м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7302/14 16.06.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства "УКРСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕТАЛСПЕЦБУД"
про стягнення 103954,49 грн.
Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача - Мороз А.М.,
довіреність №01-003 від 09.01.2014;
від відповідача - не з'явилися;
Суть спору: Приватне акціонерне
товариство "УКРСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"МЕТАЛСПЕЦБУД" про стягнення
заборгованості за договором на
виготовлення та поставку продукції у
розмірі 128518,09 грн., з яких 100000,00 грн. -
- 3% річних та 4064,32 грн. - інфляційні
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на виконання умов договору №
13/07 на виготовлення та поставку
продукції від 13.02.2013 виготовив та
поставив відповідачу узгоджену
сторонами продукцію, втім відповідач в
порушення умов даного договору
зобов'язання по оплаті поставленої
продукції належним чином не виконав, у
зв'язку із чим виникла заборгованість.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 порушено провадження у
справі №910/7302/14 та призначено справу до
13.06.2014 відповідач через відділ
діловодства суду подав відзив на
позовну заяву, в якому частково визнав
грн., посилаючись на часткове погашення
заборгованості, та повідомив суд про
те, що сума штрафних санкцій підлягає
корегуванню у зв'язку зі зменшенням
суми основного боргу.
16.06.2014 позивач подав заяву про
уточнення позовних вимог, яка за своїм
змістом є заявою про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
просить стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 103954,49 грн., з
пеня, 7840,47 грн. 3% річних та 8255,49 грн.
Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає
права, які належать лише позивачу. Так,
відповідно до зазначеної норми права,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити або зменшити розмір
Відповідно до абз. 1 п. 3.10 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
Враховуючи те, що вищезазначені дії
позивача не суперечать законодавству
та не порушують права і охоронювані
законом інтереси інших осіб, суд
приймає заяву позивача про зменшення
позовних вимог до розгляду.
Отже, оскільки зменшення позовних
вимог, викладене позивачем у його
письмовій заяві, прийняте
господарським судом, то новою ціною
позову, виходячи з якої розглядається
- 3% річних та 8255,49 грн. - інфляційні
В судовому засіданні 16.06.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання 16.06.2014
своїх представників не направив, про
причини неявки суду не повідомив, хоча
про час та місце проведення судового
засідання повідомлений своєчасно та
Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
При цьому, оскільки суд відкладав
розгляд справи, надаючи можливість
учасникам судового процесу
реалізувати свої процесуальні права на
представництво інтересів у суді та
подання доказів в обґрунтування своїх
вимог та заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 ГПК України, не
знаходить підстав для чергового
відкладення розгляду справи.
В судовому засіданні 16.06.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, який приймав
участь у судовому засіданні, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "МЕТАЛСПЕЦБУД"
(покупець) та Приватним акціонерним
товариством "УКРСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ"
(постачальник) укладено договір № 13/07
на виготовлення та поставку продукції,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується виготовити відповідно
до проектної документації - шифр 1220 КМ,
розробленої ДП «Київметалпроект» ПАТ
«Київпроект», шифр 207-15-12 КМ (арк. 1-8),
розробленої ТОВ «ЦКС», вимог ДБН
В.2.6-163:2010 «Конструкції будинків і
споруд. Сталеві конструкції. Норми
проектування, виготовлення і монтажу»
металоконструкції об'єкту «Офісний
центр з вбудованими та прибудованими
приміщеннями та закладами
громадського харчування з підземним та
наземним паркінгами із знесенням
існуючих будівель та споруд на вул.
Сергія Струтинського, 13-15 у Печерському
районі м. Києва» (металоконструкції або
продукція) і поставити їх
(металоконструкції) (в т.ч. передати їх у
власність) покупцеві у встановлені цим
договором строки та на умовах базису
поставки: DAP ("Delivered at Place" Поставка на
місце призначення): будівельний
майданчик об'єкта, відповідно до правил
«ІНКОТЕРМС» у редакції 2010 р., а
покупець, в свою чергу, зобов'язується
прийняти металоконструкції і оплатити
їх у строки та на умовах, передбачених
даним договором (п. 1.1 договору).

Номенклатура і кількість
металоконструкцій визначається на
підставі проектної документації
(проектна документація або проект КМ)
та на момент підписання цього договору
орієнтовно становить 121,0 тн., серед яких
металоконструкції вертолітної
площадки обсягом 105,2 тн.,
металоконструкції козирку обсягом 15,8
тн. Остаточна кількість
металоконструкцій, що підлягають
виготовленню і поставці за даним
договором буде визначатись за
теоретичною вагою на підставі креслень
КМД, розроблених
заводом-виготовлювачем
металоконструкцій та вказуватись у
видаткових накладних (п.2.1 договору).

