ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.14р. Справа № 904/3115/14

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", (м.
Дніпропетровськ)

до Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", (м. Кривий Ріг)

про стягнення 1 960,44 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Портний М.І. -
юрисконсульт (дов. № 31 від 01.01.14р.)

від відповідача: Матвеєва Т.В. -
юрисконсульт (дов. № 52-16/45 від 23.01.14р.)

СУТЬ
СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" (далі-позивач) звернулося до
господарського суду із позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" (далі-відповідач) про
стягнення 1 960,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно залізничних накладних порожні
вагони були прийняті залізницею до
перевезення на адресу одержувача -
відповідача, але на шляху прямування,
відповідно до вимог п. п. 9, 10 Правил
користування вагонами зазначені
вагони були затримані за наказами № 629
від 08.11.2013 року та № 637 від 14.11.2013 року
через зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг у зв'язку з
неприйняттям вантажу відповідачем на
свою під'їзну колію, про що складено
акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №
55 від 08.11.2013р., № 57 від 14.11.2013р. та акти
загальної форми ГУ-23 № 3161 від 08.11.2013р., №
3166 від 14.11.13р. та станцією призначення
Кривий Ріг вчасно вручено
представникам комбінату повідомлення
про затримку цих вагонів.

Відповідач 29 травня 2014 року подав до
суду відзив на позовну заяву від 25.02.2014
року за № 52-16/187, в якому з позовними
вимогами не погоджується та просить
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні подав клопотання, яким
приєднує до матеріалів справи
документи та пояснення по справі. В
даних поясненнях залізниця спростовує
пояснення відповідача, які наведені у
відзиві та вважає їх безпідставними і
необґрунтованими.

Суд вважає достатніми матеріали справи
для слухання справи у відповідно до ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представників
позивача та відповідача, оцінивши
докази в їх сукупності, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2008 року між Державним підприємством
"Придніпровська залізниця", як
залізницею, та Відкритим акціонерним
товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", як
власником колії укладено договір №
ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч про експлуатацію
залізничної під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг ДП
"Придніпровська залізниця".

За умовами п. 5 договору передача (здача)
вагонів для під'їзної колії
здійснюється:

- порожніх вагонів під навантаження
через інтервал часу - 1,5 год.,

- маршрутів, завантажених аглорудою
через інтервал часу - 5,0 год.,

- маршрутів, завантажених вапняком
через інтервал часу - 4,5 год.,

- передача розбіркових поїздів - за
повідомленнями.

Відповідно до п. 6 договору вагони для
під'їзної колії подаються локомотивом
залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії.

Пунктом 7 договору встановлено, що
максимальна кількість вагонів у кожній
партії, що передається власнику колії,
становить не більше 55 вагонів (220 вісей).

Про готовність вагонів до забирання
диспетчер цеху зовнішнього транспорту
УЗТ по прямому телефонному зв'язку
повідомляє старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг.
Повідомлення передається не пізніше
ніж за 2,0 години до фактичної здачі
вагонів з реєстрацією у книзі
повідомлень форми ГУ-2 (п. 8 договору).

За приписами п. 16 договору власник
колії сплачує залізниці:

- за подачу, забирання вагонів
згідно з табл. 1, табл. 2 Тарифного
керівництва № 1;

- за користування вагонами згідно з
Правилами перевезень вантажів;

- за складування вантажів або
примикання під'їзних колій у смузі
відведення - згідно з Тарифним
керівництвом № 1;

- за зберігання вантажів у вагонах - у
разі затримки їх з вини одержувача
після закінчення терміну безоплатного
сплачується незалежно від місця
затримки (на станції призначення та на
підходах до неї) - згідно з Правилами
зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи
та послуги, що виконує залізниця для
власника колії - згідно з діючими
нормативними документами.

Даний договір укладено терміном на 5
років з 11.12.2008 року до 10.12.2013 року (п. 21
договору).

З позовної заяви вбачається, що
залізницею були прийняті до
перевезення порожні вагони власності
ТОВ "Юнісон Груп" на адресу одержувача
ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" по накладним (копії яких
додаються до позовної заяви),
оформлених відправником у
відповідності до вимог Правил
оформлення перевізних документів, які
затверджені наказом Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011р. № 138
та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 24.06.2011р. за № 765/19503.

