номер провадження справи 31/60/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014
Справа № 908/1867/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Хуторного В.М., при
секретарі Романовій К.І.

За участю представників: від позивача -
не з'явився; від відповідача - Дєрябіна
Ю.В., довіреність № 18-200 від 17.12.2013 р.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи № 908/1867/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Індастріал
Сістемз», м. Суми (скорочено ТОВ
«Індастріал Сістемз»);

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
завод феросплавів», м. Запоріжжя
(скорочено ПАТ «ЗЗФ»);

про стягнення суми

Ухвалою господарського суду від 03.06.2014
р. позовна заява прийнята до розгляду,
порушено та присвоєно номер
провадження у справі 31/60/14, справу до
розгляду в засіданні господарського
суду призначено на 18.06.2014 р. та в
судовому засіданні оголошено перерву
до 25.06.2014 р.

За клопотанням представника
відповідача розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України, в
судовому засіданні було прийнято
рішення.

Сутність спору:

ТОВ «Індастріал Сістемз» звернулося з
позовом про стягнення з ПАТ «ЗЗФ»
заборгованості в сумі 157000 грн., 3% річних
в сумі 2296,93 грн. та інфляційних втрат в
сумі 5873,35 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо оплати за поставлений товар
згідно Договору постачання №453 від
15.07.2013 р. належним чином не виконує,
станом на 06.05.2014 р. заборгованість
становить 157000 грн. В обґрунтування
позову посилається на ст. 193 ГК України,
ст. ст. 509, 526, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 54,61,
64, 67 ГПК України та умови Договору
постачання №453 від 15.07.2013 р.

24.06.2014 р. від позивача надійшла
факсимільним зв'язком заява №057/14 від
24.06.2014 р., за якою він зазначає про
сплату відповідачем заборгованості в
сумі 157000 грн. Просить суд стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 2877,62 грн. за
період з 09.11.2013 р. по 19.06.2014 р. та
інфляційні в сумі 17641,6 грн. за період з
09.11.2013 р. по 19.06.2014 р., яка не береться
судом до уваги, оскільки за приписами п.
1.5.17 Інструкції з діловодства в
господарських судах, затвердженої
наказом Державної судової
адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28
документи, отримані електронною поштою
без електронного цифрового підпису або
каналами факсимільного зв'язку, не
належать до офіційних. У разі
надсилання електронних документів без
електронного цифрового підпису та
факсограм необхідно надсилати також
оригінал документа в паперовій формі.

На час розгляду справи в судовому
засіданні оригінал вищевказаної заяви
з додатками до суду не надійшов. Надана
позивачем копія заяви факсом, в даному
випадку не відповідає вимогам п. 1.5.17
вищезазначеної Інструкції, а тому у
господарського суду не має підстав для
її прийняття згідно ст. 22 ГПК України.

ПАТ «ЗЗФ», відповідач у справі, у заяві
№18-09 від 24.06.2014 р. зазначає, що 28.05.2014 р.
товариством було створено та підписано
ЕЦП гарантованого платежу в Інтернет -
банку Приват - 24, що підтверджується
платіжним дорученням №221869 від 28.05.2014 р.
На думку відповідача перерахування
грошових коштів за Договором №453 від
15.07.2013 р. відбулося до порушення
провадження по даній справі.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтвердила про
перерахування заборгованості в сумі
157000 грн.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2013 р. між ТОВ «Індастріал Сістемз»
(Постачальник, позивач у справі) та ПАТ
«ЗЗФ» (Покупець, відповідач у справі)
було укладено Договір постачання №453
(далі - Договір №453), за умовами якого
Постачальник в порядку та на умовах,
визначених цим договором, зобов'язався
поставити, а Покупець прийняти та
оплатити продукцію (надалі товар) в
асортименті та за цінами, вказаними у
Додатку №1 даного Договору та у
додаткових угодах до цього Договору (п.
1.1 Договору поставки).

Загальна сума договору на момент його
укладання становить 157000 грн. з
урахуванням ПДВ.

Згідно приписів п. 5.1 Договору №453,
оплата здійснюється за фактичну
кількість поставленого товару шляхом
оформлення Покупцем на адресу
Постачальника гарантованого платежу
«з датою виконання у майбутньому».
Гарантований платіж «з датою виконання
у майбутньому» (далі ГП) - фінансовий
інструмент ПАТ КБ «ПРИВАИТБАНК», який
гарантує одержувачу оплату коштів від
платника в зазначену у гарантованому
платежу дату.

Дата відправки ГП- дата створення і
підписання ЕЦП гарантованого платежу в
Інтернет - банку Приват -24.

Дата виконання ГП - дата зарахування
безготівкових коштів на поточний
рахунок Постачальника.

Гарантований лист - електронний
документ, що формується одночасно з
гарантованим платежем, який містить в
собі гарантований лист від імені ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», що гарантує обов'язкове
зарахування грошових коштів на
зазначену в гарантованому платежі
дату.