У відповідності до п. 3.1 договору
сторони домовились, що ціна за одну
тонну виготовлених і поставлених до
місця призначення металоконструкцій
вертолітної площадки становить 13500,00
грн. (в т.ч. ПДВ 20% - 2250,00 грн.), а ціна за
одну тонну виготовлених і поставлених
до місця призначення
металоконструкцій козирку становить
14000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20 % - 2333,33 грн.),
вказавши, що вищевказані ціни є
фіксованими і не підлягають зміні,
інакше як за погодженням сторін згідно
випадків, вказаних у п. 3.5 договору.

Згідно з п. 3.2 договору, загальна
вартість договору на момент його
підписання є орієнтовною та складає
1641400,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20 % - 273566,67 грн.).

Розрахунки за цим договором
здійснюються покупцем шляхом
перерахування грошових коштів у
національній валюті України на
поточний рахунок постачальника,
зазначений у реквізитах даного
договору, в наступному порядку:
авансовий платіж у розмірі 70% від
загальної вартості цього договору, що
становить 1148980,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 191496,67
грн.), перераховується покупцем на
поточний рахунок постачальника
протягом 3 (трьох) банківських днів з
моменту підписання цього договору;
остаточні розрахунки здійснюються
покупцем протягом 10 (десяти)
банківських днів за фатом поставки
партії металоконструкцій до місця
призначення на підставі наданого
постачальником рахунку-фактури і за
умови передачі постачальником
покупцеві комплекту
приймально-здавальних документів,
зазначених у даному договорі, з
пропорційним вирахуванням раніше
сплаченого авансового платежу (п.п. 3.6,
3.6.1, 3.6.2 договору).

При цьому, під партією сторони
визначили кількість
металоконструкцій, зазначених у одній
товарно-транспортній накладній, а
зміст комплекту приймально-здавальних
документів визначено у п. 5.13.1 договору,
а саме видаткова накладна,
специфікація відвантаженої продукції,
що видається заводом-виготовлювачем
продукції, податкова накладна,
рахунок-фактура.

Згідно з п. 4.1 договору постачальник
зобов'язується виготовити і поставити
до місця призначення в повному обсязі
металоконструкції, передбачені п.п. 1.1,
2.1 даного договору, у строки,
передбачені «Графіком поставок
металоконструкцій, за умови
своєчасного і повного виконання
покупцем п.п. 3.6.1, 5.1 договору. Відлік
строку виконання зобов'язань
постачальника починає свій перебіг на
кінцеву дату настання останньої з
перерахованих вище подій. «Графік
поставок металоконструкцій» сторони
зобов'язуються погодити та підписати
протягом 15 календарних днів з моменту
укладення договору. Після підписання
сторонами «Графік поставок
металоконструкцій» становиться
невід'ємною частиною договору.

Також, у вказаному пункті договору
сторони визначили, що постачальник
зобов'язується за належного виконання
з боку покупця своїх зобов'язань
виготовити та поставити
металоконструкції вертолітної
площадки у строк 60 календарних днів,
виготовити та поставити
металоконструкції козирку у строк 40
календарних днів.

В якості невід'ємних частин до договору
між сторонами було укладено 4 додаткові
угоди, а саме:

- 15.04.2013 укладено додаткову угоду № 1,
якою погоджено додатковий об'єм
металоконструкцій об'єкту обсягом 8,996
тн. на загальну суму 166809,64 грн., та
погоджено проводити розрахунок за
поставлені додаткові
металоконструкції за вирахуванням
авансового платежу в розмірі 50042,89 грн.
в порядку та на умовах, визначених
договором.

- 15.05.2013 укладено додаткову угоду № 2
якою визначено, що часткові розрахунки
за металоконструкції (у розмірі 30%)
здійснюються покупцем протягом п'яти
банківських днів за фактом підписання
сторонами акту приймання-передачі
металоконструкцій, що посвідчує
проміжний вхідний контроль якості
металоконструкцій та фіксує передачу
металоконструкцій для проведення
робіт з нанесення на них
протипожежного захисту з пропорційним
вирахуванням раніше сплаченого на
умовах п.3.6.1 договору авансового
платежу та витрат на поставку
металоконструкцій до вказаного у п. 1.1
договору місця призначення.

- 23.05.2013 укладено додаткову угоду № 3,
якою погоджено додатковий об'єм
металоконструкцій об'єкту обсягом 22,06
тн. на загальну суму 326267,40 грн.

