КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. Справа№ 910/23366/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання Сауляка
О.О.

за участю

представників сторін

від позивача
Пустовойтов Д.М. - дов. від 14.01.2014 р. б/н;

відповідача не
з'явився, про день, час та місце
розгляду

справиповідомлений належним чином

розглянувши

матеріали апеляційної скарги

Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пері

Україна»

на рішення
Господарського суду міста Києва від
18.02.2014 р

у справі № 910/23366/13
(суддя: Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пері

Україна»

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Мостобудівельна компанія МСУ»

про стягнення
заборгованості зі сплати штрафних

санкцій у
сумі 228 821,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пері Україна» (далі -
позивач) звернулось до Господарського
суду м. Києва з позовом до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
компанія МСУ» (далі - відповідач) про
стягнення 228 821,12 грн. штрафу.

23.01.2014 р. позивач на підставі ст. 22 ГПК
України подав Заяву про зміну предмету
позову, відповідно до якої просив
господарський суд стягнути з
відповідача на свою користь 228 821,12 грн.
штрафних санкцій станом на 01.03.2013 р., в
розмірі подвійної орендної плати за
час прострочення виконання обов'язку,
щодо повернення обладнання позивачу
після закінчення строку дії Договору
оперативної оренди № 335912 від 10.07.2012 р..
Вказану Заяву позивача було прийнято
господарським судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 р. № 910/23366/13
позовні вимоги задоволено частково, а
саме стягнуто з відповідача на користь
позивача 150 701,46 грн. штрафу, в іншій
частині позову відмовлено, як
заявленому необґрунтовано.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням
Господарського суду міста Києва від
18.02.2014 р. у даній справі, позивач ТОВ
«Пері Україна» звернувся до Київського
апеляційного господарського суду зі
скаргою, за якою просив скасувати
оскаржене рішення В ЧАСТИНІ
відмовлених позовних вимог та просив
за новим судовим рішенням стягнути з
відповідача заявлений штраф у повному
обсязі, тобто 228 821,12 грн..

Ухвалою КАГС від 21.03.2014 р. № 910/23366/13
порушено апеляційне провадження за
скаргою позивача ТОВ «Пері Україна» та
призначено її до розгляду.

За заявою позивача від 23.04.2014 р.
продовжено процесуальний строк
розгляду даної справи на 15 днів.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014 р. у
зв'язку з перебуванням судді Шаптали
Є.Ю. на лікарняному, змінено склад
колегії у даній справі на наступний:
головуючий суддя - Ільєнок Т.В, судді:
Корсакова Г.В., Яковлєв М.Л..

У останнє судове засідання від 11.06.2014 р.
не з'явився представник відповідача,
але про час про день, час та місце
розгляду даної справи повідомлений
належним чином, про що свідчить
Розписка сторін про перерву в судовому
засіданні від 26.05.2014 р., що залучена до
матеріалів справи. Колегія суддів з
огляду на те, що представник позивача
не заперечував проти розгляду справи
за відсутністю представника
відповідача, продовжила розгляд
апеляційної скарги за наявними
матеріалами справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представника скаржника, дійшла
висновку апеляційну скаргу ТОВ «Пері
Україна» залишити без задоволення,
Рішення Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 р. № 910/23366/13 залишити
без змін, з огляду на таке.

10.07.2012 р. між позивачем ТОВ «Пері
Україна» (далі - Орендодавець) та
відповідачем ТОВ «Мостобудівельна
компанія МСУ» (далі - Орендар) було
укладено Договір оперативної оренди
обладнання № 335912 (далі - Договір), за
умовами якого Орендодавець надає
орендареві в тимчасове платне
користування будівельну опалубку PERI, в
тому числі окремі елементи опалубки,
спеціалізовану тару для її
транспортування, яка іменується в
подальшому "обладнання", асортимент,
кількість та вартість якого вказується
в актах приймання - передачі.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилався на те, що обладнання,
яке перебувало в оренді у відповідача
за Договором оперативної оренди № 335912
від 10.07.2012 р., було повернуто останнім
позивачу невчасно, що стало підставою
для нарахування ТОВ «Пері Україна»
штрафу на підставі п. 7.2 Договору.

Господарський суд, кваліфікуючи
правому природу Договору, на якому
заявлено позов, визнав його Договором
оренди.

За визначенням суду першої інстанції,
на момент розгляду даної справи
набрало законної сили та діяло Рішення
Господарського суду міста Києва від
03.09.2013 р. у справі № 910/12756/13, яке залишено
без змін Постановою КАГС від 07.11.2013 р. та
Постановою ВГСУ від 19.12.2013 р., за яким
встановлені ним факти мають
обов'язкову силу для вирішення даної
справи.

Так, Рішенням Господарського суду
міста Києва від 03.09.2013 р. у справі
№ 910/12756/13 встановлено, що ставка
орендної плати (без ПДВ) за один місяць,
відповідно до умов підписаної
сторонами Додаткової угоди від 12.07.2012
р., складає 4% від вартості, переданого в
оренду обладнання без ПДВ.

Далі, вказаним Рішенням встановлено що
згідно з Додатковою угодою від 31.10.2012 р.
№ 2 Договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.2012 р., а в
частині повернення обладнання, оплати
орендної плати та інших платежів - до
повного виконання орендарем своїх
обов'язків за цим Договором.

Пунктом 5.2.9 Договору встановлено, що
Орендар зобов'язаний повернути (здати
на склад Орендодавця) обладнання
протягом десяти календарних днів після
припинення Договору.

Як вищезазначено, за преюдиційним
рішенням, строк дії Договору
закінчився 31.12.2012 р..

Отже, відповідач ТОВ «Містобудівельна
компанія МСУ» мав повернути позивачу
ТОВ «Пері Україна» обладнання до 10.01.2013
р. включно.

Датою передачі (повернення) обладнання
є дата Акту прийому-передачі
підписаного обома сторонами.

У відповідності до наявних в
матеріалах справи Актів
прийому-передачі (повернення)
обладнання з оренди відповідачем було
невчасно повернуто загальною вартістю
1 191 776,65 грн. за Актами прийому-передачі
від 01.03.2013 р. № 00313 та від 01.03.2013 р. № 00314/л.

Згідно з п. 7.2 Договору, в разі
несвоєчасного повернення обладнання,
Орендар сплачує неустойку (штраф) в
розмірі подвійної орендної плати (по
ставці, що діє в період порушення) за
час прострочення. Ставка орендної
плати (без ПДВ) за один місяць,
відповідно до умов підписаної
сторонами Додаткової угоди від 12.07.2012
р., складає 4% від вартості, переданого в
оренду обладнання без ПДВ.

Таким чином, за висновком суду першої
інстанції, розмір подвійної орендної
плати за один день становить 3 075,54 грн..
Повернення обладнання прострочено на 49
днів. Отже, розмір штрафу, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача становить 150 701,46 грн..

Стосовно посилань позивача на те, що до
розміру орендної плати за використання
Орендарем майна вартістю 1 191 776,65 грн.
має бути доданий податок на додану
вартість, суд першої інстанції
зазначив, що податок на додану вартість
нараховується на суму (ставку) орендної
плати за місяць. В свою чергу, штраф
розраховується виходячи з розміру
ставки орендної плати та не може бути
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України,
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

При цьому, господарський суд відзначив,
що приписами ст. 627 ЦК України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Свобода договору означає право
громадян або юридичних осіб, та інших
суб'єктів цивільного права вступати чи
утримуватися від вступу у будь-які
договірні відносини. Свобода договору
проявляється також у можливості
наданій сторонам визначати умови
такого договору. Однак під час
укладання договору, визначаючи його
умови, сторони повинні дотримуватись
нормативно-правових актів.

Відповідачем обґрунтованих пояснень
щодо неможливості виконати взяті на
себе зобов'язання за спірним Договором
та доказів визнання вказаного пункту
недійсним не було надано суду.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених правових норм, а
також враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що позов нормативно та
документально доведений, та підлягає
частковому задоволенню, внаслідок чого
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 150 701,46 грн. штрафу.

За доводами апеляційного оскарження
позивач ТОВ «Пері Україна» наголошує
на тому, що судом першої інстанції
неправильно визначено строк
прострочення повернення обладнання з
оренди, який за висновком
господарського суду становить 49 днів, а
за ствердженням скаржника період
прострочення складається з 11.01.2013 р. по
01.03.2013 р., тобто 59 днів.

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про прострочення
повернення обладнання з оренди, яке
складає 49 днів з огляду на те, що п. 5.2.9.
Договору встановлено, що орендар
зобов'язаний повернути обладнання
протягом 10 календарних днів після
припинення Договору, таким чином, з
урахуванням, що строк дії Договору
закінчився 31.12.2012 р., перебіг строку
повернення обладнання з оренди
розпочався з 11.01.2013 р. по 01.03.2013 р., тобто,
що складає 49 днів.

Ствердження скаржника про те, що
неустойка за користування річчю за час
прострочення повернення з оренди є
самостійною майновою відповідальністю
у сфері орендних правовідносин, і тому
вона повинна вираховуватись у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення, яка, відповідно до
Податкового кодексу України повинна
включати в себе ПДВ, за оцінкою колегії
суддів є також безпідставним, оскільки
штраф розраховується виходячи з
розміру ставки орендної плати та не
може бути об'єктом оподаткування ПДВ.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції у повному обсязі досліджено
обставини справи та надана їм належна
правова оцінка, правильно застосовано
норми процесуального та матеріального
права, підстав для зміни чи скасування
оскарженого судового рішення не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю «Пері
Україна» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 р. № 910/23366/13 залишити
без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014р. №
910/23366/13 набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014р. №
910/23366/13 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
термін.

Матеріали справи № 910/23366/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

М.Л. Яковлєв