ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2014 р.
Справа № 914/1853/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
Гетьман Сагайдачний", м.Ходорів
Жидачівського району Львівської
області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вінал Агро",
м.Ходорів Жидачівського району
Львівської області

про: стягнення 120 613,32 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Підставська К.Є. -
представник (довіреність від 18.03.14р.);

від відповідача: Науменко І.В. -
представник (довіреність від 07.02.14р.);

В судовому засіданні 04.07.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору:

позов заявлено Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
Гетьман Сагайдачний" (м.Ходорів) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вінал Агро"
(м.Ходорів) про стягнення 120 613,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по оплаті орендної
плати за суборенду земельної ділянки
на підставі договору суборенди
земельної ділянки від 01.01.2013 року.

Ухвалою суду від 29.05.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд судової
справи призначено на 12.06.14р. Вимоги до
сторін висвітлено в зазначеній ухвалі,
в тому числі визнано обов'язковою
участь повноважних представників
сторін в судове засідання.

Позивач участь повноважного
представника в судове засідання 12.06.2014
року не забезпечив, на електронну
адресу суду надійшло клопотання (вх.
№25587/14 від 12.06.2014 року) про відкладення
розгляду справи в зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
повноважного представника в судове
засідання.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, через канцелярію суду
подав відзив на позовну заяву (вх.
№25637/14 від 12.06.2014 року), в якому позовні
вимоги заперечує та просить в позові
відмовити.

Судом відкладено розгляд справи до
03.07.2014 року.

В судовому засіданні 03.07.2014 року судом
оголошувалась перерва до 04.07.2014 року.

В судове засідання 04.07.2014 року позивач
явку повноважного представника
забезпечив, позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника забезпечив, позов
заперечив з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву (вх..№ 25637/14 від
12.06.2014 року).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне:

01.01.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
Гетьман Сагайдачний" (орендарем згідно
договору) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вінал Агро"
(суборендарем згідно договору) було
підписано договір суборенди земельної
ділянки, відповідно до п.1.1 якого
орендар передає, а суборендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку сільськогосподарського
призначення, яка знаходиться на
території Вербицької сільської ради
Жидачівського району Львівської
області.

Відповідно до п.1.2 договору, земельна
ділянка, визначена в п. 1.1. цього
договору, знаходиться в орендному
користуванні орендаря у відповідності
до договорів оренди земельних ділянок
(паїв), між орендарем і громадянами,
власниками земельних ділянок (паїв) на
території Вербицької сільської ради
Жидачівського району Львівської
області (надалі іменується
орендодавці).

Загальна площа земельної ділянки що
передається в суборенду становить 120,0
га (п.2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору договір
укладається на 7 (сім) місяців і діє до 30
липня 2013 року, але в будь-якому випадку
не менш ніж до закінчення збирання
врожаю.

За користування земельною ділянкою,
визначеною цим договором, суборендар
вносить суборендну плату у розмірі
147571,44 грн., що становить 5% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки. Орендна плата виплачується
трьома частинами, а саме: 30% в строк до
28.05.2013 року, 30% до 10.06.2013 року, 40% до 30
липня 2013 року на розрахунковий рахунок
орендаря. Суборендна плата може
виплачуватись напряму орендодавцям,
про що складається відповідний
розрахунково-платіжний документ, який
підписується та скріплюється
печатками як орендаря так і
суборендаря (п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору).

Орендар передав, а суборендар прийняв
узгоджену договором земельну ділянку
01.01.2013 року, що підтверджується актом
прийому - передачі, копію якого
долучено до матеріалів справи.

На підставі акту здачі-приймання № 9
від 31.0.2013 року відповідачем було
здійснено оплату в розмірі 44271,43 грн.

Із врахуванням викладеного, позивач
звернувся до суду із позовом про
стягнення решти суми орендної плати за
суборенду земельної ділянки, що
складає 103300,01 грн.

На дану суму позивачем нараховано 3%
річних в розмірі 15350,61 грн. та
інфляційні в розмірі 1962,70 грн.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач
посилається на те, що договір є
неукладеним, а тому не може породжувати
взаємні права та обов'язки сторін.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підставою
стягнення відповідачем боргу, що є
предметом даного позову, є договір
суборенди земельної ділянки від 01.01.2013
року.

Порядок укладання договорів суборенди
врегульований статтею 8 Закону України
"Про оренду землі", яка у частині п'ятій
передбачає, що договір суборенди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації.

Стаття 210 Цивільного кодексу України
передбачає, що правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є
вчиненим також правочин у разі
нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації.

Суд встановив, що передбачена законом
державна реєстрація укладеного між
сторонами у справі договору суборенди
земельної ділянки від 01.01.2013 року
здійснена не була. Сторонами такі
обставини жодними доказами не
спростовані, тому суд прийшов до
висновку про відсутність у позивач
правових підстав для стягнення
орендної плати за вищезазначеним
договором.

Із врахуванням викладеного, суд вважає
позов безпідставним, необґрунтованим
та таким, що не підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір залишити за позивачем
відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 04.07.2014 р.

Суддя
Король М.Р.