- 24.07.2013 укладено додаткову угоду № 4
щодо корегування (в сторону збільшення)
додаткового об'єму металоконструкцій
об'єкту згідно додаткової угоди № 3 в
зв'язку з внесенням змін до проектної
документації обсягом 23,904 тн. на
загальну суму 353540,16 грн.

Сторонами не оспорювалась
правомірність зазначеного договору та
додаткових угод, а тому в силу
встановленої ст. 204 ЦК України
презумпції правомірності правочину,
договір № 13/07 на виготовлення та
поставку продукції від 13.02.2013, з
урахуванням додаткових угод, є
дійсним, а його положення беруться
судом до уваги при розгляді спору.

На виконання умов даного договору та
додаткових угод до нього, позивач
здійснив виготовлення та поставку
визначеної договором продукції на
загальну суму 1981367,28 грн., що
підтверджується долученими до
матеріалів справи видатковими
накладними № 76 від 10.04.2013 на суму
216776,00 грн., № 94 від 22.05.2013 на суму 242694,78
грн., № 109 від 24.05.2013 на суму 262484,64
грн., № 110 від 28.05.2013 на суму 265930,50 грн., №
118 від 30.05.2013 на суму 215046,18 грн., №
132 від 06.06.2013 на суму 147677,57 грн., № 133 від
06.06.2013 на суму 1706,59 грн., № 147 від
14.06.2013 на суму 110651,60 грн., № 148 від 14.06.2013
на суму 664,66 грн., № 166 від 03.07.2013 на суму
91757,16 грн., № 167 від 03.07.2013 на суму 164194,60
грн., № 177 від 23.07.2013 на суму 56438,64 грн., №
179 від 23.07.2013 на суму 59367,06 грн., № 180 від
23.07.2013 на суму 58390,92 грн., № 181 від 23.07.2013
на суму 58390,92 грн., № 182 від 23.07.2013 на суму
29195,46 грн., які підписані
уповноваженими представниками сторін
без заперечень.

Натомість відповідач, в порушення
взятих на себе зобов'язань за договором
щодо оплати поставленої продукції,
оплату належним чином не здійснив,
сплативши лише 1911367,28 грн., про що
свідчать долучені до матеріалів справи
банківські виписки, внаслідок чого у
нього утворилася заборгованість за
поставлений товар в сумі 70000 грн., яка
визнана відповідачем у відзиві на
позовну заяву.

Стаття 509 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов`язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п.1 ст. 193 Господарського
кодексу України.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є змішаним
договором, який містить ознаки
договору поставки та договору підряду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Пунктом 3.6.2 договору визначено, що
остаточні розрахунки здійснюються
покупцем протягом десяти банківських
днів за фактом поставки партії
металоконструкцій до місця
призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п.2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного
виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного,
враховуючи, що факт виконання
позивачем своїх зобов'язань за
договором по виготовленню та поставці
продукції та факт порушення
відповідачем свої договірних
зобов'язань в частині своєчасної та
повної оплати отриманої продукції
підтверджений матеріалами справи, суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення основного боргу в
сумі 70000,00 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання, настають
наслідки, передбачені договором або
законом, в тому числі, сплата неустойки.
Приписами ст. 230 ГК України також
встановлено, що у разі порушення
учасником господарських відносин
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання,
він зобов'язаний сплатити штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, пеня, штраф).

При цьому, частина 1 статті 612
Цивільного кодексу України передбачає,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 6.3 договору, у випадку
порушення покупцем умов договору по
оплаті - п. 3.6 договору, покупець сплачує
постачальникові пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на період прострочення, за кожний
день прострочення від суми
прострочення платежу.

Відтак, оскільки відповідач допустив
прострочення розрахунків з позивачем
за поставлену йому продукцію за період
з 18.07.2013 по 07.02.2014, на підставі наведених
вище норм чинного законодавства та п. 6.3
договору, позивачем нараховано та
заявлено до стягнення пеню в загальній
сумі 17858,53 грн.

Окрім того, оскільки у відповідності до
статті 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом, позивачем
нараховано за період з 18.07.2013 по 16.06.2014,
згідно наданого розрахунку та заявлено
до стягнення з відповідача 3% річних в
сумі 7840,47 грн. та інфляційні втрати у
розмірі 8255,49 грн.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки пені та 3% річних, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в цій
частині підлягають задоволенню
частково, згідно нижченаведеного
розрахунку, оскільки у розрахунках
позивача допущені численні помилки в
частині визначення періоду
нарахування, з огляду на поступове
погашення боргу.

