КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р. Справа№ 46/553-б

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання:
Ликові В.В.,

за участю представників сторін:

від заявника: Прядко А.М. - довіреність
№ 25/138 від 11.12.2013р.

від боржника: Богдашкін В.Д. - керівник,
витяг з ЄДР серії АЕ № 713861

арбітражний керуючий: Бандола О.О. -
свідоцтво НОМЕР_1 від 17.07.2013р.

арбітражний керуючий: Бєлкін Д.Ю.: -
свідоцтво НОМЕР_2 від 15.03.2013р.

від арбітражного керуючого Бєлкіна
Д.Ю.: Ткачук Ю.В.- довіреність б/н від
05.12.2013р.

розглянувши апеляційні скарги
арбітражного керуючого Бєлкіна Дмитра
Юрійовича та Товариства з обмеженою
відповідальністю „НВБК „Відродження"
на постанову господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року

у справі № 46/553-б (суддя Мандичев
Д.В.)

за заявою Публічного
акціонерного товариства „Акціонерний
комерційний

банк „Київ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „НВБК

„Відродження"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року припинено
процедуру розпорядження майном ТОВ
„НВБК „Відродження"; припинено
повноваження розпорядника майна ТОВ
„НВБК „Відродження" - арбітражного
керуючого Бєлкіна Дмитра Юрійовича;
визнано банкрутом ТОВ „НВБК
„Відродження"; відкрито ліквідаційну
процедуру; призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Бандолу Олександра Олексійовича та
інше.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою місцевого господарського
суду, арбітражний керуючий Бєлкін Д.Ю.
звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року в частині
призначення ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Бандоли О.О. та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким призначити ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю.,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків
викладених в рішенні місцевого
господарського суду обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

ПАТ „АКБ „Київ" та арбітражний
керуючий: Бандола О.О. у своїх відзивах
на апеляційну скаргу просять суд
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Бєлкіна Д.Ю. залишити без
задоволення, а постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року - без змін.

Згідно розпорядження в.о. Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 28.04.2014 року для
розгляду справи № 46/553-б сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Остапенко О.М., судді - Доманська
М.Л., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.04.2014 року
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Бєлкіна Д.Ю. прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 13.05.2014 року.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Остапенка О.М. у відпустці, справу
№ 46/553-б передано колегії суддів у
складі: головуючий суддя: Пантелієнко
В.О., судді: Доманська М.Л., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Бєлкіна Д.Ю. прийнято до
провадження вищезазначеною колегію
суддів та призначено до розгляду на
03.06.2014 року.

Крім того, не погоджуючись із
зазначеною постановою місцевого
господарського суду, ТОВ „НВБК
„Відродження" 16.05.2014 року звернулося до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову господарського
суду міста Києва від 31.03.2014 року та
прийняти нове рішення, посилаючись на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та
процесуального права.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014 року для
розгляду апеляційної скарги ТОВ „НВБК
„Відродження" сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя -
Пантелієнко В.О., судді - Доманська М.Л.,
Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014 року
апеляційну скаргу ТОВ „НВБК
„Відродження" на постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року прийнято до спільного
розгляду з раніше поданою і прийнятою
до провадження апеляційною скаргою
арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю. на
постанову господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року, об'єднано
апеляційні скарги в одне апеляційне
провадження та призначено справу до
розгляду на 03.06.2014 року.

22.05.2014 року через відділ
документального забезпечення суду від
ліквідатора боржника - арбітражного
керуючого Бандоли О.О. надійшла заява
про відкликання апеляційної скарги ТОВ
„НВБК „Відродження" у відповідності
до п. 5 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014 року у
зв'язку з виходом головуючого судді
Остапенка О.М. з відпустки, враховуючи
перебування судді Пантелієнка В.О. у
відпустці та перебування судді Жук Г.А.
на навчанні у Національній школі
суддів, для розгляду справи № 46/553-б
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя - Остапенко О.М., судді:
Доманська М.Л., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014 року
вищевказаною колегією суддів
апеляційні скарги арбітражного
керуючого Бєлкіна Д.Ю. та ТОВ „НВБК
„Відродження" прийнято до провадження.

