м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9025/14 24.06.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "С К С"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон Маркет"
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Зінов'єв Д.С. (дов.
№ 170 від 05.02.2014)
Від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "С К С" (далі по тексту
- позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон Маркет" (далі
по тексту - відповідач) про стягнення
основної заборгованості у сумі 14 060,05
грн., а також позивач просить суд
покласти на відповідача витрати по
оплаті судового збору.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.05.2014 року позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 910/9025/14, розгляд
справи призначено на 24.06.2014 року.
В судове засідання 24.06.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки до суду повідомив, хоча був
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштової кореспонденції.
В судове засідання 24.06.2014 року
представник позивача з'явився, надав
усні пояснення по суті спору. Також,
позивачем у судовому засіданні 24.06.2014
подана довідка-повідомлення Вих. № 670
проте, що у провадженні господарських
судів або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує
господарський спір, немає справи зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет, з тих же підстав, а також не має
рішення цих органів з такого спору від
24.06.2014.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем його
зобов'язань за договором поставки № 3409
від 20.12.2012, в частині оплати
поставленого товару.

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував, в судове засідання не
з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2012 між позивачем, як постачальником,
та відповідачем, як покупцем, був
укладений договір поставки №3409 (далі
за текстом - договір), відповідно до п.п.
1.1, 1.2. якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупцю товар, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
його, асортимент, кількість, ціна та
загальна вартість товару визначається
в товарно-транспортних накладних, які
оформлюються постачальником
відповідно отриманого від покупця
замовлення.

Відповідно до п. 2.1. договору товар
передається покупцю окремими партіями
на підставі ТТН, яка оформляється
згідно замовлення. Замовлення на товар
передається покупцем та приймається
постачальником по телефону або через
представника постачальника.

Відповідно до п. 2.2. даного договору
прийняття товару здійснюється шляхом
підписання

покупцем особисто або через
уповноважених осіб ТТН, виписаної
постачальником, яка є невід'ємною
частиною договору.

Згідно п. 4.1. договору оплата товару
здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти)
календарних днів з моменту передачі
партії товару покупцю.

Відповідно п. 6.1. договору при
порушенні строку оплати, покупець
сплачує на користь постачальника пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, яка діяла
в період прострочення, від вартості
неоплаченого товару за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до п. 10.1. договору
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до 31
грудня 2013р. Якщо за тридцять
календарних днів до закінчення строку
дії цього договору жодна із сторін
письмово не повідомить про своє
бажання розірвати цей договір або між
сторонами не буде укладений новий
договір, останній вважається кожен раз
продовженим на наступний календарний
рік і на тих самих умовах.

На виконання умов договору поставки
№ 3409 від 20.12.2012р. позивач поставив та
передав у власність відповідача, а
відповідач прийняв товарна підставі
довіреностей, копії яких додані до
матеріалів справи, на загальну суму 14
060,05 грн., що підтверджується
товарно-транспортними накладними
№К від 12.02.2014р. на загальну суму
4550,60 грн., №К від 19.02.2014р. на
загальну суму 969,86 грн., №К від
07.03.2014 р. на загалу суму 2 000,12 грн.,
№К від 17.03.2014р. на загальну суму
899,76 грн., №К від 02.04.2014р. на
загальну суму 3 401,18 грн., №К від
04.04.2014р. на загальну суму 2 238, 53грн., які
були підписані уповноваженими особами
представників сторін та скріплені
печатками/штапмами підприємств
позивача та відповідача.

Станом на 16.05.2014, за розрахунком
позивача, з огляду на те, що відповідач
за поставлений йому товар не
розрахувався, заборгованість
відповідача по оплаті за поставлений
товар згідно договору поставки №3409 від
20.12.2012р. складає 14 060,05 грн.

Матеріали справи доказі оплати товару
поставленого позивачем відповідачу за
договором в розмірі 14 060, 05 грн. не
містять.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «С К С» підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

За своєю правовою природою договір
поставки № 3409 від 20.12.2012 року. є
договором поставки, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України
регулює відносини, що виникають із
договору поставки. Так, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені
особливості регулювання укладення та
виконання договорів поставки, у тому
числі договору поставки товару для
державних потреб.

Як встановлено судом, позивач
поставив та передав у власність
відповідача, а відповідач прийняв
товар на загальну суму 14 060,05 грн., що
підтверджується товарно-транспортними
накладними №К від 12.02.2014р. на
загальну суму 4550,60 грн., №К від
19.02.2014р. на загальну суму 969,86 грн.,
№К від 07.03.2014р. на загалу суму 2000,12
грн., №К від 17.03.2014р. на загальну
суму 899,76 грн., №К від 02.04.2014р. на
загальну суму 3401,18 грн., №К від
04.04.2014р. на загальну суму 2238,53грн., які
були підписані уповноваженими особами
представників сторін та скріплені
печатками/штампами підприємства
позивача та відповідача.

Позивачем умови договору поставки
№3409 від 20.12.2012 року виконані в повному
обсязі, у відповідності до вимог
чинного законодавства та умов
договору. Відповідачем, в свою чергу,
жодних претензій щодо невідповідності
поставки умовам договору не заявлялось
та суду не надано.

Враховуючи п. 10.1. договору, та те, що
матеріали справи не містять письмового
повідомлення однієї із сторін про
розірвання договору, та відомостей про
наявність укладених між сторонами
інших договорів поставки, окрім
договору поставки поставки № 3409 від
20.12.2012, суд дійшов висновку, що позивач
поставив відповідачу товар по
зазначеним вище накладним саме в
рамках договору поставки № 3409 від
20.12.2012.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Відповідно до п. п. 4.1.
договору оплата товару здійснюється
протягом 14 (чотирнадцяти) календарних
днів з моменту передачі партії товару
покупцю.

Відповідно до ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати
заборгованості у розмірі 14060,05 грн.
відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за договором в сумі
14060,05 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, строк
оплати товару, у відповідності до п. 4.1.
договору є таким, що настав, а тому
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу у розмірі 14060,05 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору
покладається на відповідача,
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон Маркет" (01015, м.
Київ, вул. Цитадельна, 6/8; ; в порядку визначеному законом
України "Про виконавче провадження") на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СКС" (03680, м. Київ,
Столичне шосе, 100; ) 14 060
(чотирнадцять тисяч шістдесят) грн. 05
коп. основного боргу та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судових витрат.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.07.2014 р.

Суддя
Г.П. Бондаренко