Відповідно до п. 5.2 Договору№453,
Покупець відправляє ГП на адресу
Постачальника. Дата відправки ГП - на 10
(десятий) календарний день від дати
поставки товару (за фактичну кількість
поставленого товару) та рахунку
Постачальника за умови виконання
Постачальником п.4.1.1. 4.1.5 - 4.1.7 цього
Договору.

Дата виконання ГП - 25 (двадцять п'ятий)
календарний день від дати відправки ГП.

Пунктом 6.2 цього Договору сторони
погодили, що поставка товару
виконується Постачальником на умовах
DDP франко - склад Покупця (Інкотермс 2010),
69035, м. Запоріжжя, вулиця Діагональна,
буд. 11.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.2014 р., а в
частині гарантійних зобов'язань - до
терміну їх закінчення (п. 11.1 Договору
№453).

В позовній заяві позивач вказує
на те, що відповідач за видатковою
накладною №214 від 04.10.2013 р. отримав
товар (адсорбційний осушувач АТК -155) на
суму 157000 грн., в т. ч. ПДВ. Взяті на себе
зобов'язання як по відправці
гарантованого платежу у строки,
передбачені п. 5.2 Договору №453 так і по
оплаті відповідач не виконав.

Виставлений на оплату рахунок №328
від 04.10.2013 р. на суму 157000 грн.
відповідачем не сплачено.

Направлені на адресу відповідача
претензії №011/14 від 31.01.2014 р. та №020/14 від
21.03.3014 р. про сплату заборгованості
залишені відповідачем без відповіді.

Предметом судового розгляду по даній
справі є стягнення з відповідача
заборгованості за Договором
постачання №453 від 15.07.2013 р. в сумі 157000
грн., 3% річних в сумі 2296,93 грн. та
інфляційних в сумі 5873,35 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши представників сторін у
судовому засіданні 18.06.2014 р. та
представника відповідача 25.06.2014 р., суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору поставки.

У відповідності до ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено,
що до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Доказами отримання відповідачем
товару за Договором №453 на суму 157000 грн.
є видаткова накладна №214 від 04.10.2013 р.,
підписана уповноваженим представником
за довіреністю №890 від 04.10.2013 р., сама
довіреність №890 від 04.10.2013 р. на
отримання ТМЦ та товарно - транспортна
накладна від 04.10.2013 р.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання повинне
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
зазначених Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами п. 5.2 Договору поставки,
Покупець відправляє Гарантований
платіж (надалі ГП) на адресу
Постачальника. Дата відправки ГП - на 10
(десятий) календарний день від дати
поставки товару (за фактичну кількість
поставленого товару) та рахунку
Постачальника за умови виконання
Постачальником п. 4.1.1. 4.1.5 - 4.1.7 цього
Договору.

Дата виконання ГП - 25 (двадцять п'ятий)
календарний день від дати відправки ГП.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідач договірних зобов'язань
належним чином не виконав,
Гарантований платіж у визначений п. 5.2
Договору №453 строк не відправив,
виставлений рахунок на оплату №328 від
04.10.2013 р. з урахуванням дати виконання
ГП у встановлений строк не сплатив, чим
порушив умови договору.

Разом з тим, на час розгляду справи в
суді відповідачем надано платіжне
доручення №221869 від 28.05.2014 р. про сплату
заборгованості в сумі 157000 грн., що також
не заперечує позивачем, а тому вимога в
цій частині підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім стягнення основного боргу позивач
просить стягнути з відповідача 3%
річних в сумі 2296,93 грн. за період з 09.11.2013
р. по 05.05.2014 р. та інфляційних в сумі 5873,35
грн. за період 09.11.2013 р. по 05.05.2014 р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних, суд дійшов
висновку, що він є вірним, та підлягає
задоволенню в сумі 2296,93 грн. за період з
09.11.2013 р. по 05.05.2014 р.

Стосовно заявленої суми інфляційних
втрат суд зазначає, що правильним
періодом нарахування інфляційних є
листопад 2013 р. - квітень 2014 р. (на момент
подання позову НБУ ще б не було
визначено індексу інфляції за травень
2014 р.), сума інфляційних за вказаний
період становить 11248,17 грн., тому
задоволенню підлягають інфляційні у
заявленому розмірі 5873,35 грн. за період
листопад 2013 р. - квітень 2014 р. (в межах
заявлених первісних вимог).

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження по справі
№908/1867/14 в частині стягнення
заборгованості в сумі 157000 грн.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Запорізький завод
феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вулиця
Діагональна, буд. 11, код ЄДР 00186542) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Індастріал Сістемз»
(40016, м. Суми, вулиця Паризької Комуни,
буд. 3, код ЄДР 32025162) 3% річних в сумі 2296
(дві тисячі двісті дев'яносто шість)
грн. 93 коп., інфляційні втрати в сумі 5873
(п'ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн.
35 коп. та судовий збір в сумі 3303 (три
тисячі триста три) грн. 40 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 25.06.2014 р.

Суддя
В.М. Хуторной