ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.06.14р. Справа № 904/2835/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Метал", м.
Дніпропетровськ

до державного підприємства з переробки
брухту та відходів із вмістом
дорогоцінних металів "ДНІПРО-ВДМ", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за
договором № 3825/ВДМ на поставку брухту
та відходів із вмістом дорогоцінних
металів від 03.04.13р.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання
Пономарьов Є.О.

Представники:

Від позивача: представник Мартиненко
В.І. - довіреність № 53/юр-34 від 07.02.14р.;
представник Сорокін В.В. - довіреність
№ 7юр від 10.01.14р.

Від відповідача: представник Юрченко
О.О. - довіреність№ ВДМ-408 від 23.06.14р..

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метал",
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
позивач) звернулося до господарського
суду з позовною заявою до державного
підприємства з переробки брухту та
відходів із вмістом дорогоцінних
металів "Дніпро-ВДМ", м.Дніпропетровськ
(далі по тексту - відповідач) про
стягнення заборгованості за укладеним
між сторонами договором №3825/вДМ про
поставку брухту та відходів із вмістом
дорогоцінних металів від 03.04.13р.

В судовому засіданні, яке відбулося
24.06.14р. позивач уточнив та зменшив
позовні вимоги до 576033,63грн.

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивач відповідачу поставив
обумовлений укладеним між сторонами
договором №3825/вДМ про поставку брухту
та відходів із вмістом дорогоцінних
металів від 03.04.13р. товар, який
відповідач отримав без заперечень та
зауважень, однак вчасно не оплатив, у
зв'язку з чим позивач звернувся до
господарського суду з даною позовною
заявою.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 271/1 від 26.03.14р. ухвалою
суду від 29.04.14р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 15.05.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
Господарського процесуального кодексу
України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Позивач належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, що
підтверджується відомостями про явку
представника відображені в протоколі
судового засідання від 03.06.14р.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується витягом з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
підтверджує, що відповідач 17.06.14р.
отримав копію ухвали суду від 03.06.14р.

Відповідач вимоги суду виконав, відзив
на позов надав, позовні вимоги не
визнає посилаючись на наступне.

Відповідач стверджує, що за партії
сировини №6329, 6330, 6335, 6375, 6380, 6397, 6403, які
не є предметом розгляду у даній справі
відповідач надлишково сплатив на
користь позивача 303105,22грн.

За партіями №6415, 6421, 6423, 6450, 6462
відповідач, на підставі розпорядження
Національного банку України №1/36 від
21.02.14р., нарахував свою заборгованість
перед позивачем у розмірі 269156,87грн.

Враховуючи переплату у розмірі
303105,22грн. і заборгованість у розмірі
269156,87грн. відповідач стверджує, що
позивач заборгував відповідачу
33948,35грн.

У зв'язку з тим, що між сторонами спірні
питання мирним шляхом не вирішені,
відповідач позовні вимоги не визнає у
повному обсязі.

Суд розгляд справи відкладав з 15.05.14р.
на 03.06.14р.; з 03.06.14р. на 24.06.14р.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
24.06.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.13р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Метал" (далі по
тексту - позивач, відправник) та
державним підприємством з переробки
брухту та відходів із вмістом
дорогоцінних металів "Дніпро-ВДМ" (далі
по тексту - відповідач, одержувач)
укладено договір №3825/вДМ про поставку
брухту та відходів із вмістом
дорогоцінних металів (далі по тексту -
договір). Відповідно до пункту 1.1
договору відправник надає брухт та
відходи із вмістом ДМ (далі по тексту -
сировини), а одержувач одержує сировину
та компенсує вартість ДМ, що містяться
в ній, а саме - Аu, Ag, Pt та Pd, та мідь на
умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору
загальна вартість договору
складається із сум компенсацій
вартості ДМ на умовах даного договору.

Відправник зобов'язується здійснити
надання сировини на умовах даного
договору (підпункт 2.1.1 пункту 2.1
договору).

Одержувач зобов'язується на умовах
договору прийняти партію сировини,
компенсувати вартість ДМ, надати
Паспорт переробки (підпункт 2.2.1 пункту
2.2 договору).

Згідно з пунктом 3.2 договору приймання
сировини здійснюється у присутності
представника відповідача (за бажанням)
і комісії одержувача, та складається
Акт приймання-передавання у трьох
примірниках - два примірника Акту
залишаються у Одержувача, третій
примірник вручається (надсилається)
відправнику.

Пунктом 5.1 договору визначено, що
розрахунки із відправником
здійснюються в безготівковій формі.

Відповідно до пункту 5.1 договору
одержувач здійснює розрахунки із
відправником за сировину виходячи з
фактичного вмісту ДМ та міді у чистоті,
з урахуванням коефіцієнтів вилучення,
за цінами та в термін, що зазначений у
відповідній Додатковій угоді на партію
сировини.

Пунктом 5.2 визначено, що остаточний
розрахунок проводиться після
погодження Протоколу, якщо інше не
зазначено в Додатковій угоді до даного
договору.

