ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.06.14 Справа № 904/576/14

За позовом: Комунального підприємства
"ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО", м.Павлоград

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Павлоград

про: стягнення 139 779, 14 грн.

Головуючий суддя: М.О. Ніколенко

Судді: О.І. Красота

Ю.Ю. Первушин

Представники:

від позивача: Умбетова А.Ю., дов. 2/14 від
09.01.2014;

від відповідача: ОСОБА_4 - паспорт серія
НОМЕР_2 виданий 06.06.1996

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство
"ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
збитків в розмірі 139779,14 грн. 55 коп.

Позов обґрунтований отриманням
відповідачем тепла без договору,
внаслідок чого, на думку позивача, ним
зазнаються збитки.

Ухвалою суду від 20.02.14 розгляд справи
відкладений на 18.03.14.

В судовому засіданні 18.03.14 розгляд
справи відкладений на 15.04.14.

Ухвалою суду від 15.04.14 призначено
колегіальний розгляд справи.

Ухвалою суду від 16.04.14 колегія прийняла
справу до свого провадження та
призначила її розгляд на 21.05.14.

Ухвалою суду від 21.05.14 розгляд справи
відкладений на 12.06.14 через неявку
відповідача. Слухання справи по суті не
розпочалось.

Позивач 26.05.2014 уточнив позовні вимоги,
змінив підстави позову, просить
стягнути з відповідача вартість
отриманого тепла як безпідставне
отримане.

Ухвалою суду від 12.06.14 строк розгляду
справи продовжено до 01.07.2014, розгляд
справи призначено на 19.06.2014.

Позивач в судове засідання з'явився.
Позовні вимоги підтримав, надав
витребувані ухвалами суду документи та
пояснення.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився. Надав відзив на
позов. Визнав, що приміщення
опалювалось, визнав, що приміщення
належить відповідачу на праві
власності. Проти позову заперечує,
зазначаючи, що послуги повинні
надаватись на підставі договору.
Позивач укласти договір не
запропонував, а отже, відсутні підстави
для стягнення з нього вартість
отриманого тепла

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні 19.06.14 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника сторони, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно матеріалів справи, протягом
вересня 2009 - березня 2010, жовтня 2010 -
квітня 2011, жовтня 2011 - квітня 2012, вересня
2012 - березня 2013, жовтня та листопада 2013
відповідач отримував від позивача
тепло у приміщенні (яке належать
відповідачу на праві приватної
власності) за адресою: АДРЕСА_1. При
цьому, договір на постачання тепла між
сторонами не укладався.

Як вбачається з матеріалів справи, та
не оспорюється відповідачем, система
опалення у приміщеннях відповідача є
невід'ємною частиною системи опалення
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10,11).
Прилади обліку теплоспоживання
відсутні.

Представник відповідача у судовому
засіданні визнав факт отримання
відповідачем тепла. Крім того,
постачання тепла підтверджується
документами ПП "К-П-1", яке здійснює
обслуговування житлового будинку
будинку АДРЕСА_1, Паспортами готовності
будинку до роботи в опалювальний
період, Актами готовності будинку до
опалювального сезону, Актами промивки
внутрібудинкової системи опалення
житлового будинку, Актами готовності
та приєднання до теплових мереж
житлового будинку тощо.

Постановою НКРЕ № 1846 від 14.12.2010 таа
Постановою НКРЕ № 10 від 30.09.2011
затверджено КП "Павлоградтеплоенергія"
тарифи на теплоенергію.

Тому, вартість спожитого відповідачем
тепла визначена розрахунковим
способом за нормативами, затвердженими
Державним комітетом України по
житлово-комунальному господарству КТМ
204 Україна 244-94 "Норми та вказівки по
нормуванню витрат палива та теплової
енергії на опалення житлових та
громадських споруд, а також на
господарського-побутові потреби в
Україні".

Таким чином, вартість спожитого
відповідачем тепла протягом вересня 2009
- березня 2010, жовтня 2010 - квітня 2011,
жовтня 2011 - квітня 2012, вересня 2012 -
березня 2013, жовтня та листопада 2013, за
затвердженими тарифами складає 156 222,14
грн. У травні 2013 р., на користь позивач в
рахунок погашення боргу надійшла сума
16 443,00 грн.

Отже, станом на день розгляду справи
заборгованість відповідача складає 139
779,14 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідачем не надано документів, які
спростовують обсяги отриманого ним
тепла та його вартість.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
теплопостачання» та ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» основними обов'язками
споживача теплової енергії є:
своєчасне укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії;.

Відповідно до вимог частини 6 статті 19
Закону України "Про теплопостачання"
від 02.06.2005, споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальної
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Згідно п. 2 Листа ВГСУ N 01-06/1872 від 30.12.2011
"Про практику застосування
господарськими судами законодавства
про постачання електричної енергії (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
господарським судом України),
споживання електричної енергії без
приладів обліку та укладання договору
є підставою для стягнення її вартості
згідно з приписами статей 1212 і 1213 ЦК
України.

Такої самої правової позиції слід
дотримуватись і під час розгляду
спорів про споживання теплової енергії
без приладів обліку та укладання
договору.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК
України, особа, яка набула майно або
зберегла його за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Згідно статті 1213 ЦК України, набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна (ч. 1
статті 1213 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України
передбачено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором. Учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.Відповідно до вимог
статті 11 ЦК України цивільні права та
обов'язки виникають з дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також з дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права і
обов'язки. Такими діями, зокрема, може
бути користування тепловою енергією
без договору.

Окремо, слід зазначити, що за частиною
позовних вимог сплив строк позовної
давності.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України). Однак, згідно ч. 3
ст.267 ЦК України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідач не скористався своїм
правом, і до винесення рішення не подав
суду заяву про застосування строку
позовної давності. Тому, в суду
відсутні підстави для застосування
строків позовної давності.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими, та підлягають
задоволенню.

Такої ж правової позиції дотримується
і Вищий господарський суд України в
аналогічних спорах (див. постанову ВГСУ
№ 15/265-10 від 30.06.11, постанову ВГСУ № 35/521
від 19.10.10).

Відповідно статті 49 ГПК України,
судовий збір покладається на
Відповідача.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу
України, ст. ст. 256, 257, 267, 525, 526, 530, 1212, 1213
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (51400, АДРЕСА_2, ІНН НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"ПАВЛОГРАДТЕПЛО-ЕНЕРГО" (51413,
Дніпропетровська область, м. Павлоград,
вул.Промислова, 13А, код 03342250) суму
основного боргу в розмірі 139 779,14 грн. та
судовий збір у сумі 2 795,58 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення складено 20.06.14.

Головуючий суддя:
М.О. Ніколенко

Судді:
О.І. Красота

Ю.Ю. Первушин