ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р.
Справа № 917/168/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Стуканова Р.В. за довіреністю
б/н від 10.01.2014 р.

відповідача - Купріян К.І. за
довіреністю б/н від 02.07.2013 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №
1085П/3-11) на рішення господарського суду
Полтавської області від 01.04.2014 р. у
справі № 917/168/14

за позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Жовтнева,
61-А", м. Полтава

до КП Полтавської обласної ради
"Полтававодоканал", м. Полтава

про розірвання договору № 112-1 від 18.03.2010
р.

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 р. Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Жовтнева,
61-А" звернулось до господарського суду
Полтавської області з позовом про
розірвання договору № 112-1 від 18.03.2010р.
про надання комунальних послуг з
водопостачання та водовідведення,
укладеного між комунальним
підприємством Полтавської обласної
ради "Полтававодоканал" та об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку "Жовтнева, 61 А".

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 01.04.2014 р. по
справі № 917/168/14 (суддя Сірош Д.М.) в
позові відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
зазначене рішення скасувати та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Так, апелянт зазначає, що приймаючи
рішення про відмову у задоволенні
позову судом першої інстанції не
прийнято до уваги того факту, що
можливість розірвання договору
передбачена спірним договором, а саме
п. 6.5, та відповідає вимогам ст. 188 ГК
України. Крім того, апелянт зазначає, що
посилання суду першої інстанції на те,
що позивач не надав суду жодних доказів
порушення відповідачем договору № 112-1
від 18.03.2010 р., про надання комунальних
послуг з водопостачання та
водовідведення, які б могли бути
підставою для його розірвання та на
недоведеність істотної зміни обставин,
що обумовлюють неможливість виконання
спірного договору - не відповідають
дійсності, оскільки позивачем було
надано рахунок № 183-02 від 19.02.2014 р.,
відповідно до якого нарахування КП ПОР
«Полтававодоканал» проводить згідно
договору № 112-1 від 18.03.2010 р., за
показниками загально будинкового
лічильника води було поставлено 900 м.
куб., з них 775 м. куб., оплатили
безпосередні споживачі (власники
квартир) за своїми індивідуальними
договорами. Решту не сплачених 125 м.
куб., КП ПОР «Полтававодоканал»
виставляє ОСББ «Жовтневе, 61 А», чим
порушує умови договору № 112-2 від 18.03.2010
р., оскільки відповідно до п.2.1 спірного
договору «Облік кількості
використаної Абонентом води
здійснюється за показаннями його
лічильників», а це означає, що КП ПОР
«Полтававодоканал» повинно виставляти
рахунок ОСББ повністю за 900 м. куб., тож
зміна умов порядку обліку кількості
води, що тягне за собою зміну вартості
та порядку розрахунків, є порушенням
істотних умов спірного договору. Також
апелянт зазначає, що наявність
спірного договору є порушенням прав
власників квартир, які сплачують за
спожиту воду майже в подвійному
розмірі, оскільки кошти ОСББ
формуються з платежів власників, крім
того сплата за водопостачання та
водовідведення не передбачена
кошторисом ОСББ «Жовтневе, 61 А» і
фактично питна вода не
використовується ОСББ.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 р.
апеляційну скаргу позивача було
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 26.05.2014 р., запропоновано
надати суду апеляційної інстанції
відповідачу - відзив на апеляційну
скаргу з посиланням на відповідні
норми чинного законодавства в
обґрунтування своєї позиції по справі
та докази на підтвердження своїх
заперечень, а позивачу - письмові
пояснення з посиланням на відповідні
норми чинного законодавства в
обґрунтування своєї позиції по справі
та докази на підтвердження фактів,
викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач на виконання вимог ухвали
суду надав відзив на апеляційну скаргу,
в якому проти апеляційної скарги
відповідача заперечує, просить її
залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення суду - без змін,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції повно та всебічно досліджені
усі фактичні обставини справи, яким
надана належна правова оцінка. Крім
того, зазначає, що облік кількості
використаної ОСББ "Жовтневе, 61А" води
здійснюється за показниками
загальнобудинкового лічильника. Також,
зазначає, що послуги з водопостачання
та водовідведення надаються позивачу
вчасно та в повному обсязі,
загальнобудинковий лічильник
справний, виставлені рахунки за
послуги з водопостачання та
водовідведення сплачуються позивачем
частково. Разом з цим, відповідач
вказує, що не є причиною розірвання
договору № 112-1 від 18.03.2010 р. наявність
укладених індивідуальних договорів на
послуги з водопостачання та
водовідведення з мешканцями будинку по
вулиці Жовтнева, 61 А, оскільки
колективним споживачем є ОСББ
"Жовтневе, 61А". Таким чином, відповідач
вважає, що підстави для розірвання
спірного договору відсутні.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені у апеляційній скарзі доводи
сторони, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представників
позивача та відповідача, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.03.2010 року між КП ПОР
"Полтававодоканал" і ОСББ "Жовтневе, 61А",
укладено договір № 112-1 про надання
комунальних послуг з водопостачання та
водовідведення (а. с. 12 - 13).