В судовому засіданні, яке відбулося
03.06.2014 року, порадившись на місці та
заслухавши думку присутніх учасників
провадження у справі, колегія суддів
ухвалила відмовити в задоволені заяви
арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю. про
відкликання апеляційної скарги ТОВ
„НВБК „Відродження", оскільки вказана
заява подана після прийняття
апеляційної скарги ТОВ „НВБК
„Відродження" до провадження, а у
відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 97 ГПК
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до винесення ухвали про прийняття
скарги до провадження особа, яка подала
скаргу, подала заяву про її
відкликання.

В судовому засіданні 03.06.2014 року було
оголошено перерву у справі до 10.06.2014
року.

До початку судового засідання 10.06.2014
року через відділ документального
забезпечення суду від представника
боржника надійшло клопотання про
залучення до участі у справі третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору та надання від
них письмових пояснень.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 року
розгляд справи відкладено на 17.06.2014
року відповідно до п. 1 ч. 1 статті 77 ГПК
України у зв'язку з нез'явленням в
судове засідання представника
арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю.

В судовому засіданні 17.06.2014 року судом
ставилося на обговорення подане 10.06.2014
року представником боржника
клопотання про залучення до участі у
справі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору та
надання від них письмових пояснень.

Порадившись на місці та заслухавши
думку присутніх учасників
апеляційного провадження, колегія
суддів вирішила відмовити в
задоволенні вказаного клопотання у
зв'язку із його безпідставністю на
необґрунтованістю.

Представник боржника в судовому
засіданні надав суду додаткові
пояснення, в яких вимоги своєї
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити, постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року скасувати.

Представник заявника в судовому
засіданні надав суду додаткові
пояснення, в яких проти вимог боржника
та арбітражного керуючого Бєлкіна
Д.Ю., викладених в апеляційних скаргах,
заперечував, просив залишити їх без
задоволення, а постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року - без змін.

Арбітражного керуючий Бєлкін Д.Ю. та
його представник в судовому засіданні
вимоги апеляційної скарги підтримали,
просили її задовольнити, постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року скасувати в частині
призначення ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Бандоли
О.О. та прийняти в цій частині нове
рішення, яким призначити ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Бєлкіна Д.Ю. З приводу апеляційної
скарги ТОВ „НВБК „Відродження"
просили відмовити в її задоволенні.

Арбітражний керуючий Бандола О.О. в
судовому засіданні проти вимог
боржника та арбітражного керуючого
Бєлкіна Д.Ю., викладених в апеляційних
скаргах, заперечував, просив залишити
їх без задоволення, а постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року - без змін.

У судовому засіданні, яке відбулось
17.06.2014 року, було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови
Київського апеляційного
господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства та заслухавши
пояснення присутніх представників
учасників провадження у справі,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що у задоволенні апеляційної скарги
ТОВ „НВБК „Відродження" слід
відмовити, апеляційну скаргу
арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю. -
задовольнити, постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року в частині призначення
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Бандоли О.О. скасувати та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким призначити ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого
Бєлкіна Д.Ю., в іншій частині постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року залишити без змін, виходячи
з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон).

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ
„АКБ „Київ" звернулося до
господарського суду міста Києва з
заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ „НВБК
„Відродження" у зв'язку з
неспроможністю останнього сплатити
прострочену заборгованість у розмірі 60
009 118, 00 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.12.2010 року порушено
провадження у даній справі про
банкрутство ТОВ „НВБК „Відродження".

17.01.2014 року до господарського суду м.
Києва надійшло клопотання ПАТ „АКБ
„Київ" щодо визнання ТОВ „НВБК
„Відродження" банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури та
призначення ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Бандолу О.О.

20.01.2014 року до господарського суду м.
Києва надійшла заява арбітражного
керуючого Бандоли О.О. про участь у
даній справі.

28.01.2014 року до господарського суду м.
Києва надійшов звіт розпорядника майна
ТОВ „НВБК „Відродження" арбітражного
керуючого Бєлкіна Д.Ю.