(Пеня за накладною №167: 16882,20*2*7/100/365*27 (з
18.07.2013 по 13.08.2013)=174,83 грн., 16882,20*2*6,5/100/365*38
(з 14.08.2013 по 20.09.2013)=228,49 грн. За накладною
№177: 56438,64*2*7/100/365*7 (з 07.08.2013 по 13.08.2013)=151,53
грн.; 56438,64*2*6,5/100/365*38 (з 14.08.2013 по
20.09.2013)=763,85 грн. За накладною №179:
59367,06*2*7/100/365*7 (з 07.08.2013 по 13.08.2013)=159,40 грн.;
59367,06*2*6,5/100/365*38 (з 14.08.2013 по 20.09.2013)=803,49
грн.; 32687,90*2*6,5/100/365*28 (з 21.09.2013 по 18.10.2013)=
325,98 грн.; За накладною №180: 58390,92*2*7/100/365*7
(з 07.08.2013 по 13.08.2013)=156,78 грн.;
58390,92*2*6,5/100/365*66 (з 14.08.2013 по 18.10.2013)=1372,59
грн.; 12413,62*2*6,5/100/365*102 (з 19.10.2013 по
28.01.2014)=450,97 грн.; 2413,62*2*6,5/100/365*10 (з 29.01.2014 по
07.02.2014)= 8,60 грн. За накладною №181:
58390,92*2*7/100/365*7 (з 07.08.2013 по 13.08.2013)= 156,78 грн.;
58390,92*2*6,5/100/365*178 (з 14.08.2013 по 07.02.2014)= 3701,82
грн. За накладною №182: 29195,46*2*7/100/365*7 (з
07.08.2013 по 13.08.2013)= 78,39 грн.; 29195,46*2*6,5/100/365*178
(з 14.08.2013 по 07.02.2014)= 1850,91 грн.)

(3% річних за накладною №167: 16882,20*3/100/365*65
(з 18.07.2013 по 20.09.2013) = 90,19 грн. За накладною
№177: 56438,64 *3/100/365*45 (з 07.08.2013 по 20.09.2013) = 208,75
грн. За накладною №179; 59367,06 *3/100/365*45 (з
07.08.2013 по 20.09.2013) = 219,58 грн.; 32687,90*3/100/365*28 (з
21.09.2013 по 18.10.2013)= 75,23 грн. За накладною
№180: 58390,92*3/100/365*73 (з 07.08.2013 по 18.10.2013)=350,34
грн.; 12413,62*3/100/365*102 (з 19.10.2013 по 28.01.2014)=104,07
грн.; 2413,62*3/100/365*10 (з 29.01.2014 по 07.02.2014)= 1,98
грн. За накладною № 181: 58390,92*3/100/365*185 (з
07.08.2013 по 07.02.2014)= 887,86 грн., 50804,54*3/100/365*124 (з
08.02.2014 по 11.06.2014)= 517,79 грн., 40804,54*3/100/365*5 (з
12.06.2014 по 16.06.2014)= 16,77 грн. За накладною
№182: 29195,46*3/100/365*314 (з 07.08.2013 по 16.06.2014)= 753,48
коп.)

Таким чином, загальна сума 3% річних,
яка підлягає стягненню з відповідача
становить 3226,04 грн. а пені - 10384,41
грн., в іншій частині позовних вимог
щодо стягнення 3% річних в сумі 4614,43 грн.
та пені в сумі 7474,12 грн. позивачу
належить відмовити.

Частковому задоволенню підлягають і
вимоги в частині інфляційних втрат
згідно нижченаведеного розрахунку
суду, оскільки позивач в своїх
розрахунках не врахував, що індекс
інфляції розраховується не на кожну
дату місяця, а в середньому на місяць і
здійснюється шляхом множення суми
заборгованості на момент її виникнення
на сукупний індекс інфляції за період
прострочення платежу. При цьому сума
боргу, яка сплачується з 1 по 15 день
відповідного місяця, індексується з
врахуванням цього місяця, а якщо сума
боргу сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця (абз.3 п.2
інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права" №01-06/928/2012 від 17.07.2012).

