ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

24.06.2014р.
Справа № 907/541/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фукс Мастила
Україна", м. Львів

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
смт. Кольчино Мукачівського району

про стягнення загальної суми 28 771,29 грн.
(в тому числі сума 27 001,06грн. - основний
борг та сума 1 770,23грн. - нарахована пеня).

Суддя
В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: явка на власний розсуд

від відповідача: явка на власний
розсуд

СУТЬ СПОРУ: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фукс
Мастила Україна", м. Львів (далі -
позивач) звернулося з позовом до
Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, смт. Кольчино
Мукачівського району (далі -
відповідач) про стягнення загальної
суми 28 771,29 грн. (в тому числі
сума 27 001,06грн. - основний борг та сума 1
770,23грн. - нарахована пеня).

Представником позивача -
Хащівським О.І., діючим за довіреністю
від 12.06.2014р. (а.с.26), у
судовому засіданні 17.06.2014р. по даній
справі письмовою заявою від 17.06.2014р.
долучено до матеріалів справи
засвідчену копію кредитового
повідомлення обслуговуючого банку
позивача - Кредіт Агріколь, як доказу у
підтвердження надходження від
відповідача по періоду 12.06.2014р.
суми 10 001,06грн. в часткове
погашення наявної заборгованості у
сумі 27 001,06грн. за отриманий товар.

За вищезазначених обставин, з
урахуванням наявності вищезазначеного
доказового матеріалу, даний
представник позивача позов підтримав у
заявленому предметі позовних вимог, з
підстав, вказаних у позовній заяві
(а.с.4-6) та з посиланням на
підтвердження позовних вимог
долученими до справи доказовими
матеріалами.

Відповідач повторно письмовий
відзив на позов з доказами в його
обґрунтування не подав, свого
уповноваженого представника у
засідання суду не направив, хоча судом
належним чином був повідомлений судом
про час і місце розгляду даної справи
на підставі ухвали суду від 17.06.2014р. по
справі №907/541/14 про
відкладення розгляду даної справи на
24.06.2014р., яка була надіслана
відповідачеві на адресу, зазначену у
позовній заяві та яка (дана ухвала суду)
на адресу суду не поверталась, що
засвідчує обставину її отримання
відповідачем.

Отже, відповідач мав можливість
скористатись правами,
передбаченими ст.22 ГПК України, що
ним зроблено не було.

Про причини неподання
відповідачем до матеріалів справи
письмового відзиву на позов з доказами
в його обґрунтування, при його
наявності та незабезпечення явки
уповноваженого представника у судове
засідання, при наявності бажання, суд
не повідомлено.

Суд додатково зазначає, що ухвала
суду від 04.06.2014р. про порушення
провадження у справі №907/541/14, була
отримана відповідачем за адресою,
зазначеною у позовній заяві, що
підтверджується повідомлення про
вручення 05.06.2014р. відповідачеві
даної кореспонденції суду (а.с.3).
Вищезазначені обставини свідчать про
належне виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення судом
певних процесуальних дій по даній
справі.

За вищенаведених обставин, судом
вжито достатніх заходів щодо
повідомлення учасників судового
процесу (в тому числі і відповідача)
про вчинення вищезазначених
процесуальних дій по даній справі, а
тому спір по даній справі у даному
судовому засіданні вирішується на
підставі наявних у справі матеріалів в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що у матеріалах
справи докази, які б засвідчували факт
врегулювання відповідачем з позивачем
позову у добровільному порядку,
відсутні (в тому числі щодо
повної або часткової оплати
відповідачем залишку
суми 17 000,00грн. заборгованості).

Розгляд справи відкладався
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

Дослідивши та проаналізувавши
наявні у справі доказові матеріали, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів
справи, між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фукс Мастила
Україна", як Продавцем (далі - позивачем)
та Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1, як Покупцем (далі -
відповідачем), було укладено Договір
№ХО 23/12 від 15.02.2012р. поставки (далі -
Договір, а.с. 11-13).

Зокрема, вимогами п. 1.1 Договору
передбачено, що Продавець
зобов"язується поставити та передати у
власність Покупця товар: продукція
виробництва компанії ФУКС, а Покупець
зобов"язується здійснити оплату
вартості та прийняти товар, назва якого
марка, кількість та ціна вказуються в
накладних або в специфікаціях, які є
невід"ємною частиною цього Договору.

Оплата товару здійснюється
покупцем протягом 30 банківських днів з
моменту поставки продавцем партії
товару (п.2.2.1 Договору).

На виконання умов даного Договору
Продавцем (позивачем) по періоду
з 06.03 по 03.06.2013р. було передано
Покупцеві (відповідачеві) товар на
загальну суму 51 701,06грн., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи видатковими накладними у
засвідчених копіях: №897 від 06.03.2013р. на
суму 23 138,25грн.; №898 від 06.03.2013р. на
суму 13 748,83грн.; №986 від 12.03.2013р.
на суму 7 655,28 грн. та №2511 від
03.06.2013р. на суму 7 158,70грн. (а.с 14 -17).