Крім того, 14.02.2014 року до господарського
суду міста Києва від Вудуда Г.І.
надійшла заява на участь у справі про
банкрутство ТОВ „НВБК „Відродження".

05.03.2014 року до господарського суду
міста Києва від арбітражного керуючого
Щербаня О.М. надійшла заява на участь у
даній справі про банкрутство.

Також, 27.03.2014 року до
господарського суду м. Києва від
арбітражного керуючого Левицького А.О.
надійшла заява на участь у справі.

До початку судового засідання, яке
відбулося 31.03.2014 року від боржника
надійшло заперечення проти клопотання
ПАТ „АКБ „Київ" від 17.01.2014 та
клопотання про залучення до участі у
справі у якості третіх без самостійних
вимог на предмет спору замовника
будівництв - Дарницьку у м. Києві
районну державну адміністрацію та
представника Замовника будівництва -КП
„Позняки-Інвест".

Судом першої інстанції дане клопотання
правомірно відхилено, оскільки Законом
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не
передбачено залучення до участі у
справі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону (в
редакції, чинній на момент порушення
справи про банкрутство) до компетенції
комітету кредиторів належить
прийняття рішення, зокрема, про
внесення пропозицій господарському
суду щодо продовження або скоро чення
строку процедур розпорядження майном
боржника чи санації боржника,
звернення до суду з клопотанням про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури, про
припинення повноважень арбітражного
керуючого (розпорядника майна) та про
призначення нового арбітражного
керуючо го тощо.

Згідно із ч. 9 ст. 16 закону (в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) рішення зборів (комітету)
кредиторів вважається прийнятим
більшістю голосів кредиторів, якщо за
нього проголосували присутні на зборах
(комітеті) кредитори, кількість голосів
яких визначається від повідно до
частини четвертої цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.01.2014 року відбулися збори кредиторів
ТОВ „НВБК „Відродження", якими
прийнято рішення про звернення до суду
з клопотанням про визнання боржника
банкрутом та відкриття щодо нього
ліквідаційної процедури, а також
призначення ліквідатором ТОВ „НВБК
„Відродження" арбітражного керуючого
Бандолу О.О.

Також, місцевим господарським судом
вірно встановлено, що станом на 17.01.2014
року повідомлень про виконання
боржником грошових зобов'язань не
поступало, як і не надходило заяв від
потенційних інвесторів щодо
оздоровлення фінансового становища
боржника.

Частиною 1 ст. 22 Закону (в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) встановлено, що
господарський суд приймає постанову
про визнання боржника банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру у
випадках, передбачених цим Законом.

З системного аналізу норм закону
вбачається, що боржник визнається
банкрутом, коли господарським судом
встановлено неспроможність боржника
відновити свою платоспроможність та
задовольнити визнані вимоги
кредиторів інакше як через
застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до затвердженого судом, в
порядку ст. 15 Закону реєстру вимог
кредиторів, визначенню підлягає розмір
пасиву боржника. Відомості про актив
боржника, мають міститися у звіті
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією) про
фінансово - майновий стан божника, що
повинен бути наданий комітету
кредиторів та на основі якого комітет
кредиторів вирішує питання про
введення наступної судової процедури.
Фінансово-майновий стан боржника
(актив) повинен бути предметом розгляду
в судовому засіданні.

Якщо встановлення пасиву боржника
відбувається на попередньому
засіданні суду, то остаточна правова
оцінка активу і пасиву боржника та
можливість відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом надається у
підсумковому засіданні суду з огляду
на знаходження справи у процедурі
розпорядження майном боржника.

Таким чином, завдання підсумкового
засідання суду полягає у з'ясуванні
ознак банкрутства та наявності
можливості визначення наступної
судової процедури і подальшого
здійснення провадження по справі,
виходячи з клопотання комітету
кредиторів, однак остаточна їх оцінка
надається судом.