(За накладною № 167 за серпень 2013:
16882,20*99,3/100 - 16882,20 грн. = (-) 118,17 грн.; за
вересень 2013: 16882,20*100/100 - 16882,20 грн. = 0 грн.
За накладною №177 за серпень 2013:
56438,64*99,3/100-56438,64 = (-) 395,07 грн.; за вересень
2013: 56438,64*100/100-56438,64. = 0 грн. За накладною
№179 за серпень 2013: 59367,06*99,3/100 - 59367,06 =
(-) 415,57 грн.; вересень 2013: 59367,06*100/100 -
59367,06 = 0 грн., за жовтень 2013:
32687,90*100,4/100-32687,90 = 130,75 грн. За накладною
№180 за серпень 2013: 58390,92*99.3/100-58390,92 = (-) 408,74
грн.; за вересень 2013: 58390,92*100/100-58390,92 = 0
грн., за жовтень 2013: 58390,92*100,4/100-58390,92 = 233,56
грн.; за листопад 2013: 12413,62*100,2/100-12413,62 = 24,83
грн.; за грудень 2013: 12413,62*100,5/100-12413,62 = 62,07
грн.; за січень 2014: 12413,62*100,2/100-12413,62 = 24,83
грн.; за лютий 2014: 2413,63*100,6/100-2413,63 = 14,48 грн.
За накладною №181 за серпень 2013:
58390,92*99,3/100-58390,92 = (-) 408,74 грн.; за вересень
2013: 58390,92*100/100-58390,92 = 0 грн.; за жовтень 2013:
58390,92*100,4/100-58390,92 = 233,56 грн.; за листопад
2013: 58390,92*100,2/100-58390,92 = 116,78 грн.; за грудень
2013: 58390,92*100,5/100-58390,92 = 291,95 грн.; за січень
2014: 58390,92*100,2/100-58390,92 = 116,78 грн.; за лютий
2014: 50804,54*100,6/100-50804,54= 304,83 грн.; за березень
2014: 50804,54*102,2/100-50804,54= 1117,70 грн.; за квітень
2014: 50804,54*103,3/100-50804,54= 1676,55 грн.; травень 2014:
50804,54*103,8/100-50804,54= 1930,57 грн. За накладною
№182 за серпень 2013: 29195,46*99,3/100-29195,46= (-) 204,37
грн.; за вересень 2013: 29195,46*100/100-29195,46= 0
грн.; за жовтень 2013: 29195,46*100,4/100-29195,46= 116,78
грн., за листопад 2013: 29195,46*100,2/100-29195,46=58,39
грн., за грудень 2013: 29195,46*100,5/100-29195,46= 145,98
грн., за січень 2014: 29195,46*100,2/100-29195,46= 58,39
грн., за лютий 2014: 29195,46*100,6/100-29195,46= 175,17
грн., за березень 2014: 29195,46*102,2/100-29195,46= 642,30
грн., за квітень 2014: 29195,46*103,3/100-29195,46= 963,45
грн., за травень 2014: 29195,46*103,8/100-29195,46= 1109,43
грн.).

Таким чином, загальна сума інфляційних
втрат, яка підлягає стягненню з
відповідача становить 7598,47 грн., в іншій
частині позовних вимог щодо стягнення
інфляційних втрат в сумі 657,02 грн.
позивачу належить відмовити.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги та свідчили про
відсутність у нього обов'язку сплатити
заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши
подані докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

При цьому, відповідно п. 2.8 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.2013. "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" зменшення розміру позовних
вимог згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" є підставою
для повернення зайво сплаченої суми
судового збору.

Отже, оскільки позивач в процесі
розгляду справи зменшив свої позовні
вимоги до 103954,49 грн. судовий збір
в сумі 491,28 грн. підлягає поверненню
позивачу, оскільки при поданні
позовної заяви позивачем було сплачено
судовий збір в сумі 2570,37 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕТАЛСПЕЦБУД" (04213, м.
Київ, вул. Прирічна, буд. 13,
ідентифікаційний код 32824630) на користь
Приватного акціонерного товариства
"УКРСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ" (01001, м. Київ, вул.
Архітектора Городецького, буд. 11-В;
ідентифікаційний код 0141286) 70000 (сімдесят
тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 10384
(десять тисяч триста вісімдесят чотири)
грн. 41 коп. пені, 3226 (три тисячі двісті
двадцять шість) грн. 04 коп. 3% річних, 7598
(сім тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн.
47 коп. інфляційних втрат та 1824 (одна
тисяча вісімсот двадцять чотири) грн. 18
коп. витрат по сплаті судового збору,
видати наказ позивачу після набрання
рішенням суду законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Повернути Приватному акціонерному
товариству "УКРСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ" (01001,
м. Київ, вул. Архітектора Городецького,
буд. 11-В; ідентифікаційний код 0141286) з
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 491 (чотириста дев'яносто
одна) грн. 28 коп. сплачений за платіжним
дорученням №2 від 15.04.2014, оригінал якого
знаходиться в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.06.2014.

Суддя
Т.В. Васильченко