Згідно п. 1.2. Правил, накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача. Накладна супроводжує
вантаж на всьому шляху перевезення до
станції призначення, де видається
одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів встановлено, що порожні власні
вагони перевозяться за первинними
документами, в яких у графі
"найменування вантажу" вказується:
"Власник вагону (найменування
власника). Направляється до пункту
навантаження (у ремонт, тощо)". Порядок
та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у п. 14
розділу 2 Тарифного керівництва 1.

Отже, порожні власні вагони, які
перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
який залізниця зобов'язана доставити
на станцію призначення у цілості та
збереженості і видати його одержувачу,
зазначеному в накладній. До того ж,
пункт 6.2 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів передбачає, що місячне
планування перевезень вантажів у
власних вагонах здійснюється
відправником за окремим замовленням та
за погодженням з власником вагонів.
Залізниця затверджує плани перевезень
у власних вагонах, які попередньо
погоджені відправником із власником
вагонів. Таким чином, забезпечення
вантажовідправників власними вагонами
здійснює власник вагонів на підставі
укладених ним з вантажовідправником
договорів без участі залізниці.

Але, відповідно до вимог пунктів 9, 10
Правил користування вагонами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 25.02.1999р. № 113 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999р. за № 165/3458. дані вагони
були затримані на шляху прямування,
через зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг з вини ВАТ "Півд
ГЗК", у зв'язку з несвоєчасним
забиранням вантажу одержувачем на свою
під'їзну колію. Факти затримки вагонів
на коліях станції призначення з вини
одержувача засвідчені в актах
загальної форми ГУ-23, які ним підписані
без заперечень та наведені в якості
доказу правомірності затримки вагонів
на підході до станції призначення.

Пунктом 9 Правил користування вагонами
і контейнерами чітко зазначено, що
наказ на затримку вагонів на підході до
станції призначення видасться з вини
вантажовласника. Вина вантажовласника
підтверджується актами загальної
форми ГУ-23, актом про затримку вагонів
ф.ГУ-23а, витягами із Книг повідомлення
про прибуття вантажу ф.ГУ-2,
повідомленням про затримку вагонів,
наказами на затримку вагонів і
закінчення затримки оформлених у
відповідності з вимогами діючих
нормативно - правових документів:
п.п.6,9,10,12 Правил користування вагонами,
п.8 Правил зберігання вантажів,
ст.ст.46,47,125 Статуту залізниць України,
п.п.5,10,16 договору № ПР/М-08-2/11-2476а НЮдч
"Про експлуатацію залізничної
під'їзної колії ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"", яка
примикає до станції Кривий Ріг ДП
"Придніпровська залізниця".

Накази № 629 від 08.11.2013р. та № 637 від
14.11.2013р. про затримку спірних вагонів на
підході до станції призначення були
надані через наявність на коліях
станції призначення Кривий Ріг
неприйнятих ВАТ "Південний ГЗК"
вагонів, що надійшли на його адресу. За
цим фактом станцією затримки Кривий
Ріг Головний, у порядку передбаченому
п. 9.10 Правил користування вагонами та
контейнерами, складено акти про
затримку вагонів форми ГУ-23а № 55 від
08.11.13р., № 57 від 14.1 1.13р., акти загальної
форми ГУ-23 № 3161 від 08.11.13р., № 3166 від
14.11.13р. та станцією призначення Кривий
Ріг вчасно вручено представникам
комбінату повідомлення про затримку
цих вагонів. Накази на початок і кінець
затримок надавались враховуючи
наявність (відсутність) затримок в
просуванні вагонів, які слідують на
адресу підприємства, з метою уникнення
заторів на шляху прямування через
скупченість вагонів на станції
призначення з вини цього підприємства.