Відповідно до ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Також необхідність виконання
взятого на себе зобов"язання
передбачена вимогами ст.530 Цивільного
кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) та відповідно до
вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідачем було виконано свої
зобов"язання по оплаті отриманого
товару за вищезазначеними видатковими
накладними частково, по періоду
з 24.05 по 26.11.2013р., на
загальну суму 24 700,00грн., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи засвідченими копіями виписки
по банківському рахунку позивача по
періоду 24.05.2013р. та кредитовими
повідомленнями обслуговуючого банку
позивача - Кредіт Агріколь по періоду
03.06. та 26.11.2013р. (а.с. 22-24).

Інша сума 27 001,06грн. залишилась,
станом на день подання позову до суду,
не сплаченою та відповідно
заборгованістю відповідача перед
позивачем та що також підтверджується
наявним у матеріалах справи у
засвідченій копії підписаним у
двохсторонньому порядку Актом від
03.04.2014р. звірки взаєморозрахунків (а.с.
19).

Як встановлено судом, після
порушення провадження у даній справі,
відповідачем, по періоду 12.06.2014р., було
сплачено на користь позивача
суму 10 001,06грн. в часткове погашення
наявної заборгованості у сумі 27 001,06грн.
за отриманий товар, що підтверджується
наявним у матеріалах справи у
засвідченій копії кредитовим
повідомленням обслуговуючого банку
позивача - Кредіт Агріколь (а.с.28) та
відповідно спір в сумі 10 001,06грн.
позовних вимог врегульовано сторонами
у добровільному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1.1
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
провадження у справі слід припинити в
частині заявленої до стягнення суми 10
001,06грн. основного боргу, за відсутністю
предмета спору.

Суд зазначає, що на день
вирішення судом спору по суті, у
матеріалах справи відсутні докази, які
б підтверджували виконання
відповідачем, у добровільному порядку,
перед позивачем зобов"язання у залишку
суми 17 000,00грн. основного боргу та
відповідачем зворотного не доведено.

Оскільки, як було зазначено вище,
у відповідача наявна перед позивачем
заборгованість у залишку суми 17 000,00грн.
по основному боргу та у матеріалах
справи відсутні докази щодо
зворотного, тому, з урахуванням
вищезазначених норм ЦК України
та ГК України, позовні вимоги у даній
частині позову є такими, що належним
чином позивачем відповідно до вимог
ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України обґрунтовані
та підтверджені матеріалами справи та
фактичними обставинами, не
спростовані відповідачем, а тому
вказана сума залишку боргу підлягає до
стягнення з відповідача в примусовому
порядку на користь позивача.

Вимогами п.1 ст.546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком та у ст.549 цього
ж Кодексу наведено поняття неустойки
(штрафу, пені) та штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (п.1 ст.549 ЦК України) та
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (п.2
ст.549 ЦК України).

Відповідно вимог п.2 ст. 551 ЦК
України передбачено, що розмір
неустойки (штрафу, пені),
встановлюється Договором.

Відповідно до вимог п.4.3 Договору,
у разі порушення строків оплати за
товар, вказаних у п.2.2.1 Договору,
покупець сплачує на користь продавця
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми протермінованої
оплати за кожен день протермінування
платежу, включаючи день оплати.

За вищезазначених обставин, є
правомірно нарахованою позивачем
відповідачеві сума 1 770,23грн. пені,
відповідно до вимог п. 4.3 Договору,
обгрунтований розрахунок якої
наведено у позовній заяві (а.с 5) та
який перевірено судом, а тому
вищевказана сума також підлягає
стягненню з відповідача в примусовому
порядку на користь позивача.

Відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд покладає на відповідача
відшкодування на користь позивача
суми 1 827,00грн. понесених витрат по
сплаті судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 526, 530, 546, 549, 551, 610, 625
Цивільного кодексу України та ст.ст. 4,
22, 33, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 80 п.1.1, 82- 85, 115 та 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі припинити в
частині заявленої до стягнення
суми 10 001,06грн. основного боргу, за
відсутністю предмета спору.

2. Позов задоволити частково.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 ,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, п/р
НОМЕР_2 в ПАТ КБ Приватбанк, м. Ужгород,
МФО 312378 / на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фукс
Мастила Україна" /м. Львів, вул.
Шевченка, 327 а, ідентифікаційний код
20843516, п/р 9001 в філії
КІБ ПАТ „КІБ Креді Агріколь", м. Київ,
МФО 300379/ загальну суму 18 770,23 грн. (в
тому числі сума 17 000,00грн. - основний
борг та сума 1 770,23грн. - нарахована пеня)
та суму 1 827,00грн. у відшкодування
витрат по сплаченому судовому збору.

Видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили
в порядку встановленому відповідно
до ст.85 ГПК України та може бути
оскаржено в порядку та строки,
передбачені вимогами ст. 93 ГПК
України.

Суддя
В.І. Карпинець