Судом першої інстанції у судовому
засіданні 31.03.2014 року повно та всебічно
досліджено наявний у матеріалах справи
звіт розпорядника майна боржника та
встановлено, що активи підприємства
боржника складаються здебільшого з
дебіторської заборгованості,
незавершеної капітальної інвестиції,
залишкової вартості основних засобів,
поточної фінансової інвестиції, інших
оборотних активів (відстрочені
податкові зобов'язання), які не є
ліквідними активами, тобто вони не
можуть бути обернені в фінансові
інструменти високої ліквідності.

В свою чергу, пасиви підприємства
боржника складаються здебільшого з
довгострокових зобов'язань,
короткострокових кредитів банків та
кредиторської заборгованості за
товари, роботи, послуги.

При цьому, відповідно до фінансової
звітності збиток підприємства складає
16 878 200,00 грн. На підприємстві
спостерігається неплатоспроможність і
від'ємне значення коефіцієнту
забезпечення власними коштами.
Підприємство боржник не володіє
високоліквідними активами, які б дали
змогу відновити його
платоспроможність, у зв'язку з чим не
вбачається за рахунок яких коштів
відбуватиметься задоволення вимог
кредиторів.

Таким чином, можна зробити висновок, що
пасиви значно перевищують активи
підприємства-боржника, оскільки
наявного у боржника майна, не достатньо
для погашення всієї кредиторської
заборгованості.

В судовому засіданні 31.03.2014 року
представник боржника заперечував
проти клопотання комітету кредиторів
щодо визнання ТОВ „НВБК „Відродження"
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури зазначаючи, що процедура
доведення до банкрутства є умисною та
вимоги ПАТ „АКБ „Київ" за кредитним
договором №07/2008 від 21.04.2008 року не
визнає у повному обсязі.

Однак, вірним є висновок місцевого
господарського суду, шо дані
заперечення є необґрунтованими,
оскільки правомірність кредиторських
вимог ПАТ „АКБ „Київ" до боржника
досліджено та визнано обґрунтованими у
підготовчому засіданні, а заперечення
щодо визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
спростовуються наявними в матеріалами
справи доказами, а також
вищевикладеними обставинами.

Крім того, судом першої інстанції
враховано, що були виконані всі
необхідні умови процедури
розпорядження майном, здійснена
публікація в офіційному друкованому
органі з метою виявлення кредиторів та
санаторів боржника, складено реєстр
заявлених вимог кредиторів, створено
комітет кредиторів, подано клопотання
комітету кредиторів щодо введення
процедури ліквідації, відсутні
пропозиції щодо санації боржника або
укладення мирової угоди.

За таких обставин, з огляду на
встановлення неспроможності боржника
відновити свою платоспроможність та
задовольнити визнані вимоги
кредиторів інакше як через
застосування ліквідаційної процедури,
то колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду щодо необхідності відкриття
процедури ліквідації та визнання
боржника банкрутом.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Боржником всупереч статей 33, 34 ГПК
України не надано суду належних
доказів на підтвердження своїх
заперечень, викладених в апеляційній
скарзі, доводи скаржника не
підтверджуються наявним у справі
доказами та спростовуються чинним
законодавством, а відтак апеляційна
скарга ТОВ „НВБК „Відродження"
задоволенню не підлягає.

Щодо призначення місцевим
господарським судом ліквідатора ТОВ
„НВБК „Відродження", слід зазначити
наступне.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011
року встановлено, що положення цього
Закону, що регулюють ліквідаційну
процедуру, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом, якщо на момент набрання ним
чинності господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. Тобто,
розгляд справи про банкрутство за
новою редакцією Закону здійснюється
згідно з постановою про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. При цьому
правові підстави прийняття постанови
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
визначаються відповідно до раніше
чинної редакції Закону, а правові
наслідки введення ліквідаційної
процедури - за його новою редакцією.

Відповідно до ст. 24 Закону (в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) у постанові про визнання
боржника банкрутом господарський суд
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
передбаченому для призначення
керуючого санацією.

При цьому, в абз. 2 п. 11.3 Рекомендацій
Президії Вищого огосподарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 04.06.2004 року № 04-5/1193 зазначено, що
згідно з частиною 1 статті 24 Закону у
постанові про визнання боржника
банкрутом господарський суд зазначає
про відкриття ліквідаційної процедури,
призначає ліквідатора. При призначенні
ліквідатора суду слід враховувати ті ж
обставини, що й при призначенні
розпорядника майна.

Відповідно до абз. 4, 5 п. 6.1.2
Рекомендацій Президії Вищого
огосподарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 04.06.2004 року
№ 04-5/1193 в ухвалі про призначення
розпорядника майна суд має зазначити
мотиви, з яких призначено певну
кандидатуру та відхилено інші, що були
запропоновані. При виборі кандидатури
розпорядника майна судам слід
враховувати освіту, досвід та
показники роботи у попередніх справах,
кількість справ, у яких бере участь
арбітражний керуючий, наявність у
нього організаційних та технічних
можливостей виконувати обов'язки
розпорядника майна у конкретній
справі, страхування відповідальності
арбітражного керуючого та інші
обставини, які свідчать про здатність
арбітражного керуючого належним чином
виконувати передбачені Законом
обов'язки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3-1 Закону (в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) якщо інше не передбачено
цим Законом, арбітражним керуючим
(розпорядником майна, керуючим
санацією, ліквідатором) може бути
призначено фізичну особу - суб'єкта
підприємницької діяльності, яка має
вищу юридичну або економічну освіту,
володіє спеціальними знаннями та не є
зацікавленою особою щодо боржника і
кредиторів. Якщо інше не передбачено
цим Законом, арбітражні керуючі діють
на підставі ліцензії арбітражного
керуючого, виданої уповноваженим
органом у порядку, встановленому
законом.

Частиною 3. ст. 3-1 Закону (в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) визначено, що
арбітражними керуючими не можуть бути
призначені:

- особи, які згідно з цим Законом
вважаються заінтересованими;

- особи, які мають конфлікт інтересів, -
особи, в яких виникає суперечність між
особистими інтересами та
повноваженнями арбітражного
керуючого, що може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи невчинення дій під час виконання
повноважень арбітражного керуючого;

- особи, які здійснювали раніше
управління цим боржником - юридичною
особою, за винятком випадків, коли з дня
усунення цієї особи від управління
зазначеним боржником минуло не менше
трьох років, якщо інше не встановлено
цим Законом;

- особи, яким заборонено здійснювати
цей вид підприємницької діяльності або
займати керівні посади;

- особи, які мають судимість за вчинення
корисливих злочинів.

До призначення арбітражним керуючим
особа має подати до господарського
суду заяву, в якій зазначається, що вона
не належить до жодної категорії
вищезазначених осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону (в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) заінтересовані особи
стосовно боржника - юридична особа,
створена за участю боржника, керівник
боржника, особи, що входять до складу
органів управління боржника, головний
бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому
числі і звільнені з роботи за рік до
порушення провадження у справі про
банкрутство, а також особи, які
знаходяться у родинних стосунках із
зазначеними особами та підприємцем
(фізичною особою) - боржником, а саме:
подружжя та їх діти, батьки, брати,
сестри, онуки. Для цілей цього Закону
заінтересованими особами стосовно
керуючого санацією чи кредиторів
визнаються особи в такому ж переліку,
як і заінтересовані особи стосовно
боржника.

При виборі кандидатури ліквідатора
боржника судам слід враховувати
освіту, досвід та показники роботи у
попередніх справах, кількість справ, у
яких бере участь арбітражний керуючий,
наявність у нього організаційних та
технічних можливостей виконувати
обов'язки ліквідатора боржника у
конкретній справі, страхування
відповідальності арбітражного
керуючого та інші обставини, які
свідчать про його здатність належним
чином виконувати передбачені Законом
обов'язки.

При цьому, за наявності конкурентних
кандидатур на виконання повноважень
ліквідатора, суд зобов'язаний
розглянути кожну кандидатуру окремо,
незалежно від того ким з учасників
провадження (чи самим арбітражним
керуючим) подано клопотання (заява) про
призначення тієї чи іншої особи
ліквідатором банкрута та, відповідно,
мотивувати свої висновки про
відхилення чи про призначення тієї чи
іншої кандидатури.