ДП "Придніпровська залізниця" зазначає,
що відповідно до вимог ст. 71 Статуту
залізниць України, взаємовідносини
залізниці з ВАТ "Південний ГЗК" щодо
подачі та забирання вагонів
регулюються договором № ПР/М-08-2/11-2476а
НЮдч від 06.11.2008р. "Про експлуатацію
заіізничної під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
"Придніпровської залізниці".

В пункті 5 цього договору зазначено, що
порожні вагони здаються на під'їзну
колію по інтервалам 1,5 години.
Повідомлення про прибуття власних
вагонів на адресу ВАТ "Південний ГЗК"
зареєстровані у Книзі повідомлень
ф.ГУ-2. Тож, не пізніше 1,5 години після
отримання повідомлення про прибуття на
його адресу власних вагонів, ВАТ
"Південний ГЗК" повинен був їх забрати
на свою під'їзну колію з передавальних
колій, які є приймально-відправними.

Враховуючи викладене, позивач вказує
на те, що відповідач несвоєчасно
вивільняв колії станції Кривий Ріг від
вантажу який прибув на його адресу та
спричинив ситуацію з якої залізниця не
мала можливості виконані свої
зобов'язання за договором на
перевезення по накладним і довести
власні вагони на станцію призначення
його одержувачу - ВАТ "Південний ГЗК".
При цьому, через затримку вагонів, на
станції призначення і на підходах до
неї, з вини комбінату була знижена
пропускна спроможність для
перевезення і інших поїздів.

По прибуттю спірних вагонів, станцією
призначення Кривий Ріг, на підставі
актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23 складених на
станції Кривий Ріг Головний через їх
затримку з вини ВАТ "Південний ГЗК" по
наказам № 629 від 08.11.13р., № 637 від 14.11.13р.,
були нараховані плата за користування
вагонами по відомостям плати ф.ГУ-46 №№
10119021, 10119023, 17119037, 18119046, в сумі 1 960,44 грн. (в
т.ч. ПДВ 326,74 грн.).

Позивач стверджує, що ВАТ "Південний
ГЗК" відмовився від сплати належних
залізниці платежів підписавши дані
відомості плати із запереченням щодо
непогодження із затримкою вагонів по
наказам №№ 629, 637 на станції Кривий Ріг
Головний, так як був готовий прийняти
ці вагони. Дане заперечення не
правомірне, так як ВАТ "Південний ГЗК":

- не своєчасно забирав зі станції
Кривий Ріг на свою під'їзну колію
вагони, які вже були

доставлені на його адресу, що
підтверджується актами загальної
форми ГУ-23 та підписаними ним без
заперечень і записами в Книзі
повідомлень ф.ГУ-2 про повідомлення
щодо прибуття цих вагонів на його
адресу;

- заявку доставити на його адресу в
першу чергу затримані вагони по
наказам №№ 629, 637 із підтвердженням про
готовність їх прийняти на свою під'їзну
колію, про які він знав із Повідомлення.
ВАТ "Південний ГЗК" не надавав. При
цьому, Повідомлення про затримку
вагонів було передано станцією Кривий
Ріг відповідальному працівнику
комбінату через 01 год. 00 хв. після
видачі наказу № 629, через 01 год. 45 хв.
після видачі наказу № 637, що засвідчено
його підписом в цьому Повідомленні.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
плату за користування вагонами в сумі 1
960,44 грн., згідно розрахунку, який
знаходиться в матеріалах справи (а.с. 25 -
36).

Публічне акціонерне товариство
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" проти задоволення позовних
вимог Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" заперечує з
наступних підстав.

Правомірність затримки вагонів за
наказами № 629 та № 637 позивач
обґрунтовує зайнятістю колій вагонами
на ст. Кривий Ріг і в підтвердження
надає акти загальної форми ГУ-23.

Відповідач вважає акти загальної форми
ГУ-23, які надані ДП "Придніпровська
залізниця" неналежним доказом
зайнятості колій на станції
призначення з вини вантажовласника
(Відповідача).

На 2013 рік ПАТ "ПІВДГЗК" було видано
довіреності № 52-16/140 від 29.12.2012р. та №
52-16/141 від 29.12.2012р., якими уповноважено
перелічених осіб на підписання актів
загальної форми ГУ-23.

