донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

23.06.2014 справа №905/774/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівСтойка О.В.
Бойченка К.І., Діброви Г.І.за участю
представників сторін від позивача від
відповідача-1 від відповідача-2
Загайнова О.М., за довіреністю; не
з'явився; не з'явився; розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Весмастер
ЛТД", м. Запоріжжяна рішення
господарського суду Донецької
областівід17.04.2014 р. (підписано 22.04.2014р.)у
справі№ 905/774/14 (головуючий суддя
Мирошниченко Я.С.)за позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Донспецпром", м. Донецькдо
відповідачів:1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Весмастер ЛТД", м.
Запоріжжя; 2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Нова", м.
Донецькпростягнення грошових коштів у
розмірі 19 990,00 грн. з відповідача 1 та
стягнення грошових коштів з
відповідача 2 у розмірі 900,00 грн.В С Т А Н
О В И В:

У лютому 2014 року до господарського суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Донспецпром", м.
Донецьк (Позивач) із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Весмастер ЛТД", м.
Запоріжжя (Відповідач-1) та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укр-Нова",
м. Донецьк (Відповідач-2) про стягнення
грошових коштів у розмірі 19 990,00 грн. з
відповідача-1 та стягнення грошових
коштів з відповідача-2 у розмірі 900,00
грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 17.04.2014р. позовні
вимоги задоволено частково та стягнуто
з відповідача-1 на користь позивача
грошові кошти в розмірі 19 990,00грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідач 1, не погодившись із
рішенням суду, подав апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду скасувати та припинити
провадження по справі.

В обґрунтування вимог скарги заявник
посилається на те, що рішення судом
першої інстанції винесено з порушенням
норм процесуального права України.

Зокрема, заявник апеляційної скарги
посилається на те, що судом першої
інстанції вже розглядався спір між
тими ж сторонами, про той же предмет та
з тих же підстав, а отже суд першої
інстанції мав припинити провадження по
справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Розпорядженням виконуючого обов'язки
голови Донецького апеляційного
господарського суду від 23.06.2014р.
змінено склад судової колегії, суддю
Чернота Л.Ф. було змінено на суддю
Бойченка К.І.

Представник позивача в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечив, вважав рішення суду
законним та обґрунтованим, просив
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, у зв'язку з чим судова
колегія вважає за можливе розглянути
скаргу без участі представників
відповідачів, що не скористалися
правом на участь в судовому засіданні.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України здійснювалась фіксація
судового засідання за допомогою
технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.12.2011р. відповідачем-1 було виставлено
позивачу рахунок-фактуру №СФ-0000402 від
09.12.2011 р. на оплату вагів автомобільних
ВПТА-60-18 котлованих на суму 163 000,00грн.

Позивачем зазначений рахунок був
оплачений частково в сумі 20 000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №4663 від 26.12.2011р. та №158 від
17.01.2012р. (а.с. 9-10).

З наведених документів вбачається, що
між ТОВ "Донспецпром" та ТОВ "Весмастер
ЛТД" в спрощеній формі було досягнуто
згоди щодо поставки вищезазначеного
товару.

Доказів узгодження строку поставки та
порядку оплати - сторонами не надано.

Між позивачем та відповідачем-2 було
укладено Договір доручення №365-1-01/2012т
від 16.01.2012 р., згідно якого позивач
доручає відповідачу-2 за винагороду,
від імені і за рахунок позивача вчинити
юридичні дії, пов`язані з отриманням
згідно акту приймання-передачі вагів
автомобільних ВПТА-60-18 котлованих та
доставкою їх у повній комплектації за
визначеною адресою, на виконання якого
позивачем сплачено відповідачу-2
грошову суму в розмірі 1 000,00 грн.

Позивач листом від 05.09.2013 року за вих. №
32/09 на адресу відповідача-1 вимагав
поставити ваги автомобільні ВПТА-60-18
котловані, що підтверджується належно
завіреними копіями фіскального чеку №
3478 від 05.09.2013р. та описом вкладення, які
наявні в матеріалах справи (а.с. 12-14).

Позивач повторно звернувся до
відповідача-1 з вимогою за вих. № 38/09 від
13.09.2013р., якою вимагав повернути
безпідставно отримані грошові кошти в
розмірі 20 000,00грн., що
перераховані за рахунком №СФ-0000402 від
09.12.2011 р.

Позивач також звертався до
відповідача-2 з аналогічними вимогами
за вих. №33/09 від 05.09.2013р. та за вих. № 37/09
від 13.09.2013 року, але щодо суми в розмірі
1000,00грн.

До теперішнього часу зазначений товар
відповідачем-1 позивачу не поставлений,
часткова передоплата в розмірі 20
000,00грн. не повернута.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу
України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України,
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

Вбачається, що в період з червня 2012 року
по вересень 2013 року між позивачем та
відповідачем-1 проводилось листування
щодо укладення між ними договору
підряду, проте доказів досягнення
такої домовленості матеріали справи не
містять та сторонами не надано.

Оскільки доказів такої узгодженості
сторонами не надано, договір підряду на
виготовлення спірного товару не є
укладеним, а отже і не породжує
будь-яких прав та обов'язків для сторін
з цього приводу.

Доводи відповідача-1 щодо витрати
отриманих коштів на закупку обладнання
є безпідставними, використання
спірних коштів за таким призначенням є
господарським ризиком останнього та не
встановлює будь-якого обов'язку для
позивача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК
України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Отже позивач має право на повернення
передоплати за товар, який не
поставлений відповідачем-1 у
передбачений ч. 2 ст. 530 ЦК України строк
(у семиденний строк з моменту вимоги) -
на підставі ст. 693 ЦК України, оскільки,
як вбачається з наявних в матеріалах
справи документів позивач 13.09.2013 року
направив вимогу щодо поставки спірного
товару, але відповідачем-1 зазначена
вимога не була виконана.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Оскільки грошові кошти були
перераховані як часткова передоплата
за зазначений в рахунку товар на
виконання домовленості щодо його
поставки, - вимоги позивача щодо
повернення грошових коштів на підставі
ст. 693 ЦК України засновані на законі та
підлягають задоволенню.

За таких підстав судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення
заборгованості з відповідача-1 в
розмірі 19 990,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача-2 грошових коштів у розмірі
900,00 грн., то судова колегія також
погоджується з висновком суд щодо
відмови у їх задоволенні, оскільки
немає змоги встановити, що предметом
Договору доручення №365-1-01/2012 від 16.01.2012
р. є саме ті ваги автомобільні ВПТА-60-18
котловані, які мав поставити позивачу
відповідач-1, а також немає жодних
посилань на те, що відповідач-2 мав
отримати ваги саме від відповідача-1.

Разом з тим, згідно п. 2 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Оскільки підставою позову у справі №
905/6809/13 позивач визначив
безпідставність отримання коштів
відповідачем 1 через неукладеність
договору підряду, а в даній справі -
невиконання вимог щодо передачі
оплаченого товару, підстави позову за
цими справами є різними, отже не має
законних підстав припинення
провадження у справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Будь-яких порушень норм процесуального
права в діях суду першої інстанції при
розгляді ним зазначеної справи судовою
колегією не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Донецької області від 17.04.2014 року у
справі № 905/774/14 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають суттєве значення для вирішення
спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати по розгляду
апеляційної скарги відносяться на
відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Весмастер
ЛТД", м. Запоріжжя залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 2717.04.2014 року у справі №
905/774/14 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.В.Стойка

Судді
К.І. Бойченко

Г.І. Діброва

Надр. 6 прим.

1. позивачу

2, 3 відповідачам

4. до справи

5. ДАГС

6. ГС