м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Публічного акціонерного товариства
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джурчі"
про стягнення 16 649, 81 грн.
Суддя Лиськов М.О.
Від позивача Дороніна О.М. за
довіреністю від 13.01.2014
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 23.06.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.06.2014 Публічне акціонерне товариство
"УКРТРАНСГАЗ" (позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою №4666/6-066 від 04.06.2014 про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джурчі" (відповідач)
заборгованості в розмірі 16 649, 81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач неналежно
виконував взяті на себе зобов'язання у
частині внесення плати за надані
послуги, відповідно до Договору про
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами №
/Н23 від 27.09.2011, внаслідок чого у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість у розмірі 179 226,15 грн.

Ухвалою суду від 11.06.2014 порушено
провадження у справі № 910/11302/14 та
призначено до розгляду на 23.06.2014.

В судове засідання, призначене на
23.06.2014, з'явився представник позивача та
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі.

В судове засідання, призначене на
23.06.2014, представник відповідача не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
повідомлений, що підтверджується
зворотнім повідомленням про вручення
поштового відправлення за номером 01 0 , згідно якого 17.06.2014 представник
відповідача отримав поштове
відправлення Господарського суду м.
Києва з ухвалою про порушення
провадження у справі.

Ухвала суду, позовна заява надсилались
відповідачу на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2011 між позивачем (надалі -
Газотранспортне підприємство) та
відповідачем (далі по тексту - Замовник)
Договору про транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами № /Н23 (належним
чином засвідчена копія договору
міститься в матеріалах справи, надалі -
Договір).

Між Сторонами укладено додаткові угоди
до Договору № 1 від 16.11.2012, № 2 від 16.11.2012,
№ 3 від 17.01.2013 та № 4 від 17.01.2013, №5 31.01.2014,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Згідно п. 1.1 Договору позивач
зобов'язувався надати відповідачу
послуги з транспортування
магістральними трубопроводами
природного газу відповідача від
пунктів приймання-передачі газу в
магістральні трубопроводи до пунктів
призначення - газорозподільних
станцій, а відповідач зобов'язувався
внести плату за надані послуги з
транспортування газу магістральними
трубопроводами у розмірі, у строки та
порядку, передбаченому умовами
Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору розрахунки
за послуги з транспортування газу
магістральними трубопроводами
здійснюються за тарифами, які
встановлюються Національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики (далі - НКРБ).

Згідно п. 5.2 Договору тарифи, визначені
в п. 5.1 Договору, є обов'язковими для
позивача та відповідача з дати
набрання ними чинності. Визначена на їх
основі вартість послуги
застосовується Сторонами при
складанні актів наданих послуг та
розрахунків за ці послуги згідно з
умовами Договору.

Згідно п. 3.1. Договору послуги з
транспортування газу оформлюються
позивачем і відповідачем актами
наданих послуг з транспортування газу
магістральними трубопроводами.

Згідно п. 5.4 Договору вартість фактично
наданих позивачем відповідачу послуг
за звітний місяць визначається на
підставі акту наданих послуг.

Факт надання позивачем протягом 2013 та
січня 2014 послуг відповідачу по
Договору підтверджується належно
оформленими актами наданих послуг з
транспортування магістральними
трубопроводами природного газу, а саме:
від 31.01.2013 № 01-13- /Н23 за січень 2013
року на загальну суму 7 737,07 грн.; від
28.02.2013 № 02-13- /Н23 за лютий 2013 року на
загальну суму 6 444,32 грн.; від 31.03.2013 №03-13-
/Н23 за березень 2013 року на
загальну суму 6 422,06 грн.; від 30.04.2013 № 04-13-
/Н23 за квітень 2013 року на загальну
суму 29 010,52 грн.; від 31.05.2013 № 05-13- /Н23
за травень 2013 року на загальну суму 5
768,03 грн.; від 30.06.2013 № 06-13- /Н23 за
червень 2013 року на загальну суму 64 037,28
грн.; від 31.07.2013 №07-13- /Н23 за липень
2013 року на загальну суму 651,80 грн.; від
31.08.2013 № 08-13- /Н23 за серпень 2013 року
на загальну суму 659,96 грн.; від 30.09.2013 №
09-13- /Н23 за вересень 2013 року на
загальну суму 1 088,59 грн.; від 31.10.2013 року
№10-13-/Н23 за жовтень 2013 року на
загальну суму 3 953,26 грн.; від 30.11.2013
№10-13-/Н23 за листопад 3013 року на
загальну суму 3 979,00 грн.; від 31.12.2013 року
№ 12-13-/Н23 за грудень 2013 року на
загальну суму 7 007,33 грн.; від 31.01.2014 №
01-14-/Н23 за січень 2014 року на
загальну суму 6 458,92 грн. (належним чином
засвідчені копії містяться в
матеріалах справи).

Крім того, позивачем рекомендованим
листом з повідомленням було направлено
відповідачу два примірника Акту
надання послуг з транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами за лютий 2014 на суму 5 494,57
грн., підписаного зі своєї сторони
уповноваженим представником позивача
та скріпленого печаткою. Надіслані
документи відповідачем отримані 24.03.2014,
що підтверджується повідомленням про
вручення кореспонденції (оригінал
міститься в матеріалах справи).

Згідно п. 3.3. Договору відповідач
протягом двох днів з дати одержання
акту наданих послуг зобов'язується
повернути позивачу один примірник
оригіналу акту наданих послуг,
підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою,
або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання акту
наданих послуг. У випадку відмови від
підписання акту наданих послуг
розбіжності підлягають урегулюванню
відповідно до умов Договору або в
судовому порядку.