Копії вказаних довіреностей були
отримані позивачем 04.01.2013 року, про що
свідчить відповідний штамп ДП
"Придніпровська залізниця". Таким
чином, відповідач зазначає, що позивач
був вчасно повідомлений про
представників ПАТ "ПІВДГЗК", які мають
повноваження підписувати акти
загальної форми ГУ-23.

Також, відповідач звертає увагу на те,
що надані позивачем акти загальної
форми ГУ-23 про затримку вагонів
на станції призначення з вини
вантажоотримувача з боку ПАТ "ПІВДГЗК"
підписані не уповноваженою особою.
Отже, дані акти загальної форми ГУ-23 не
є належним доказом вини ПАТ "ПІВДГЗК" у
затримці вагонів, оскільки вони не
відповідають вимогам п. 8 Правил
користування вагонами та контейнерами,
оскільки не підписані повноважними
представниками ПАТ "ПІВДГЗК".

Враховуючи відсутність підписів
повноважних представників
вантажовласника на актах загальної
форми ГУ-23, складених на станції
призначення, твердження позивача про
документальну доведеність зайнятості
колій на станції призначення з вини ПАТ
"ПІВДГЗК" не відповідає дійсним
обставинам та спростовується
матеріалами справи.

З огляду на викладене, відповідач
вважає, що акти загальної форми ГУ-23 №№
10369-10374, 10693-10708, 10682-10690 не можуть служити
належним доказом викладених в них
обставин через відсутність підписів
представників вантажовласника.

ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" стверджує, що ДП
"Придніпровська залізниця" не доведені
ті обставини, на які позивач
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, та не доведено
правомірність нарахування плати за
користування вагонами затриманими на
ст. Кривий Ріг-Головний за актами про
затримку вагонів № 55 від 08.11.2013р. та № 57
від 14.11.2013р..

Таким чином, позовні вимоги ДП
"Придніпровська залізниця" про
стягнення плати за користування
вагонами та збору за зберігання
вантажу у розмірі 1 960,44 грн. є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Суд звертає увагу на те, що Накази № 629
та № 637 про затримку вагонів на підході
до станції призначення давалися у
випадку зайнятості колій станції
призначення неприйнятими ПАТ
"Південний ГЗК" вагонами, що надійшли на
його адресу. Тож, на момент видачі
наказів №№ 629,637 деякі колії станції
призначення Кривий Ріг були зайняті з
вини відповідача, інші колії були
зайняті під технологічними операціями
з вагонами, передбаченими п. 1.1 Єдиного
технологічного процесу під'їзної колії
ВАТ "Південний ГЗК".

Пунктом 9 Правил користування вагонами
і контейнерами визначено, що наказ на
затримку вагонів на підході до станції
призначення видається з вини
вантажовласника. Вина вантажовласника
підтверджується актами загальної
форми ГУ-23, актами про затримку вагонів
ф. ГУ-23а, витягами із книг повідомлення
про прибуття вантажу ф. ГУ-2,
повідомленнями про затримку вагонів,
наказами на затримку вагонів і
закінчення затримки, відомостями плати
за користування вагонами ф. ГУ-46,
накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 та
накладними на оформлення працівниками
залізниці у відповідності з вимогами
діючих нормативно-правових документів:
п. п. 4, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування
вагонами, ст. ст. 46, 47, 119, 125 Статуту
залізниць України, п. п. 5, 9, 16 договору №
ПР/М-08-2/11-2476а НЮдч "Про експлуатацію
залізничної під'їзної колії ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", яка примикає до станції
Кривий Ріг ДП "Придніпровська
залізниця".

В пункті 6 Розділу III Правил
користування вагонами і контейнерами
зазначено: "Усі завантажені вагони, а
також порожні вагони, які належать
підприємствам, організаціям, портам,
установам і громадянам, та орендовані
ними, що знаходяться на станціях і на
підходах І них в очікуванні подавання
під вантажні або інші операції з
причин, які залежать від
Вантажовласника, є такими, що
перебувають у користуванні
вантажовласника".

