ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 910/23922/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Остапенка
М.І. (головуючого),

Гончарука
П.А. (доповідача),

Стратієнко
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення господарського суду міста
Києва від 29 січня 2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26 березня 2014
року у справі № 910/23922/13 за позовом
публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" до дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
визнання недійсним договору, -

Встановив:

У грудні 2013 року публічне акціонерне
товариство "Укртрансгаз" звернулося до
господарського суду м. Києва з позовом
до дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про визнання
недійсним договору про закупівлю
товарів за державні кошти №
з15/11-142/1/11-482 від 25 серпня 2011 року,
посилаючись на те, що вказаний договір
укладений від імені відповідача його
представником з перевищенням наданих
повноважень.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 29 січня 2014 року, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26 березня 2014
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постановлені у справі судові
рішення скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
суд вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено попередніми судовими
інстанціями, 25 серпня 2011 року дочірньою
компанією "Укртрансгаз" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", правонаступником якої є
позивач, і відповідачем укладено
договір № з15/11-142/1/11-482 про
закупівлю товарів за державні кошти, за
яким відповідач зобов'язався поставити
позивачу товар, зазначений у
специфікації, що є невід'ємною частиною
договору, а позивач - прийняти та
оплатити його.

За твердженнями позивача даний договір
укладений від імені відповідача його
представником з перевищенням наданих
йому повноважень, визначених
довіреністю № 53/10 від 27 травня 2011 року,
що суперечить ч. 3 ст. 238 Цивільного
кодексу України, а тому, має бути
визнаний недійсним на підставі ч. 2 ст.
203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України,
ст. 207 Господарського кодексу України.

Розглядаючи заявлені вимоги по суті,
господарський суд першої інстанції
встановив, що від імені відповідача
спірний договір підписано заступником
директора з питань перспективного
розвитку Присяжнюком О.А, який діяв на
підставі довіреності № 53/10 від 27 травня
2011 року, виданої директором дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" Швидким Е.А. Вказаною
довіреністю уповноваженій особі
надавалося, зокрема, право на укладення
договорів купівлі-продажу.

Відповідно до п. 6.7 Статуту відповідача
повноваження директора товариства на
укладення правочинів обмежено шляхом
отримання письмового погодження із
засновником компанії у таких випадках:
правочин про передачу в заставу та
оренду майна компанії, правочин про
одержання кредиту вартістю понад 5000000
грн., правочин щодо розпорядження
нерухомим майном компанії, правочин
про спільну діяльність, правочин, сума
якого перевищує 100000000 грн., крім
договору реалізації природного газу.

Оскільки спірний договір укладений на
суму меншу, ніж 100000000 грн., за наявності
якої необхідне погодження директора з
засновниками компанії, місцевий
господарський суд дійшов висновку про
те, що дії Присяжнюка О.А. щодо
підписання спірного договору від імені
відповідача не суперечили Статуту
відповідача та вимогам чинного
законодавства.

Керуючись нормами ст. 181 Господарського
кодексу України, ст.ст. 203, 204, 207, 215, 237, 244,
246, 626, 638, 639 Цивільного кодексу України,
господарський суд першої інстанції
дійшов висновку про безпідставність
заявленого позову та відмовив в його
задоволенні.

З таким рішенням місцевого суду
погодився й суд апеляційної інстанції,
залишивши його без змін.

Висновок попередніх судових інстанцій
про відсутність правових підстав для
задоволення позову є законним,
обґрунтованим, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
фактичним обставинам і наявним
матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги щодо
необхідності визнання спірного
договору недійсним, оскільки відсутні
докази подальшого схвалення
відповідачем цього договору, не
спростовують висновку судів щодо
відповідності укладеного договору
вимогам законодавства.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановлених у
справі судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від 29
січня 2014 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 26
березня 2014 року у справі №910/23922/13 - без
змін.

Головуючий
Остапенко М.І.

Судді
Гончарук П.А.

Стратієнко Л.В.