Відповідачем не повернуто позивачу
один примірник оригіналу акту наданих
послуг, обов'язковість чого
передбачено п. 3.3. та п. 6.3.3. Договору.

Згідно п. 4.2. Договору кількість
протранспортованого позивачем газу
відповідача до мережі
газорозподільного підприємства
визначається вузлами обліку газу, які
встановлені на ГРС.

Неповернення відповідачем позивачу
належним чином оформленого примірника
акту надання послуг з транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами за лютий 2014 року не є
свідченням того, що позивачем у
вказаному місяці 2014 року не надавались
відповідачу послуги з транспортування
природного газу магістральними
трубопроводами за Договором, оскільки
доказом того, що за лютий 2014 року
позивачем протранспорговано та
передано в мережі відповідача
природний газ в обсязі 10 836 364 м3, в тому
числі 4 578 808 м3 за Договором, є Акт №2
приймання-передачі природного газу,
оформлений 05.03.2014 УМГ «ХАРКІВТРАНСГАЗ»
філії ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» та ТОВ
«Джурчі» (належним чином засвідчена
копія міститься в матеріалах справи).

Вартість послуг позивача з
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами за
січень 2013 - лютий 2014 була визначена з
урахуванням тарифів, встановлених
постановами НКРЕ від 28.12.2011 № 131 (із
змінами та доповненнями), від 30.12.2013 №
1799, що відображено за вказані періоди в
перелічених вище актах наданих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 953 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Пункт 5.5 Договору передбачає, що оплата
вартості послуг за транспортування
газу здійснюється відповідачем (крім
гарантованого постачальника) шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок позивача на умовах 100 відсотків
попередньої оплати за десять днів до
початку місяця, у якому буде
здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір
суми платежу попередньої оплати як
добуток тарифу та планового обсягу
газу на відповідний місяць. Остаточний
розрахунок за надані у звітному місяці
послуги проводяться Замовником до
двадцятого числа місяця, наступного за
звітним, відповідно до акту наданих
послуг та з урахуванням раніше
перерахованих коштів

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач в порушення умов Договору
та наведених положень законодавства
оплатив лише частину послуг, наданих у
січні-грудні 2013 на загальну суму 135 462,81
грн, (залишок боргу за грудень 2013 року - 1
296,41 грн.), а послуги, надані протягом
січня 2014 року - лютого 2014 року,
залишаються повністю не оплаченими на
суму 11 953,49 грн.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.06.2014 відповідача було
зобов'язано надати суду відзив на
позов, докази на підтвердження
відповідних заперечень,
контррозрахунок суми заявленої до
стягнення.

Всупереч вимогам ухвали
Господарського суду міста Києва від
11.06.2014 контррозрахунку заявлених до
стягнення сум відповідач до суду не
надав та не надіслав.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
контррозрахунку відповідача, а також
те, що будь-яких доказів щодо оплати
заборгованості за Угодою, відповідачем
до суду не представлено, суд дійшов
висновку, що обґрунтованими є позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача боргу за Договором про
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами №
/Н23 в сумі 13 249, 90 грн.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за Угодою в сумі 13 249, 90
грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, строк
оплати послуг, у відповідності до п. 5.5
Договором є таким, що настав, а тому
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу у розмірі 13 249, 90 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 803,60 грн. пені в
розмірі подвійної ставки НБУ належної
до сплати суми за кожен день
прострочення, відповідно до п. 7.3
Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
803,60 грн. у відповідності до п 7.3
Договору, оскільки судом встановлено
порушення відповідачем строків
виконання грошового зобов'язання.
Позовна заява містить розрахунок суми
пені згідно п. 6 Угоди, при перевірці
якого судом встановлено, що позивач
правильно здійснив вказаний
розрахунок.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
161,76 грн. трьох відсотків річних та 635,99
грн. індексу інфляції нарахованого на
суму боргу за весь час прострочення.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача індексу
інфляції нарахованого на суму боргу та
3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 3 % річних та індексу інфляції
нарахованого на суму боргу підлягають
задоволенню відповідно до наведеного в
позовній заяві розрахунку. При
здійсненні перевірки розрахунку 3%
річних та індексу інфляції,
нарахованих позивачем, судом
встановлено, що ним правильно
здійснено вказаний розрахунок.

Також, ч. 2 ст. 231 ГК України встановлює,
що у разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Згідно Додатку 1 до розпорядження
Кабінету Міністрів України від 12.03.2005 №
64 "Про проведення перевірки
фінансово-господарської діяльності
підприємств

державного сектору економіки" позивач
належить до підприємств державного
сектору економіки.

Таким чином, у зв'язку з простроченням
відповідачем понад тридцять днів
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за Договором, позивач
нарахував відповідачу 1 798,56 грн. штрафу
згідно з розрахунком 7 % штрафу від
заборгованості за транспортування
природного газу за 2013-2014 роки по
Договору. Суд перевірив розрахунок та
визнав його таким, що підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джурчі" (02068, м. Київ,
вулиця Архітектора Вербицького,
будинок 1; ідентифікаційний код: 30951066) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення на користь Публічного
акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"
(01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1;
ідентифікаційний код 30019801) 13 249
(тринадцять тисяч двісті сорок дев'ять )
грн. 90 коп. - основного боргу, 803
(вісімсот три) грн. 60 коп. - пені, 161 (сто
шістдесят один) грн. 76 коп. - 3 % річних, 635
(шістсот тридцять п'ять) грн. 99 коп. -
інфляційні втрати, 1 798 (одна тисяча
сімсот дев'яносто вісім) грн. 56 коп. -
штраф та 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - суму судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 26.06.2014

Суддя
М.О. Лиськов