В пунктах 9, 10 розділу 6 Правил
перевезень вантажів, зазначено що "Про
затримку вагонів і контейнерів з вини
вантажовласника на підходах до станції
призначення залізниця видає наказ" при
цьому, складається відповідний акт і
повідомлення. При доведенні вини
Вантажоодержувача на весь період
затримки надаються до суду в якості
додаткових доказів акти загальної
форми ГУ-23, складені на станції
призначення за період з моменту
прибуття мірних вагонів на станцію
затримки до часу закінчення дії наказу
на їх затримку, які підписані
відповідальними працівниками ВАТ
"ПівдГЗК" без заперечень. Розривів між
актами, складеними з вини відповідача
за спірний період не має тож, його вина
в затримці вагонів на станції підходу
по наказам 629, 637 документально
підтверджена.

В нормативних документах не
передбачено при нарахуванні плати за
користування вагонами враховувати
проміжки часу між технологічними
операціями з вагонами, час проведення
обробки вагонів та наявність вільних
колій на станції призначення.

Крім цього, в жодному нормативному
документі чи будь-яким іншим не
передбачено, що за умов проведення
технологічних операцій по прибуттю і
відправленню поїздів всі колії станції
Кривий Ріг обов'язково повинні бути
зайнятими. Визначеної договором
домовленості ніж залізницею та ВАТ
"Південний ГЗК" про займання всіх або
певних колій також не існує. Навпаки,
для забезпечення нормальної роботи, на
станції Кривий Ріг повинно бути
вільних не менше трьох колій.

За умовами ст. 46 Статуту залізниць
України одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти зі станції вантаж,
що надійшов на його адресу. Терміни
вивезення і порядок зберігання
вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на
станції безкоштовно протягом доби.
Цей термін обчислюється з 24-ої
години дати вивантаження вантажу
(контейнера) засобами залізниці або з
24-ої години дати подачі вагонів під
вивантаження засобами одержувача. За
зберігання вантажу на станції понад
зазначений термін справляється плата,
встановлена тарифом.

Згідно зі ст. 47 Статуту залізниць
України у разі прибуття вантажу на
адресу одержувача, поставка якого йому
не передбачена планом (договором,
контрактом, замовленням, нарядом та
ін.), останній зобов'язаний прийняти
такий вантаж від станції на
відповідальне зберігання.

Підготовка залізницею порожніх
власних вагонів під навантаження, або
навантажених до відправлення - це
звичайний виробничий процес станції, а,
несвоєчасне забирання з колій станції
одержувачем ВАТ "Південний ГЗК",
вантажів які прибули на його адресу є
порушенням вимог п. 33 Правил видачі
вантажу та ст.ст. 46, 47 Статуту залізниць
України, де зазначено, що одержувач
зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж,
що відійшов на його адресу, навіть
поставка якого йому не передбачена
планом (договором, контрактом,
замовленням тощо та п. 5 договору №
ПР/М-08-2/11 -2476а НЮдч.

В договорі про експлуатацію
залізничної під'їзної колії, в Правилах
перевезень вантажів, в ЄТП (на який
посилається відповідач) і в інших
нормативних документах відсутня
інформація про дозвіл перевищувати з
будь-яких причин передбачений час
здавання залізниці вагонів для
перевезення і забирання вагонів, які
надійшли на адресу одержувачу.

Також, суд звертає увагу на те, що не
акти загальної форми ГУ-23, які складені
на станції призначення, а акти
загальної форми ГУ-23, які складені на
станції підходу до станції призначення
і які не оспорюються сторонами, є
документами матеріальної
відповідальності відповідача, підпис
відповідача на яких не вимагається,
оскільки вони складаються на
проміжкових станціях.

Відповідно до п. 8 Правил користування
вагонами та контейнерами у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції
та вантажовласником. Аналогічний
припис міститься в п. 5.10 роз'яснень
Вищого господарського суду України від
29.09.2008 року за № 04-5/225.

Акти ф.ГУ-23 складені працівниками
залізниці з дотриманням вимог п. 8
Правил користування вагонами і
контейнерами, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 15.03.1999р.
за № 165/3458 та п. 3 Правил складання актів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту від 28.05.2002р. № 334 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 08.07.2002р. за № 567/6855.