Згідно з п. 1.1 предметом договору є
надання наступних комунальних послуг:
централізоване водопостачання та
централізоване водовідведення.

Відповідно до п. 1.2 договору Водоканал
зобов'язується надавати послуги з
водопостачання та водовідведення, а
Абонент (ОСББ) зобов'язується своєчасно
здійснювати оплату за споживання і
користування послугами на умовах цього
договору.

Об'єкти користування послугами:
житловий будинок, вул. Жовтнева, 61 А (п.
1.4 договору).

Водопровідні лічильники, встановлені
на водопровідних вводах в житловий
будинок, знаходяться на балансі та
обслуговуванні Абонента (п. 2.2).

Сторони у п. 2.1 договору погодили, що
облік кількості використаної
Абонентом води здійснюється за
показанням його лічильників, а облік
кількості стічних вод, що надходять до
каналізації Водоканалу, здійснюються
за кількістю води, що надходить
Абоненту з комунального водопроводу.

Крім того, як зазначає позивач, між КП
Полтавської обласної ради
"Полтававодоканал" та власниками
квартир в будинку по вул. Жовтнева, 61 А
укладені індивідуальні договори про
надання послуг з водопостачання та
водовідведення (а. с. 19 - 26).

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що безпосередніми
Споживачами комунальних послуг в
будинку є власники квартир, відносини
яких з Водоканалом врегульовані
індивідуальними договорами.

Позивач також вказує, що різниця
кількості використаної води
здійснюється по загальнобудинковому
лічильнику, який знаходиться на
балансі ОСББ, хоча воду фактично
споживають власники квартир, які в свою
чергу мають індивідуальні договори та
зобов'язання перед КП Полтавської
обласної ради "Полтававодоканал".

Як вбачається з матеріалів справи,
24.03.2010 р. ОСББ "Жовтневе, 61 А" звернулося
до КП ПОР "Полтававодоканал" з листом (а.
с. 17), де вносилась пропозиція про
переведення на прямі розрахунки всіх
мешканців будинку за адресою: м.
Полтава, вул. Жовтнева, 61 А. (а. с. 17),
оскільки ОСББ не перебуває в
договірних відносинах з мешканцями
будинку з приводу надання послуг щодо
водопостачання та водовідведення, та в
кошторисі затвердженому на загальних
зборах взагалі відсутня стаття витрат
на зазначені послуги (а. с. 37).

Також, позивач зазначає, що незважаючи
на наявність індивідуальних договорів
про надання послуг з водопостачання
між власниками та КП Полтавської
обласної ради "Полтававодоканал" від
останнього на адресу ОСББ надходили
претензії з приводу сплати
заборгованості за спожиті послуги,
зокрема, претензія № юр/1-275 від 17.04.2011 p.,
претензія № юр/1- 91 від 20.06.2012 p. (а. с. 17 -
19).

