ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 р.
Справа № 914/1238/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Р.Матвіїва при секретарі
судового засідання Д. Зубкович
розглянув справу

за позовом: Виконавчого комітету
Винниківської міської ради Львівської
області, м. Винники;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бальтазар», м.
Бібрка, Перемишлянський район,
Львівська область;

про: визнання договору укладеним та
стягнення коштів.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: Мартиневич Ю.О. - представник
на підставі довіреності б/н від 03.02.2014
року;

відповідача: не з`явився.

Обставини розгляду справи. Ухвалою
господарського суду від 10.04.2014 року
порушено провадження у справі за
позовом Виконавчого комітету
Винниківської міської ради Львівської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бальтазар» про
визнання договору укладеним та
стягнення коштів. Розгляд справи
призначено на 06.05.2014 року.

У судове засідання 06.05.2014 року сторони
явки представників не забезпечили.
Вимог ухвали про порушення провадження
у справі сторонни не виконали. Судом
відкладено розгляд справи на 20.05.2014
року.

У судовому засіданні 20.05.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю. Представник
відповідача проти позову заперечив.
Вимоги ухвали суду про порушення
провадження у справі сторонами не
виконано. Судом оголошено перерву в
судовому засіданні до 27.05.2014 року.

У судовому засіданні 27.05.2014 року
представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про продовження строку та перенесення
розгляду справи. Представник
відповідача позовні вимоги заперечив.
Конверт, адресований відповідачу,
повернувся з відміткою «Організація не
існує». Судом продовжено строк
розгляду справи та відкладено її
розгляд на 10.06.2014 року.

У судовому засіданні 10.06.2014 року
представник позивача подав клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи на виконання ухвал суду та про
перенесення судового засідання для
забезпечення можливості ознайомитись
з поданими представником відповідача
документами. Представник відповідача
подав відзив на позовну заяву. Судом
відкладено розгляд справи на 17.06.2014
року.

У судовому засіданні 17.06.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Від фіксації судового процесу
технічними засобами представники
сторін відмовилися.

Представникам сторін, що брали участь у
судових засіданнях, роз'яснено зміст
ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України щодо
його прав та обов'язків, зокрема про
право заявляти відводи судді.

Суть спору. Виконавчий комітет
Винниківської міської ради Львівської
області (надалі по тексту рішення -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бальтазар» (надалі
по тексту рішення - відповідач) про
визнання договору укладеним та
стягнення коштів.

Спір між сторонами виник внаслідок
невиконання відповідачем умов рішення
сесії Винниківської міської ради про
викуп відповідачем земельної ділянки,
де розміщено незавершене будівництво
житлового будинку (фундаменту). На
переконання позивача, відповідач
сплатив необхідну суму лише частково
та ухиляється від укладення договору
купівлі-продажу відповідного об'єкта.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив з причин наявності чинного
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 295 від
07.08.2009 року, на підставі якого здійснено
оплату в розмірі 43 261 грн., про що
зазначив у поданому 10.06.2014 року відзиві,
а також просив застосувати сплив
позовної давності щодо заявлених
вимог.

У процесі розгляду справи суд
встановив наступне. Рішенням 46-ої сесії
Винниківської міської ради п'ятого
скликання № 1675 від 23.07.2009 року внесено
зміни до рішення сесії Винниківської
міської ради № 522 від 09 серпня 2007 року, а
саме: незавершене будівництво
житлового будинку (фундаменту)
включено до переліку об`єктів, що
підлягають приватизації шляхом викупу;
надано згоду на приватизацію
фундаменту житлового будинку за
адресою Львівська область, м. Винники,
вул. Ломоносова шляхом викупу ТзОВ
«Бальтазар» відповідно до
затвердженого рішенням Виконавчого
комітету Винниківської міської ради №
295 від 17 липня 2006 року Звіту про оцінку
майна «Незавершене будівництво
житлового будинку за адресою Львівська
область, м. Винники, вул. Ломоносова»,
виготовленого ПП «Казбек». Ціна викупу
встановлена в розмірі 80 302 грн. (в т.ч.
ПДВ 13383, 67 гривень).

Як зазначає позивач, на виконання
даного рішення ТзОВ «Бальтазар»
сплатило 43 261 грн., зайняло ділянку, де
розміщено незавершене будівництво
житлового будинку (фундаменту),
здійснює відповідну діяльність на ній.