Підписання актів загальної форми
ГУ-23, складених на станції Кривий
Ріг виконується в наступному порядку.

У разі затримки вагонів на станції
Кривий Ріг складається акт загальної
форми ГУ-23 на початок затримки та
електронною поштою зі станції Кривий
Ріг надається для підписання до
станції Допоміжна через робочі місця
операторів ЕОМ залізниці, які
знаходяться на під'їзній колії ПАТ
"Південний ГЗК". Акт підписують особи,
які приймали участь у засвідченні
обставин, що стали підставою для
складання акта, а саме з обов'язковим
підписом чергового УЗТ ПАТ "Південний
ГЗК", так як саме він виконує планування
і організацію роботи по обміну
вагонопотоками між станціями Кривий
Ріг і Допоміжна, згідно Інструкції про
порядок обслуговування і організації
руху на під'їзній колії ПАТ "Південний
ГЗК". Тобто, саме черговий УЗТ ПАТ
"Південний ГЗК" визначає
пріоритетність вагонів, які будуть
забиратись на під'їзну колію тож, саме
він приймає участь у обставинах
затримки вагонів на коліях станції з
вини одержувача.

З матеріалів справи вбачається, що про
прибуття вагонів на адресу комбінату
та затримані вагони на підходах до
станції призначення причетні
працівники ПАТ "Південний ГЗК" знають
із повідомлень, які надаються
працівниками станції Кривий Ріг, що
підтверджується записами в Книзі
повідомлень ф.ГУ-2 та Повідомленнями
про затримку вагонів, наданими на
підпис працівникам комбінату, які
відповідають додатку 5 до п. 10 Правил
користування вагонами.

Після закінчення затримки
прийомоздавальниками станції Кривий
Ріг складається акт загальної форми
ГУ-23, який містить інформацію про
початок і кінець затримки (в год. і хв.,
дата) та опис обставин. Електронною
поштою з робочого місця
прийомоздавальника станції Кривий Ріг
даний акт пересилається до робочих
місць операторів ЕОМ залізниці, які
знаходяться на під'їзній колії ПАТ
"Південний ГЗК" - станції Допоміжна.
Враховуючи те, що ПАТ "Південний ГЗК" не
видав довіреності на чергового цеху
УЗТ на право підпису актів загальної
форми ГУ-23, при цьому саме він є особою,
яка може засвідчувати вищевказані
обставини, а видав довіреності з правом
підпису актів загальної форми ГУ-23 на
своїх прийомоздавальників, то вони
підписують акти тільки після начвного
підпису чергового УЗТ комбінату в акті
на початок затримки. Без підпису
чергового цеху УЗТ ПАТ "Південний ГЗК" в
акті на початок затримки, або у разі
його відмови від підпису акту,
прийомоздавальники комбінату кінцевий
акт для нарахування плати не підпишуть.
Один примірник акта загальної форми
ГУ-23 надається прийомоздавальникам ПАТ
"Південний ГЗ" на станції Допоміжна,
другий залишається в справах станції
Кривий Ріг.

В п. 8 Правил користування вагонами і
контейнерами Розділу 6 Правил
перевезень вантажів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 25.02.1999р. № 113 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999р. за № 165/3458 зазначено: "У
разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери". В самому бланку акта загальної
форми ГУ-23, який є додатком № 6 до Правил
користування вагонами і контейнерами є
примітка:

"Акт підписують особи, які беруть
участь у засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше ніж дві особи".