03.04.13р. між позивачем та відповідачем
укладено додаткову угоду № до
договору, пунктом 4 якої визначено, що у
випадку не підтвердження заявленого
вмісту ДМ або міді, розрахункова
вартість одного кілограму сировини
перераховується одержувачем
пропорційно з урахуванням зміни вмісту
вказаних у п.1 металів та ринкових цін
на дорогоцінні метали та мідь.

Згідно з пунктом 2 договору
компенсаційна вартість на дорогоцінні
метали складає: золото - 40% від
закупівельної ціни на дорогоцінні
метали у брухті Державної скарбниці
Національного банку України, що діє на
момент проведення розрахунків, з
урахуванням ПДВ за 1 грам металу в
чистоті; срібло - 40% від закупівельної
ціни на дорогоцінні метали у брухті
Державної скарбниці Національного
банку України, що діє на момент
проведення розрахунків, з урахуванням
ПДВ за 1 грам металу в чистоті; платина -
40% від закупівельної ціни на
дорогоцінні метали у брухті Державної
скарбниці Національного банку України,
що діє на момент проведення
розрахунків, з урахуванням ПДВ за 1 грам
металу в чистоті; паладій - 40% від
закупівельної ціни на дорогоцінні
метали у брухті Державної скарбниці
Національного банку України, що діє на
момент проведення розрахунків, з
урахуванням ПДВ за 1 грам металу в
чистоті; мідь - 50% від реалізаційної
ціни, визначеної одержувачем, у т.ч. ПДВ.

Відповідно до пункту 6 додаткової угоди
№ від 03.04.13р. до договору термін оплати
за сировину - п'ять банківських днів з
дня оформлення Паспорта переробки.

Позивачем відповідачу в рамках
договору за актами приймання-передачі
№6415 від 29.07.13р., №6421 від 13.08.13р., № 6423 від
16.08.13р., №6450 від 11.10.13р., №6462 від 25.10.13р.
згідно протоколів погодження вмісту
дорогоцінних металів від 13.09.13р. №95.13,
від 13.09.13р. №93.13, від 13.09.13р. № 94.13, від
22.11.13р. № 148.13, від 04.12.13р. № 151.13
відповідно поставлено дорогоцінних
металів у перерахунку на вагу чистого
металу загалом: золота - 2216,95г; срібла -
21675,47г; паладій - 582,48г; міді - 3187,95кг.

На дату звернення позивача до суду з
даною позовною заявою (станом на 26.03.14р.)
закупівельні ціни на дорогоцінні
метали у брухті Державної скарбниці
Національного Банку України
встановлені розпорядженням Державної
скарбниці України за №4/58 від 26.03.14р. та
становить золото - 438,14грн./грам; срібло -
6,39грн./грам; паладій - 238,58грн./грам;
реалізаційна ціна на мідь, визначена
відповідачем становить 48грн./кг.

На підставі вищевикладеного та з
урахуванням матеріалів справи позивач
здійснив розрахунок та визначив
заборгованість відповідача, станом на
26.03.14р., у розмірі 576033,63грн.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару
(ч.1). Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу
(ч.2). У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(ч.3). Якщо покупець відмовився прийняти
та оплатити товар, продавець має право
за своїм вибором вимагати оплати
товару або відмовитися від договору
купівлі-продажу (ч.4). Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (ч.5).

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів надані сторонами на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважних представників сторін в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 576033,63грн.
заборгованості за отриманий від
відповідача товар, вартість якого
розрахована станом на 26.03.14р., слід
визнати обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що підлягають задоволенню.

Розрахунок (а.с.44) наданий позивачем,
господарський суд перевірив та визнав
його правильним. Доказів оплати за
товар відповідач не надав. Вартість
дорогоцінних металів коливається і в
результаті неналежного виконання
відповідачем обов'язку з оплати
отриманого від позивача товару,
вартість товару зросла.

З огляду на викладене необхідно
звернути увагу, що згідно
довідки-розрахунку №416 від 02.06.14р. (а.с.43)
наданої позивачем, якщо розрахунок
здійснювати на підставі розпорядження
Державної скарбниці України №4/102 від
02.06.14р. ціна позову буде складати
612529,94грн., тобто існує тенденція до
зростання вартості дорогоцінних
металів і у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем своїх
обов'язків за договором позивач зазнає
збитків.

Позиція відповідача викладена у
відзиві на позов господарський судом
досліджена, однак визнана
необґрунтованою та такою, що не
спростовує вимоги позивача.

Судові витрати по справі, в порядку
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.1,3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.ст.
525, 526, 509, 530, 536, 625, 627, 692, 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 232, 265
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 2, 12, 21, 32, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з державного підприємства з
переробки брухту та відходів із
вмістом дорогоцінних металів
"Дніпро-ВДМ" (49000, м.Дніпропетроськ,
вул.Криворізька,1; ідентифікаційний код
24433063) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕТАЛ" (49005,
м.Дніпропетровськ, вул.О.Гончара, 16;
ідентифікаційний код 24446930) 576033,63грн.
(п'ятсот сімдесят шість тисяч тридцять
три грн. 63 коп.) - основної
заборгованості; 11520,67грн. (одинадцять
тисяч п'ятсот двадцять грн. 67 коп.) -
судовий збір, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

25.06.14р.

Суддя І.В. Петренко