Відповідно до технічних висновків про
стан існуючого бетонного фундаменту на
земельній ділянці на вул. Ломоносова у
м. Винники від 2009 року земельна ділянка,
фактичною площею 0, 3172 га, розташована
на вул. Ломоносова в м. Винники в зоні
малоповерхової забудови, належить до
земель міста житлової та громадської
забудови, відведена під оренду ТзОВ
«Бальтазар», згідно з планом
відведення земельної ділянки, виданим
Львівським міським центром державного
земельного кадастру в 2005 році. Ділянка
вільна від забудови, за винятком
існуючого фундаменту з бетонних
блоків.

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 295 від
07.08.2009 року затверджено звіт про оцінку
майна на фундамент, який розташований
на вул. Ломоносова у м. Винники, що
виконаний ПП «Казбек» на суму 43 261 грн.
та зобов'язано ТзОВ «Бальтазар»
укласти з виконавчим комітетом
Винниківської міської ради договір
купівлі-продажу на фундамент по вул.
Ломоносова у м. Винники.

У матеріалах справи наявна квитанція
від 10.08.2009 року, згідно з якою
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бальтазар»
здійснено валютну операцію на суму 43 261
грн. за призначенням платежу «оплата
вартості незавершеного будівництва ж/б
в т.ч. ПДВ».

Докази виконання вимог рішення № 295 від
07.08.2009 року в частині укладення
договору купівлі-продажу на фундамент
сторонами не подано.

Наведені факти матеріалами справи
підтверджуються, документарно не
спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не підлягають до задоволення
повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. У випадках, встановлених
актами цивільного законодавства,
цивільні права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, на переконання
позивача, спір між сторонами виник
внаслідок неналежного виконання
відповідачем вимог рішення сесії
Винниківської міської ради, оскільки
відповідно до Рішення Винниківської
міської ради № 1675 від 23.07.2009 року та
Звіту про оцінку майна «Незавершене
будівництво житлового будинку за
адресою Львівська область, м. Винники,
вул. Ломоносова», виготовленого ПП
«Казбек», ціна викупу об'єкта
незавершеного будівництва житлового
будинку (фундаменту) встановлена в
розмірі 80 302 грн., а відповідачем
сплачено лише 43 261 грн.

Судом з'ясовано, що Звіт про оцінку
майна «Незавершене будівництво
житлового будинку за адресою Львівська
область, м. Винники, вул. Ломоносова»,
виготовленого ПП «Казбек»,
затверджений рішенням Виконавчого
комітету Винниківської міської ради №
295 від 17 липня 2006 року, у матеріалах
справи відсутній, відтак належних
доказів підтвердження оцінки майна в
розмірі 80 302 грн. позивачем не подано.
Натомість у матеріалах справи наявний
Висновок про вартість майна, згідно з
яким було проведено незалежну оцінку
незавершеного будівництва житлового
будинку (фундаменту), розташованого на
вул. Ломоносова у м. Винники. Дата
оцінки - 30.06.2009 року; оцінка ринкової
вартості об'єкта - 43 261 грн. з ПДВ.
Квитанцією від 10.08.2009 року, копії якої
долучені до матеріалів справи
представниками сторін,
підтверджується факт перерахування
відповідачем грошових коштів у
вказаному розмірі як «оплату вартості
незавершеного будівництва ж/б в т.ч.
ПДВ». Крім цього, позивачем не
спростовано чинності рішення
виконавчого комітету Винниківської
міської ради № 295 від 07.08.2009 року, на
виконання якого відповідачем
здійснено відповідну оплату, що дає
підстави вважати Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Бальтазар» таким, що виконало
обов'язок по оплаті у повному розмірі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд приходить до висновку, що
позивачем не обґрунтовано та не
доведено належними доказами наявність
невиконаного зобов'язання
відповідачем у розмірі 37 041 грн., відтак
позовна вимога про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бальтазар»
заборгованості у розмірі 37 041 грн. за
договором купівлі-продажу не підлягає
задоволенню.

