проводилось на 150-тонних
вагонних вагах, повірених 27.05.2013. В
технічному та комерційному відношенні
вагони справні, завантаження у вагоні
нижче рівня бортів на 20-30 см., без виємо,
без скосів і заглиблень. Вантаж
маркований вапном, маркування не
порушено. Двері люка закриті. Слідів
течі вантажу немає.

За невірно зазначену в накладній масу
вантажу, позивач, відповідно до ст.ст.
118, 112 Статуту залізниць України,
нарахував штраф на суму 13 120 грн. 00 коп.,
який просить стягнути на свою користь.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав

Оцінивши по матеріалам справи доводи
представників сторін у їх сукупності,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення
частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Мінтрансом
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 № 138) (z0763-11)
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правила приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503, своїм підписом підтверджує
представник відправника. Так,
правильність внесених відомостей до
вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів
до перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 861/5082, вантажі, завантажені
відправником у вагони відкритого типу
(платформи, напіввагони тощо), а у
даному випадку вагон № 60685518 є
напіввагоном, приймаються залізницею
до перевезення шляхом візуального
огляду вагона, вантажу, його маркування
(у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні
без перевірки маси та кількості
вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Так, на станції призначення Чаплине
Придніпровської залізниці, при
переважуванні вагону на вагонних вагах
було виявлено, що маса вантажу
зазначена у накладній № 50606920 не
відповідає фактичній масі вантажу у
вагоні № 60685518. Відповідно до даного
факту був складений загальної форми №
1793 від 25.11.2013 та комерційний акт АА №
044478/224 від 25.11.2013 (а.с.9-10).

Пунктом 22 "Правила видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правила
складання актів" (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855), комерційного акту АА № 044478/224
від 25.11.2013 (а.с.9) контрольне
переважування вагону № 60685518
проводилось на 150- тонних вагонних
вагах, тобто таким же самим способом,
яким цю масу було визначено на станції
відправлення.

Перевіркою було виявлено наступне:

- у вагоні № 60685518 в накладній №
50606920 вказана маса вантажу нетто 70000 кг,
фактично ж встановлено, що маса вантажу
складає брутто- 92300 кг, тара з документа
-23900 кг, нетто- 68400 кг, що на 1600 кг менше
ніж вказано у накладній.

По даним фактам складено акт загальної
форми № 1793 від 25.11.2013 та комерційний акт
АА № 044478/224 від 25.11.2013 (а.с.9-10).

Переважування проводилось на 150-тонних
вагонних вагах, повірених 27.05.2013. В
технічному та комерційному відношенні
вагони справні, завантаження у вагоні
нижче рівня бортів на 20-30 см., без виємо,
без скосів і заглиблень. Вантаж
маркований вапном, маркування не
порушено. Двері люка закриті. Слідів
течі вантажу немає.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст.129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту,
вантажовідправник несе
відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п.5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 № 138)
(z0763-11) зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі -
Правила 24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України (457-98-п). Факт
неправильного зазначення відправником
указаних відомостей засвідчується
комерційним актом АА № 044478/224 від
25.11.2013 (а.с.9).

Згідно з ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначену в
накладній масу вантажу з відправника
стягується штраф в розмірі згідно із
ст. 118 Статуту залізниць / 5-кратна
провізна плата за всю відстань
перевезення/, а саме:

- провізна плата вагону № 60685518 в
накладній № 50606920 - 2624 грн. 00 коп., сума
штрафних санкцій - 2624 грн. 00 коп. х 5 = 13
120 грн. 00 коп.

Сума штрафу складає 13 120 грн. 00
коп.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць
України залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначених відправником у накладній на
станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Тобто наведені норми свідчать про те,
що залізниця не зобов'язана перевіряти
дані, зазначені у накладних фактичним
даним при прийнятті вантажу до
перевезення.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем невірно вказані
відомості у накладній № 50606920, у зв'язку
з чим, відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту
залізниць України, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

Отже, позивачем переваження вантажу на
станції Чаплине Придніпровської
залізниці було проведене контрольне
переваження маси вантажу, яке
проводилося на вагонних вагах
(технічний паспорт ваг, тип ваг-
механичні, модифікація ваг ЗВВТ-
РС-150Ц13В), яких проведена повірка 27.05.13
та вказано, що ваги придатні до
переважування, що підтверджено
матеріалами справи (а.с.11-12).

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць
України передбачено право залізниці
перевіряти правильність відомостей,
зазначених у накладній та масу вантажу,
а не обов'язок. Також, відповідно до п.
3.15. роз'яснень Президії Вищого
господарського Суду України від 29.05.02 №
04-5/601 (із змінами і доповненнями) при
застосуванні статті 118 Статуту
залізниць штраф підлягає стягненню за
самий факт допущення
вантажовідправником порушень,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафу слід
зазначити наступне.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК
України передбачає можливість
зменшення за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. При цьому, відсутність чи
невисокий розмір збитків може бути
підставою для зменшення судом розміру
неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому, повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Аналогічна норма міститься й у п. 3 ст. 83
ГПК України, за якою господарський суд
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Таким чином, суд має право, виходячи з
конкретних обставин справи, зменшити
розмір штрафних санкцій, але не
звільнити повністю боржника від їх
сплати.

Також слід визначити, що відповідач є
збитковим підприємством та
знаходиться у тяжкому фінансовому
стані.

Так, із наданих відповідачем доказів
вбачається, що товариство є вугільним
підприємством, знаходиться в тяжкому
фінансовому стані та має
заборгованість зі сплати обов'язкових
податків та зборів.

Виходячи з цього, суди мають право при
прийнятті рішення про стягнення
штрафу зменшувати його розмір з
урахуванням усіх конкретних обставин
справи

Враховуючи наведене та те, що
відповідач знаходиться тяжкому
фінансовому стані, підприємство
відповідача є підприємством вугільної
промисловості. Згідно звіту про
фінансові результати за 1 квартал 2014
року - фінансові результати від
звичайної діяльності підприємство
відповідача є збитковим - 264513,00 тис.
грн., поточні зобов'язання в сумі 3 528
011,00 грн., поточна кредиторська
заборгованість за одержаними авансами
- 1 257 395,00 грн., розрахунки з оплати
праці - 52 369,00 грн., розрахунки зі
страхування - 125 655,00 грн., розрахунки з
бюджетом - 47 107,00 грн., тому суд вважає за
доцільне застосувати ст. 233 ГК України
та зменшити розмір штрафу до 5 248 грн. 00
коп. (2624,00 грн.х2).

У стягненні решти суми слід відмовити.

За таких обставин, суд вважає за
можливе зменшити суму штрафу, у зв'язку
з чим задовольнити позов частково у
розмірі 5 248 грн. 00 коп. з покладенням
судових витрат на відповідача.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з віднесенням на
відповідача, у відповідності із ст. 49
ГПК України, витрати зі сплати судового
збору.

У судовому засіданні 01.07.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1827 грн. 00 коп. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.551, 908 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст.
ст. 22,24,44, 49, п.3 ст.83, ст.ст.82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень" до Товариства
з обмеженою відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит" про стягнення 13 120
грн. 00 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит", вул. Леніна,82, м.
Ровеньки Луганської області, на користь Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», пр. Карла Маркса,108, м.
Дніпропетровськ, в
особі відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень", пр. Карла
Маркса,108, м. Дніпропетровськ, штраф у
розмірі 5 248 грн. 00 коп., витрати зі
сплати судового збору у розмірі 1827 грн.
00 коп., видати на виконання наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
02.07.2014.

Суддя
Г.М. Старкова