ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.Справа № 922/1751/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Біла Церква до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Блісс-Трейд", м. Харків про стягнення
заборгованості в розмірі 311 548,23 грн. за
участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м.
Біла Церква (позивач) звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд", м.
Харків про стягнення заборгованості в
розмірі 311 548,23 грн. В обґрунтування
позовних вимог, позивач посилається на
неналежне виконання покладених на
відповідача обов`язків за Договором
поставки № 475/13 від 01.10.2013 року, в
частині повної та своєчасної оплати за
отриманий товар, з урахуванням чого та
враховуючи приписи ст. ст. 526, 530, 629, 712
Цивільного Кодексу України, просить
суд стягнути з відповідача суму
основного боргу в розмірі 311 548,23 грн. та
судовий збір в розмірі 6312,40 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07.05.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 10.06.2014
року о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.06.2014 року
розгляд справи було відкладено на
02.07.2014 року о 10:30 годині.

Представник позивача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
був повідомлений своєчасно та належним
чином, про що свідчить повідомлення,
яке міститься в матеріалах справи
(арк.с. 45).

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Копія ухвали про порушення
провадження у справі, надіслана на
адресу відповідача: 61052, м.Харків, вул.
Мала Панасівська, буд. 1 (згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
повернута до господарського суду за
закінченням терміну зберігання.
Доказів отримання відповідачем копії
ухвали про відкладення розгляду справи
від 10.06.2014р., яка також була надіслана на
вищевказану адресу, на час даного
судового засідання до суду не надійшло.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а
в разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
і не повернуто підприємством зв'язку
або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання (за місцезнаходженням згідно
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), проте не
скористався наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України правами на участь у судовому
засіданні, а також не надав суду
жодного доказу в обґрунтування
заперечень проти позову або на
підтвердження належного виконання
договірних зобов'язань, суд визнав за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

01.10.2013 року між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (позивачем,
постачальником) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Блісс-Трейд» (відповідачем, покупцем)
було укладено Договір поставки №475/13
(Договір), відповідно до умов якого
позивач зобов'язується в порядку та
строки, встановлені цим договором,
передати у власність Відповідачу
товар, в певній кількості і відповідної
якості, а Відповідач зобов'язався
прийняти і оплатити його на умовах
визначених у цьому Договорі.

Відповідно до п.2.1. - 2.4. Договору,
поставка конкретної партії товару
здійснюється на підставі замовлення
Покупця. Замовлення надаються
Постачальнику за допомогою
електронної пошти, факсимільного
зв'язку або способами зв'язку, що
забезпечують фіксування тексту і дати
замовлення, або іншим способом,
прийнятним для Покупця. Замовлення має
містити таку інформацію: а) асортимент
товару; б) кількість товару; в) дату і
час доставки товару, г) адреса складу.
Поставка товару здійснюється на умовах
DDP - Delivered Duty Paid, місце доставки - м.
Харків, «склад Покупця» (відповідно до
Міжнародних правил тлумачення
торгових термінів «ІНКОТЕРМС 2000»). За
домовленістю сторін постачання може
здійснюватися на інших умовах. Така
домовленість оформляється додатковою
письмовою угодою до цього договору.
Часткова, дострокова поставка товару,
зазначеного в замовленні, дозволяється
тільки за умови попередньої згоди
«Покупця» і здійснюється на умовах п.2.4.
даного Договору. Постачальник
зобов'язаний здійснити поставку партії
товару протягом 3(трьох)календарних
днів з дати узгодження сторонами
замовлення.

У відповідності до умов договору,
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 311 548,23 грн., факт
отримання якого підтверджується
наявними у матеріалах справи
видатковими накладними: №33 від 27.11.2013
на 35 554,24 грн. ., №34 від 27.11.2013 на суму 275
993,99 грн. (арк.с. 14-23) Надані накладні
підписані обома сторонами та скріплені
печатками юридичних осіб.

Отже, судом встановлено, що відповідач
отримав вищенаведений товар, на
підставі Довіреності на отримання ТМЦ
№1/1205 від 27.11.2014 року, що
підтверджується підписом
уповноваженого представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача. (арк.с. 24)

Згідно п. 5.1. Договору, підставою для
оплати покупцем товару є повне
виконання постачальником своїх
зобов'язань за Договором. При наданні
постачальником належним чином
оформлених накладних. Покупець
здійснює оплату товару на умовах
оплати реалізованого товару кожні 15
календарних днів. Покупець проводить
оплату товару шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника.

Відповідно до пункту 9.5. Договору, що
викладений у протоколі розбіжностей,
кожна із сторін має право розірвати
договір письмово повідомивши про це
іншу сторону за 20 календарних днів до
бажаної дати розірвання. В разі
закінчення терміну дії Договору або
дострокового розірвання Договору,
Відповідач на протязі 20 днів з моменту
припинення (розірвання) договірних
відносин повинен сплатити Позивачу
вартість всього реалізованого Товару,
а не реалізований товар повернути
Позивачу у вказаний строк. У випадку,
якщо товар не буде повернено Позивачу в
зазначений строк, Позивач має право
вимагати оплати всього поставленого за
цим Договором товару незалежно від
того реалізований товар чи ні.

24.01.2014р. позивач направив на адресу
відповідача Лист №7ф про дострокове
розірвання Договору поставки,
відповідно до якого повідомив
відповідача, що на підставі п.9.5.
Договору, Договір поставки №475/13 від
01.10.2013 року слід вважати таким, що
втратив чинність 17.02.2014р. та оплатити
реалізований товар, а не реалізований
товар повернути. (арк..с. 25-26)

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач, в порушення умов пункту 5.2
договору, свої зобов'язання належним
чином не виконав, оплату за поставлений
товар не здійснив та товар отриманий
на підставі вказаних вище накладних не
повернув позивачу, у зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 311 548,23 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним
обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; договір є відплатним, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (стаття
627 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару; договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Згідно ст. 694 ЦК України, договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

Відповідно до статей 526 та 525
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(стаття 610 ЦК України).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що
15.04.2014р. позивач направив на адресу
відповідача вимогу №67ф про сплату
боргу у сумі 311 548,23 грн. та Акти звіряння
взаєморозрахунків, проте, станом на
момент розгляду справи відповідач
жодної оплати отриманого товару не
здійснив та відповіді на вимогу не
надав.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм, а також
враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем не спростував,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення боргу за договором поставки
№475/13 від 01.10.2013 року у сумі 311 548,23 грн.
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 712
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" (61052, м.
Харків, вул. Мала Панасівська, 1, п/р
0891 в ПАТ "АКТАБАНК", МФО 307394, ) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; адреса для
листування: АДРЕСА_2, Ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ
Банк» МФО 321767) суму основного боргу в
розмірі 311 548,23 грн., судовий збір в
розмірі 6312,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 07.07.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/1751/14