Відповідно до вимог Закону за
наявності конкуренції кандидатур на
призначення ліквідатора боржника
право вибору кандидатури ліквідатора
боржника залишається за господарським
судом, виходячи з пропозицій учасників
справи (кредиторів, державного органу з
питань банкрутства). При цьому, жодна з
наданих кандидатур арбітражних
керуючих не являється для суду
пріоритетною.

При вирішенні питання про призначення
арбітражного керуючого (керуючого
санацією, ліквідатора) господарський
суд не пов'язаний з кандидатурами
арбітражних керуючих, запропонованими
комітетом кредиторів, та має право
призначити арбітражного керуючого
самостійно.

Згідно ч. 8 ст. 16 Закону (в редакції,
чинній на момент порушення справи про
банкрутство) до компетенції комітету
кредиторів належить прийняття рішення,
зокрема про звернення до
господарського суду з клопотанням про
відкриття процедури санації, визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури, припинення
повноважень арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) та про
призначення нового арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора), тощо.

Як вбачається із матеріалів справи
комітет кредиторів боржника просив
призначити ліквідатором по даній
справі арбітражного керуючого
Бандолу О.О. у відповідності до
прийнятого комітетом кредиторів
рішення (Протокол від 17.01.2014 року).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону (в
редакції, чинній на момент порушення
справи про банкрутство) господарський
суд має право призначити ліквідатором
особу, яка виконувала повноваження
розпорядника майна або (та) керуючого
санацією боржника.

У даній справі про банкрутство ТОВ
„НВБК „Відродження" повноваження
розпорядника майна боржника виконував
арбітражний керуючий Бєлкін Д.Ю., який
призначений ухвалою господарського
суду міста Києва від 19.08.2013 року.

Також, в матеріалах справи наявні заяви
інших арбітражних керуючих про участь
у даній справі про банкрутство в якості
ліквідатора боржника, зокрема, Вудуда
Г.І., Щербаня О.М. та Левицького А.О.

Місцевий господарський суд, зважаючи
на те, що комітет кредиторів
скористався своїм правом, передбаченим
Законом та клопотав перед судом про
призначення ліквідатором боржника
арбітражного керуючого
Бандолу О.О., суд, оцінивши останнього
на предмет освіти, досвідченості та
наявності всіх можливостей для
повноцінного присвячення своєї
господарської та професійної
діяльності саме виконанню функцій
ліквідатора даного боржника, дійшов
висновку, що запропонована кандидатура
арбітражного керуючого Бандоли О.О.
узгоджується з нормами Закону та
підлягає задоволенню.

Проте, призначивши ліквідатором
боржника арбітражного керуючого
Бандолу О.О. суд першої інстанції не
розглянув належним чином кандидатури
арбітражних керуючих Вудуда Г.І.,
Щербаня О.М., Левицького А.О. та Бєлкіна
Д.Ю., а також не зазначено підстав їх
відхилення чим не дотримані вимоги
Закону щодо порядку призначення
арбітражного керуючого - ліквідатора
боржника.

Місцевий господарський суд при
наявності конкуренції кандидатур на
посаду ліквідатора боржника не
з'ясував досвід та показники роботи у
попередніх справах, кількість справ, у
яких бере участь кожний з арбітражних
керуючих, наявність у них
організаційних та технічних
можливостей виконувати обов'язки
ліквідатора у конкретній справі та
інші обставини, які свідчать про їх
здатність належним чином виконувати
передбачені Законом обов'язки.

З огляду на наведені вище обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції при
призначенні ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Бандоли О.О.
було порушено норми Закону, не надано
оцінки іншим кандидатурам арбітражних
керуючих, які подали до суду відповідні
заяви про участь у даній справі про
банкрутство.

Згідно із пунктами 1, 4 частини 1 статті
104 ГПК України, підставами для
скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду є, зокрема, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що постанову господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року в частині
призначення ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Бандоли О.О.
слід скасувати та прийняти в цій
частині нове рішення, яким призначити
ліквідатором ТОВ „НВБК „Відродження"
арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю., з
огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
зазначалося вище, комітет кредиторів
боржника просив призначити
ліквідатором по даній справі
арбітражного керуючого Бандолу О.О.,
який в свою чергу подав до суду 20.01.2014
року заяву на участь у даній справі про
банкрутство, до якої додано свідоцтво
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 17.07.2013 року, ліцензії серії
НОМЕР_3 від 26.07.2004 року, серії НОМЕР_4 від
30.12.2010 року, серії НОМЕР_5 від 26.07.2012 року
та договір страхування № 3138014 від 18.07.2013
року.

Крім того, у вказаній заяві арбітражний
керуючим Бандолою О.О. було зазначено,
що він не є зацікавленою особою ні
відносно боржника, ні відносно
кредиторів, управління боржником або
кредитором раніше не здійснював, не є
особою, якій заборонено здійснювати
цей вид підприємницької діяльності або
займати керівні посади та не є особою,
яка має судимість за вчинення
корисливих злочинів. Діяльність
арбітражного керуючого здійснює з 2004
року, має організаційні та технічні
можливості виконувати обов'язки
ліквідатора, протягом своєї діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, ліквідатора, керуючого санацією)
виконував обов'язки арбітражного
керуючого у близько 84 справах про
банкрутство.

Також, 14.02.2014 року до господарського
суду міста Києва від Вудуда Г.І.
надійшла заява на участь у справі про
банкрутство ТОВ „НВБК „Відродження",
до якої додано свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_6 від 15.07.2013 року та договір
страхування № 40-00/00039466/1.3.1.00 від 27.08.2013
року.

При цьому, у вказаній заяві арбітражним
керуючим Вудудом Г.І. було зазначено, що
він не є: особою, яка згідно Закону
вважається заінтересованою у даній
справі; особою, яка здійснювала раніше
управління цим боржником - юридичною
особою; судимості за вчинення
корисливих злочинів чи заборон суду
займатися діяльністю арбітражного
керуючого не має.

Крім того, 05.03.2014 року до господарського
суду міста Києва від арбітражного
керуючого Щербаня О.М. надійшла заява
на участь у даній справі про
банкрутство, до якої останнім додано
свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) НОМЕР_7 від 13.02.2013
року.

У вказаній заяві арбітражним керуючим
Щербанем О.М. було зазначено, що він не є
зацікавленою особою ні відносно
боржника, ні відносно кредиторів,
управління боржником або кредитором
раніше не здійснював, не є особою, якій
заборонено здійснювати цей вид
підприємницької діяльності або
займати керівні посади та не є особою,
яка має судимість за вчинення
корисливих злочинів. Діяльність
арбітражного керуючого здійснює з 2000
року, має організаційні та технічні
можливості виконувати обов'язки
ліквідатора, протягом своєї діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, ліквідатора, керуючого санацією)
виконував обов'язки арбітражного
керуючого на двадцяти чотирьох
підприємствах, крім того виконував
повноваження ліквідатора у близько 150
справах, провадження у яких
здійснювалось за особливостями ст. 52
Закону.

Також, 27.03.2014 року до господарського
суду м. Києва надійшла заява
арбітражного керуючого Левицького А.О.
на участь у даній справі про
банкрутство ТОВ „НВБК „Відродження",
до якої додано свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_8 від 06.02.2013 року та договір
страхування серії УБ № 0110619 від 18.12.2013
року.

При цьому, у вказаній заяві арбітражним
керуючим Левицьким А.О. було зазначено,
що він не є: особою, яка згідно Закону
вважається заінтересованою у даній
справі; особою, яка здійснювала раніше
управління цим боржником - юридичною
особою; судимості за вчинення
корисливих злочинів чи заборон суду
займатися діяльністю арбітражного
керуючого не має. За останні три роки
виконував обов'язки арбітражного
керуючого у трьох справах про
банкрутство.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, ухвалою господарського суду
міста Києва від 19.08.2013 року у даній
справі розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого
Бєлкіна Д.Ю., який 19.08.2013 року звернувся
до господарського суду міста Києва з
заявою про участь у даній справі про
банкрутство, до якої додано свідоцтво
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_2 від 15.03.2013 року та договір
страхування № 001/053/00462 від 28.05.2013 року.