У відповіді на претензію № юр/1-25 від
17.04.2011 р. ОСББ "Жовтневе, 61 А" зазначило,
що ОСББ "Жовтневе, 61 А" не використовує
воду для власних потреб, оскільки
мешканці будинку уклали індивідуальні
договори з Водоканалом на
водопостачання і ОСББ не відомо про
стан заборгованості мешканців за
спожиту ними воду (а. с. 30).

Відповідно до п. 6.5 договору 30.11.2012 р.
ОСББ звернулося до відповідача із
заявою про розірвання договору № 112-1
від 18.03.2010 р. про надання комунальних
послуг з водопостачання та
водовідведення (а. с. 31).

Крім того, 30.11.2012 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою щодо укладення
нового договору на водопостачання та
водовідведення винятково для
санітарно-гігієнічних потреб ОСББ та
встановлення окремого крану та
лічильника в будинку 61 А по вул.
Жовтневій, 61 А (а. с. 32).

На дану заяву КП Полтавської обласної
ради "Полтававодоканал" у листі від
07.02.2013 p. (вих. № 63) відповіді щодо
розірвання договору № 112-1 від 18.03.2010 р.
не надало, а натомість зазначило, що
відповідно до п. 1.6 "Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України" за стан водопровідних мереж,
які проходять у технічних підвалах і до
яких приєднані внутрішньо будинкові
мережі, є відповідальними підприємства
та організації, у яких вони перебувають
на балансі.

Крім того, відповідач зазначив, що
згідно чинного законодавства ОСББ є
балансоутримувачем житлового будинку,
а отже і балансоутримувачем
внутрішньо- будинкових мереж
водопостачання та водовідведення (а. с.
33).

28.02.2013 р., ОСББ "Жовтневе, 61А" надіслало
на адресу відповідача повторну заяву
про розірвання вищевказаного договору
(копія зави та докази її направлення у
матеріалах справах, а. с. 34 - 35), але як
зазначає позивач, відповіді на дану
заяву відповідач не надіслав.

Таким чином, станом на час звернення
позивача до господарського суду
відповідач не надав згоду на
розірвання спірного договору, у зв'язку
з чим позивач звернувся до суду з
вимогою про розірвання договору № 112-1
від 18.03.2010 р. про надання комунальних
послуг з водопостачання та
водовідведення у судовому порядку, що і
є предметом даного спору.

Дослідивши докази, надані сторонами в
обґрунтування позову та заперечень
проти нього, апеляційної скарги та
відзиву на неї колегія суддів
апеляційної дійшла висновку про
необґрунтованість позовних вимог
позивача.

Статтею 179 ГК України передбачено, що
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо, зокрема,
існує пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про питну воду та питне
водопостачання", послуги з питного
водопостачання надаються споживачам
підприємством питного водопостачання
на підставі договору зокрема з
об'єднаннями співвласників
багатоквартирних будинків,
житлово-будівельними кооперативами та
іншими об'єднаннями власників житла,
яким передано право управління
багатоквартирними будинками та
забезпечення надання послуг з
водопостачання та водовідведення на
підставі укладених ними договорів;
власниками будинків, що перебувають у
приватній власності.

Статтею 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначено,
що відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Звертаючись з позовом до суду про
розірвання спірного договору, позивач
посилається на той факт, що він не є
безпосереднім споживачем комунальних
послуг, а такими споживачами є мешканці
будинку, з якими відповідач уклав
окремі договори.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", яка
регулює особливості укладення
договору у багатоквартирному будинку,
встановлено, договір на надання
житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі, якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

За змістом статті 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги",
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Як вбачається зі Статуту об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Жовтнева, 61А" створено
власниками квартир та/або нежитлових
приміщень багатоквартирного будинку №
61 А на вулиці Жовтневій в місті Полтава,
відповідно до Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" (а. с. 8 - 10).

