ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.06.14р. Справа № 904/2798/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування", (м. Київ)

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Дніпроінмед", (м.
Дніпропетровськ)

про відшкодування матеріальної шкоди
завданої в результаті ДТП в порядку
регресу

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явився

від відповідача: Миколайчук С.В. -
представник (дов. № б/н від 09.09.13р.)

СУТЬ
СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду із позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Дніпроінмед"
(далі-відповідач) про відшкодування
матеріальної шкоди завданої в
результаті ДТП в порядку регресу у
розмірі 4 153, 52грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором добровільного страхування
наземного транспорту № 70332Га/11кр від
19.12.11р. щодо надання своєму
страхувальнику страхового захисту та
відшкодування завдані ним в результаті
ДТП збитки в межах страхових сум
зазначених у страховому полісі у
розмірі 4 153,52 грн.

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Дніпроінмед" 26.05.14р.
надало до суду відзив на позовну заяву
вих. № 904 від 23.05.14р., в якому з позовними
вимогами не погоджується та вважає їх
необґрунтованими і такими, що
суперечать нормам чинного
законодавства, а тому не підлягають
задоволенню в повному обсязі виходячи
з наступного.

Пунктом 4 договору добровільного
страхування встановлено
вигодонабувача - ПАТ "Креді Агріколь
Банк". Відповідно до платіжного
доручення № 11353 від 21.03.2012р. страхове
відшкодування перераховано на рахунок
ПП "Авторитет-М". В додатках до позовної
заяви відсутній лист вигодонабувача
щодо встановлення особи, що має право
на отримання страхового відшкодування.
Отже, правові підстави здійснення
такого перерахування відсутні.

Також, відповідач звертає увагу суду на
те, що відповідно до Рахунку № М-0001864 та
калькуляції № М-00006132 була здійснена
заміна заднього бампера. Необхідність
такої заміни не підтверджується
жодними наданими у додатках до
позовної заяви доказами. Крім того,
маємо зазначити, що відповідно до
довідки ДАІ автомобіль Ніссан д.н.
НОМЕР_2 отримав пошкодження у вигляді
"потертость заднего бампера". Тобто,
безпосередньо після ДТП задній бампер
автомобіля Ніссан д.н. НОМЕР_2 не мав ні
тріщин, ні поривів, ні вм'ятин.

Отже, виходячи із вищезазначеного,
відповідач стверджує, що вартість
заміни бамперу є необґрунтованою
(компромісною) виплатою страхового
відшкодування, яке не підлягає
відшкодуванню по полісу АВ/5239119.

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
27.05.14р. надіслало до суду клопотання
вих. № 1788/2 від 19.05.14р., яким долучає до
матеріалів справи документи
витребувані судом, а саме: копію витягу
з Держреєстру на відповідача та
просить розглянути справу без участі
уповноваженого представника, оскільки
він знаходиться в іншому судовому
процесі господарського суду міста
Києва.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців за № 18001682 станом
22.01.14 року юридичне місцезнаходження
відповідача (Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Дніпроінмед") - 49005, Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, Жовтневий
район, вул. Сімферопольська, буд. 21, кім.
307 - куди і направлялись ухвали суду.

Позивач у судове засідання не з'явився,
але надав до суду заперечення на відзив
відповідача № 1926/2 від 11.06.2014 року, в
яких вказує на те, що доводи наведені
відповідачем у своєму відзиві є
необґрунтованими, суперечать чинному
законодавству, а також його прохання
про відмову у задоволенні позову не
може бути задоволено. Крім того,
позивач просить суд розглянути дану
справу без присутності уповноваженого
представника та винести рішення на
підставі поданих документів.

Суд вважає достатніми матеріали справи
для слухання справи у відповідно до ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

Розгляд справи відкладався з 13.05.14р. на
03.06.14р. та з 03.06.14р. на 25.06.14р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
відповідача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2012 року в АРК м. Сімферополі
по вул. Севастопольській відбулось ДТП
за участю транспортних засобів
"Ніссан", д/н НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3, та "Кіа", д/н НОМЕР_3, яким керував
ОСОБА_4, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована в
Приватному акціонерному товаристві
"Страхова компанія "Дніпроінмед" за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/5239119.