Стосовно іншої позовної вимоги про
визнання укладеним та дійсним договору
купівлі-продажу незавершеного
будівництва житлового будинку
(фундаменту) суд зазначає наступне.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода (ч.
2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 639 Цивільного
кодексу України договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Як передбачено ст. 657 Цивільного
кодексу України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. п. 3.2, 3.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» правочини можуть
визнаватися дійсними виключно з
підстав, визначених частиною другою
статті 219 і частиною другою статті 220 ЦК
України. Вимоги про визнання дійсними
правочинів з інших підстав задоволенню
не підлягають з огляду на
невідповідність таких вимог
установленим законом способам захисту
прав та законних інтересів (частина
друга статті 16 ЦК України, частина
друга статті 20ГК України). У
господарських відносинах правочин
(договір), як правило, вчиняється шляхом
складання документа (документів), що
визначає (визначають) його зміст і
підписується безпосередньо особою, від
імені якої він вчинений, або іншою
особою, яка діє в силу повноважень,
заснованих, зокрема, на законі,
довіреності, установчих документах.

Як зазначено у ст. 219 Цивільного кодексу
України у разі недодержання вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину такий
правочин є нікчемним. Суд може визнати
такий правочин дійсним, якщо буде
встановлено, що він відповідав
справжній волі особи, яка його вчинила,
а нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не
залежала від її волі.

Згідно зі ст. 220 Цивільного кодексу
України у разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемним. Якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Не зважаючи на одну з вимог рішення
виконавчого комітету Винниківської
міської ради № 295 від 07.08.2009 року про
зобов'язання ТзОВ «Бальтазар» укласти
з виконавчим комітетом Винниківської
міської ради договір купівлі-продажу
на фундамент по вул. Ломоносова у м.
Винники, сторонами не подано жодних
доказів на пітвердження вчинення дій,
спрямованих на укладення відповідного
договору купівлі-продажу, на
досягнення згоди стосовно істотних
умов договору купівлі-продажу тощо.
Крім цього, у матеріалах справи
відсутній і сам текст (проект) договору
купівлі-продажу незавершеного
будівництва житлового будинку
(фундаменту) за адресою Львівська
область, м. Винники, вул. Ломоносова між
виконавчим комітетом Винниківської
міської ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Бальтазар".

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд приходить до висновку про
необґрунтованість позивачем підстав
для визнання договору укладеним та
дійсним.

Крім цього, представником відповідача
заявлено клопотання (у відзиві) про
застосування наслідків спливу
позовної давності щодо позовних вимог
про визнання договору укладеним та
дійсним, оскільки відповідно до ст. 267
Цивільного кодексу України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а позивач
звернувся з відповідними вимогами до
суду лише в квітні 2014 року.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ст. 256 Цивільного
кодексу України).

Як зазначено в п. 2.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 року № 10 «Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів» за змістом частини першої
статті 261 ЦК України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Враховуючи наведені рекомендаційні
положення та фактичні обставини
справи, а також не встановлення судом
порушення права позивача, суд не вбачає
підстав для застосування наслідків по
спливу позовної давності, однак вважає
за необхідне відмовити у задоволенні
позовних вимог з підстав
необґрунтованості, про що зазначено та
описано вище.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Звертаючись до суду з позовною заявою,
позивач просив відстрочити сплату
судового збору у зв'язку зі скрутною
економічною та суспільно-політичною
ситуацією в державі та регіоні.
Ухвалами суд витребовував у позивача
нормативне обґрунтування заявленого
клопотання, а у випадку неподання
такого зобов'язав позивача сплатити
судовий збір за подання позову. Доказів
на підтвердження клопотання про
відстрочення сплати судового збору та
належного обґрунтування позивачем не
подано. Натомість у судове засідання
подано платіжне доручення № 89 від
29.05.2014 року, відповідно до якого
позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 1 827 грн. Однак, відповідно до
прохальної частини позовної заяви
позивачем заявлено дві вимоги:
майнового (стягнення коштів у розмірі 37
049 грн.) та немайнового (визнання
договору укладеним та дійсним)
характеру. Відповідно оплаті підлягає
кожна позовна вимога окремо.
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір за подання даного позову
покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82- 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Стягнути з Виконавчого комітету
Винниківської міської ради Львівської
області (79495, Львівська обл., місто
Львів, місто Винники, вулиця Галицька,
будинок 20 ) в дохід
державного бюджету 1 218 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91 -
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повне рішення складене та
підписане 23.06.2014 року.

Суддя
Матвіїв Р.І.