Пунктом 2.1. передбачено, що об'єднання
створене з метою забезпечення захисту
прав його членів та дотримання ними
обов'язків щодо належного утримання та
використання неподільного і
загального майна житлового комплексу,
забезпечення своєчасного надходження
коштів для сплати всіх платежів,
передбачених законодавством та
статутними документами.

Відповідно до довідки АА № 823496 з ЄДРПОУ
видом діяльності позивача є комплексне
обслуговування об'єктів (а. с. 11).

Пунктом 2.6 Статуту встановлено, що
об'єднання зобов'язане забезпечувати
належний санітарний, протипожежний і
технічний стан неподільного та
загального майна, що належить членам
об'єднання, виконувати свої договірні
зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2.5 спірного договору
Абонент (Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Жовтнева, 61
А") бере на себе зобов'язання
забезпечувати належну експлуатацію
водопровідних і каналізаційних мереж,
що знаходяться на його балансі.

Згідно з п. 1.6 "Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України", затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 № 190" за стан
водопровідних мереж, які проходять у
технічних підвалах і до яких приєднані
внутрішньобудинкові мережі, є
відповідальними підприємства та
організації, у яких вони перебувають на
балансі.

Отже, з урахуванням вищенаведеного
колегія суддів дійшла висновку, що
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Жовтнева, 61
А" є балансоутримувачем житлового
будинку та відповідальним за
водопровідні мережі водопостачання та
водовідведення, які знаходяться у
нього на балансі.

Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Частиною 5 статті 22 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку"
встановлено, що у разі, якщо правління
об'єднання самостійно здійснює функції
управителя, воно за договором з
постачальниками комунальних послуг
може бути колективним замовником
(абонентом) таких послуг. У цьому
випадку об'єднання несе повну
відповідальність за своєчасну сплату
вартості фактично спожитих членами
об'єднання комунальних послуг.

Статтею 907 ЦК України визначено, що
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін. Порядок і
наслідки розірвання договору про
надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Згідно зі ст. 188 ГК України зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

У відповідності з положенням ч. 1 ст. 651
ЦК України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК
України у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а за
правилами ст. 34 цього Кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач у позовній заяві не
посилається на таку підставу
розірвання договору, як порушення або
невиконання умов договору
контрагентом.

В ході слухання спору позивачем не
надано ані до суду першої інстанції,
ані до суду апеляційної інстанції
жодних доказів порушення відповідачем
умов договору № 112-1 від 18.03.2010 р. про
надання комунальних послуг з
водопостачання та водовідведення, які
б могли бути підставою для його
розірвання та не доведено належними та
допустимими доказами істотної зміни
обставин, що обумовлюють неможливість
виконання спірного договору. Наявність
індивідуальних договорів не є істотною
зміною обставин та не може бути
підставою для розірвання спірного
договору.

До того ж, ініціатором укладення
індивідуальних договорів на послуги з
водопостачання та водовідведення КП
підприємства Полтавської обласної
ради "Полтававодоканал" з мешканцями
будинку по вулиці Жовтнева, 61 А
виступило саме ОСББ "Жовтневе, 61А", що
підтверджується листом за № 3-6 від
24.03.2010 р. (а. с. 7).

Таким чином, позивачем не доведено
підстав, які передбачені чинним
законодавством для розірвання
договору 112-1 від 18.03.2010 р. про надання
комунальних послуг з водопостачання та
водовідведення.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що вимоги, наведені в апеляційній
скарзі, позбавлені фактичного та
правового обґрунтування, на їх
підтвердження не було надано
відповідних доказів, а господарський
суд Полтавської області дав належну
юридичну оцінку обставинам справи та
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстави для скасування
рішення господарського суду
Полтавської області від 01.04.2014 р. у
даній справі відсутні.

З огляду на зазначене та керуючись
статтями 99, 101, 102, п.1 ст.103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Жовтнева, 61-А", м. Полтава на
рішення господарського суду
Полтавської області від 01.04.2014 р. у
справі № 917/168/14 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 01.04.2014 р. у
справі № 917/168/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 29.05.2014
р.

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Гребенюк Н. В.