З позовної заяви вбачається, що в
результаті даної ДТП було пошкоджено
застрахований у АТ "Страхова компанія
"АХА Страхування", згідно з умовами
договору страхування, транспортний
засіб "Ніссан", д/н НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_3 (далі - Страхувальник) на праві
приватної власності.

Згідно з умовами договору, на підставі
страхового акту
№ 2012/V/МОD01749/VЕSКО5906 від 19.03.2012
року, та зібраних документів було
розраховано та виплачено
страхувальнику страхове відшкодування
у розмірі 4 153,52 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 11353 від 21.03.2012
року.

Отже, позивач вказує на те, що свої
зобов'язання перед страхувальником
виконав повністю згідно умов договору.

Відповідно до постанови Центрального
районного суду м. Сімферополя АРК,
вищевказане ДТП сталося з вини водія
транспортного засобу "Кіа", д/н НОМЕР_3,
ОСОБА_4

Згідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страхової компанії, яка
здійснила виплату страхового
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
Страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяні збитки.

На підставі зазначеного до позивача
перейшло право регресної вимоги до
ОСОБА_4, але оскільки цивільна правова
відповідальність останнього була
застрахована, то відповідач, на
виконання вимог Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" повинен надати ОСОБА_4
страховий захист та відшкодувати
завдані ним в результаті ДТП збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, позивач стверджує, що
відповідач, на виконання вимог Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" повинен надати своєму
страхувальнику страховий захист та
відшкодувати завдані ним в результаті
ДТП збитки, у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі.

З огляду на викладене до позивача
перейшло право зворотної вимоги
(регресу) до відповідача, як до особи
відповідальної за відшкодування
заподіяних збитків, на суму 4
153,52 грн.

Позивачем 18.06.2012 року на адресу
відповідача було направлено регресну
вимогу № 2940/2 з проханням
виплатити страхове відшкодування на
користь позивача, але на даний час
страхове відшкодування на користь
позивача відповідачем не сплачено, у
зв'язку з чим, позивач просить суд
стягнути з відповідача в порядку
регресу матеріальні збитки в сумі
4 153,52 грн.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу
України, яка кореспондується з
положеннями ст. 27 Закону України "Про
страхування", до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки, а
тому до страховика, який виплатив
страхове відшкодування, переходить
право вимоги, яке страхувальник має до
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ч. 2 статті 1187 Цивільного
кодексу України, передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Між тим, п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного
кодексу України унормовує, що шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах.

Згідно п. 4 договору добровільного
страхування встановлено
вигодонабувача - ПАТ "Креді Агріколь
Банк". Відповідно до платіжного
доручення № 11353 від 21.03.2012р. страхове
відшкодування перераховано на рахунок
ПП "Авторитет-М". В додатках до позовної
заяви відсутній лист вигодонабувача
щодо встановлення особи, що має право
на отримання страхового відшкодування.
Отже, правові підстави здійснення
такого перерахування відсутні.

Також, відповідно до рахунку № М-0001864 та
калькуляції № М-00006132 була здійснена
заміна заднього бампера. Необхідність
такої заміни не підтверджується
жодними наданими у додатках до
позовної заяви доказами. Крім того, суд
зазначає, що відповідно до довідки ДАІ
автомобіль отримав пошкодження у
вигляді "потертість заднього бамперу".
Тобто, безпосередньо після ДТП задній
бампер автомобіля Ніссан д.н. НОМЕР_2 не
мав ні тріщин, ні поривів, ні вм'ятин.

Отже, виходячи із вищезазначеного,
вартість заміни бамперу є
необґрунтованою (компромісною)
виплатою страхового відшкодування, яке
не підлягає відшкодуванню по полісу
АВ/5239119.

Статтею 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 вказаного Закону
встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Стаття 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлює, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту. Відповідно
до Полісу № АА/5239119, франшиза становить
1000 грн., але позивачем дана франшиза не
врахована.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України).

За наведених обставин справи, суд не
вбачає підстав для задоволення позову,
відхиляє доводи позивача у справі,
наведені в обґрунтування заявлених
позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по справі покладаються на
позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 26.06.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін