ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
Справа № 911/1976/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Савсервіс-Мова», м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Меркурій Спорт»,
Київська область, м. Бровари

про стягнення 7731,64 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Циганенко О.С.
(довіреність б/н від 5 травня 2014 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Савсервіс-Мова»
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Меркурій Спорт»
(далі - відповідач) про стягнення 7731,64
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору поставки за
№16025 від 20 вересня 2012 року, а саме,
відповідач не сплатив грошові кошти за
отриманий товар, в результаті чого за
ним утворилась заборгованість в
розмірі 5490,26 грн. Додатково, за
прострочення виконання зобов'язання
позивач нарахував пеню в розмірі 211,32
грн., 3% річних в розмірі 59,76 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 323,22 грн. та
штраф в розмірі 1647,08 грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 28 травня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 17 червня 2014 року.

Відповідач у судове засідання 17 червня
2014 року представника не направив, хоча
про дату та час розгляду справи був
повідомлений належним чином, ухвалою
суду від 28 травня 2014 року. Відзиву на
позовну заяву до суду не надав.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Ухвалу господарського суду Київської
області від 28 травня 2014 року було
надіслано на юридичну адресу
відповідача, а саме: Київська область,
м. Бровари, вул. Грушевського, 15а, кв. 14.

Крім того, з наявного в матеріалах
справи повідомлення про вручення
поштового відправлення, зазначену
ухвалу отримав представник
відповідача 5 червня 2014 року.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року за №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

17 червня 2014 року через канцелярію суду
надійшла телеграма відповідача у якій
відповідач клопотав суд відкласти
розгляд справи у зв'язку з хворобою
представника відповідача.

Судом відмовлено в задоволенні
зазначеного клопотання з огляду на
наступне.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України
справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище. Представниками
юридичних осіб можуть бути також інші
особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації. Таким чином, представник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Меркурій Спорт»,
який перебуває на лікарняному, не є
єдиним можливим законним
представником, за відсутності якого
справа не може бути розглянута.

Крім того, судом встановлено, що неявка
представника відповідача у судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору, оскільки, в матеріалах справи
наявні усі необхідні докази для
вирішення спору по суті.

17 червня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - продавець)
та відповідачем (за договором -
покупець) 20 вересня 2012 року укладено
договір поставки за №16025.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
продавець передає, а покупець приймає
та оплачує товар на умовах, визначених
у даному договорі.

Згідно пункту 1.2 договору найменування,
асортимент, кількість та ціна товару,
що є предметом даного договору,
визначаються у накладних, які
оформлюються та підписуються
сторонами при прийомі-передачі кожної
партії товару.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
доставка товару проводиться окремими
партіями протягом строку дії договору.

Відповідно до пункту 4.4 договору датою
передачі партії товару вважається дата
прийому-передачі товару, зазначена у
відповідній накладній.

Згідно пункту 5.1 договору покупець
здійснює розрахунки за товар на умовах,
визначених сторонами у додатку №1, який
є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у
разі несвоєчасної оплати вартості
товару, покупець зобов'язаний сплатити
продавцю пеню у розмір подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочки.

Згідно пункту 7.4 договору у випадку
прострочки покупцем оплати вартості
товару більше ніж на 60 календарних
днів, вважається, що покупець
необґрунтовано відмовився від оплати
товару та зобов'язаний сплатити на
користь продавця, крім установленої
договором пені, штраф за ухилення від
оплати у розмірі 30% від вартості
отриманого та неоплаченого в строк
товару.

Пунктом 2 додатку №1 до договору
сторони погодили, що покупець здійснює
розрахунки за товар, отриманий
відповідно до договору, протягом 14
календарних днів.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 5490,26 грн., що підтверджується
видатковими накладними №55836492 від 10
січня 2014 року, №56031720 від 20 січня 2014
року, №56145972 від 24 січня 2014 року, №56145983
від 24 січня 2014 року, №65027688 від 7 лютого
2014 року, №65341517 від 21 лютого 2014 року та
№65341338 від 21 лютого 2014 року, копії яких
наявні в матеріалах справи, а оригінали
оглянуто у судовому засіданні.

Відповідач не розрахувався за
отриманий товар, в результаті чого за
ним утворилась заборгованість у
розмірі 4204,24 грн.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідач не оплатив прийнятий
у позивача товар. Зазначений факт
відповідачем не спростовано та не
заперечується. Розмір заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи. Вимога позивача про стягнення з
відповідача 5490,26 грн. заборгованості за
прийнятий товар підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
№543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Розмір пені, визначений позивачем,
складає 211,32 грн.

Згідно з вірним розрахунком, зробленим
судом, до стягнення з відповідача
підлягає пеня у розмірі 208,69 грн.

Крім того, до стягнення з відповідача
підлягає штраф у розмірі 1647,08 грн., що
передбачений пунктом 7.4 договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розмір 3% річних, визначений позивачем,
складає 59,76 грн.

Згідно з вірним розрахунком, зробленим
судом, до стягнення з відповідача
підлягають 3% річних у розмірі 41,70 грн.

Розмір інфляційних втрат, визначений
позивачем, складає 323,22 грн.

Згідно з вірним розрахунком, зробленим
судом, до стягнення з відповідача
підлягають інфляційні втрати у розмірі
322,33 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Меркурій
Спорт» (07400, Київська область, м.
Бровари, вул. Грушевського, 15а, кв. 14, код
34837420) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Савсервіс-Мова» (03115,
м. Київ, вул. Миколи Краснова, 27, код
30776789) - 5490 (п'ять тисяч чотириста
дев'яносто) грн. 26 коп. заборгованості,
208 (двісті вісім) грн. 69 коп. пені, 41
(сорок одна) грн. 70 коп. 3% річних, 322
(триста двадцять дві) грн. 33 коп.
інфляційних втрат, 1647 (одна тисяча
шістсот сорок сім) грн. 08 коп. штрафу та
1821 (одна тисяча вісімсот двадцять одна)
грн. 90 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 20 червня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.