У вказаній заяві арбітражним керуючим
Бєлкіним Д.Ю. було зазначено, що він не є
зацікавленою особою ні відносно
боржника, ні відносно кредиторів,
управління боржником або кредитором
раніше не здійснював, не є особою, якій
заборонено здійснювати цей вид
підприємницької діяльності або
займати керівні посади та не є особою,
яка має судимість за вчинення
корисливих злочинів. За час
провадження діяльності арбітражного
керуючого порушень термінів
визначених ухвалами господарських
судів, і порушень законодавства та
ліцензійних умов відповідної
діяльності не допускав. Має
організаційні та технічні можливості
виконувати обов'язки розпорядника
майна/керуючого санацією/ліквідатора,
протягом своєї діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, ліквідатора, керуючого санацією)
та має значний досвід роботи.

Як вбачається із матеріалів справи під
час процедури розпорядження майном
боржника арбітражним керуючим
Бєлкіним Д.Ю. відповідно до Закону при
виконанні повноважень і функцій
розпорядника майна боржника проведена
відповідна робота по виявленню
майнових активів та дебіторської
заборгованості боржника. Виконаний та
наданий на виконання ухвали суду
аналіз фінансової, господарської та
інвестиційної діяльності боржника,
його становища на товарних ринках.

За змістом Закону про банкрутство
право вибору кандидатури ліквідатора
належить виключно суду. Реалізуючи це
право, господарський суд відповідно до
ст. 43 ГПК України оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів повно, всебічно дослідивши
матеріали справи та надавши правову
оцінку усім кандидатурам арбітражних
керуючих, якими були подані заяви на
участь у даній справі враховуючи те, що
кандидатура арбітражного керуючого
Бєлкіна Д.Ю. відповідає вимогам Закону,
а також приймаючи до уваги наявність у
нього організаційних та технічних
можливостей виконувати обов'язки
ліквідатора боржника у даній
конкретній справі, професійний досвід
та відсутність обмежень щодо
здійснення останньою діяльності
арбітражного керуючого, а також участь
його у розпоряджені майном боржника,
дійшла висновку про призначення
арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю.
ліквідатором ТОВ „НВБК „Відродження"
і, відповідно, відхилення кандидатур
арбітражних керуючих Бандоли О.О.,
Вудуда Г.І., Щербаня О.М. та Левицького
А.О.

При цьому, судовою колегією враховано,
що за час здійснення повноважень
розпорядника майна, жодних претензій
або зауважень щодо роботи Бєлкіна Д.Ю.
зі сторони боржника чи кредиторів не
надходило. Вказаним арбітражним
керуючим були виконані всі необхідні
умови процедури розпорядження майном
відповідно до Закону. За наслідками
процедури розпорядження майном
арбітражний керуючий Бєлкіни Д.Ю. надав
суду відповідний звіт про проведену
ним роботу.

Керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України
та ст. 24 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „НВБК
„Відродження" на постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року у справі № 46/553-б залишити
без задоволення.

2. Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Бєлкіна Дмитра Юрійовича на
постанову господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року у справі № 46/553-б
задовольнити.

3. Постанову господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року у справі № 46/553-б в
частині призначення ліквідатором
банкрута Товариства з обмеженою
відповідальністю „НВБК „Відродження"
Бандолу Олександра Олексійовича
скасувати.

4. Прийняти в цій частині нове рішення,
яким призначити ліквідатором банкрута
Товариства з обмеженою
відповідальністю „НВБК „Відродження"
(04080, м. Київ, вул. Межигірська, 78, ) арбітражного керуючого
Бєлкіна Дмитра Юрійовича (свідоцтво
НОМЕР_2 від 15.03.2013 року).

5. В іншій частині постанову
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 року у справі № 46/553-б залишити
без змін.

6. Копію постанови суду надіслати
учасникам провадження у справі.

7. Справу № 46/553-б повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 23.06.2014
року.

Головуючий суддя
О.М. Остапенко

Судді
М.Л. Доманська

С.В. Сотніков