В даному випадку, норма права вказує на
те, що акти повинні підписувати особи,
які приймають участь в обставинах, а не
уповноважені особи. Нормою права не
передбачено підписання актів тільки
уповноваженими представниками
вантажовласника по довіреності. ПАТ
"Південний ГЗК" не заперечує проти того,
що акти загальної форми ГУ-23, залучені
залізницею до матеріалів справи в
якості додаткових доказів, підписані
черговими або операторами цеху УЗТ
комбінату. Тож, дані акти загальної
форми ГУ-23 складені залізницею
правомірно, підписані представником
ПАТ "Південний ГЗК" без заперечень
тобто, відповідають вимогам п. 8 Правил
користування вагонами і контейнерами і
є належним доказом зайнятості колій
станції призначення з вини відповідача
відповідно до вимог ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідач стверджує, що він був
готовий прийняти спірні вагони на свою
під'їзну колію, тоді як не повідомляв
залізницю про тимчасовий проміжок часу
коли не збирався виставляти
навантажені вагони на станцію для
перевезення, та не звертався письмово
до начальника станції чи до начальника
дирекції з проханням доставити на їх
адресу в цей проміжок часу, в першу
чергу саме затримані вагони, про
затримку яких він знав із повідомлення.

Вбачається не відповідність пояснення
відповідачем спірних обставин, а саме:
комбінат письмову відмову прийняти
затримані вагони не давав, письмово не
звертався до залізниці щодо привезення
на його адресу затриманих вагонів на
підходах і готовність їх прийняти на
свою під'їзну колію (про які він знав із
повідомлення) і при цьому, не своєчасно
забирав зі станції Кривий Ріг вагони,
що вже були доставлені на його адресу.

Бездіяльність працівників ВАТ
"ПівдГЗК", відсутність письмових
звернень до керівництва залізниці та
будь-яких інших доказів з боку
відповідача призвели до затримки
вагонів на підході до станції
призначення. Дане доводить
неправомірність його заперечення
проти сплати спірної суми по прибуттю
спірних вагонів на станцію
призначення.

Відповідач не надав жодного пояснення
і документа, які б засвідчували
правомірність його заперечення
відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України.

Залізничні станції в своїй роботі
керуються Загальним положенням про
залізничну станцію, яке затверджено
наказом Укрзалізниці від 30.12.2004 року №
1041-ЦЗ, за умовами п. 1.10 якого основним
призначенням вантажних станцій є
виконання вантажної і комерційної
роботи. На вантажних станціях
виконується приймання до перевезення,
зважування, зберігання, навантаження,
вивантаження, сортування і видача
вантажів; переадресування вантажів,
оформлення перевізних документів,
приймання, розформування, формування,
комерційний огляд, технічне
обслуговування і відправлення
вантажних поїздів; інформування
вантажовідправників і
вантажоодержувачів про прихід,
прибуття вантажів і подавання вагонів;
виконання маневрової роботи з
подавання (прибирання) вагонів на місця
навантаження, вивантаження вагонів;
обслуговування під'їзних колій
підприємств; транспортно-експедиційне
обслуговування.

Залізницею спірна плата за
користування вагонами нарахована у
відповідності до вимог п. п. 3, 4, 6, 9, 10, 12,
15 Правил користування вагонами за
загальний час, який включає час
затримки вагонів з вини
вантажовласника та час перебування їх
у безпосередньому його розпорядженні.
При цьому, усі завантажені вагони, а
також порожні, які належать
підприємствам, організаціям, портам,
установам і громадянам, та орендовані
ними, що знаходяться на станціях і на
підходах до них в очікуванні подавання
під вантажні або інші операції з
причин, які залежать від
вантажовласника, є такими, що
перебувають у користуванні
вантажовласника, тобто Правилами
користування вагонами не передбачено
відповідальність по платі за
користування вагонами окремо за
затримку вагонів на підходах до
станції призначення з вини
вантажовласника і за затримку вагонів
на коліях станції призначення, а тільки
за загальний час (п. 12 Правил
користування вагонами).

Викладене є підставою для задоволення
позову в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (50026,
м. Кривий Ріг; п/р 8300 в АТ
"УкрСиббанк" м. Донецьк, МФО 351005, ) на користь Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр.
Карла Маркса, 108; поштова адреса: 50023,
м. Кривий Ріг, вул. Ленінського
Комсомолу, 2; р/р 2 у ДФ АБ
"Експрес-Банк", МФО 306964, )
- 1 960 (одна тисяча дев'ятсот шістдесят)
грн. 44 коп. плата за користування
вагонами, 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - судового
збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 27.06.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін