ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.06.2014р.
Справа № 5006/8/6/2012

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Кротінової
О.В. та суддів Мирошниченко Я.С., Риженко
Т.М., у відкритому судовому засіданні
розглянув скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, №52юр-7879/14 від
30.05.2014р. на дії державного виконавця у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області,

до відповідача, Державного
підприємства «Підприємство
Макіївської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області
(№32)», м.Макіївка Донецької області,

про стягнення 443 463,18 грн.,

за участю представників сторін:

від стягувача (позивача): Велігорська
М.О. - за довіреністю;

від боржника (відповідача): не з'явився;

від органу Державної виконавчої
служби: Лоїк В.В. - за довіреністю,-

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Донецької області
ухвалою від 16.07.2012р. у справі №5006/8/6/2012
припинив провадження за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, до відповідача,
Державного підприємства «Підприємство
Макіївської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області
(№32)», м.Макіївка Донецької області, про
стягнення заборгованості за активну
електроенергію в сумі 403 760,96 грн.,
заборгованості за реактивну
електроенергію в сумі 22 976,24 грн., борг
за екологічну складову з ПДВ в сумі 6
361,28 грн., 3% річних в сумі 2 135,83 грн.,
інфляційних в сумі 8 228,87 грн., в порядку
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України у зв'язку із
затвердженням мирової угоди.

03.06.2014р. господарським судом Донецької
області отримано скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, №52юр-7879/14 від
30.05.2014р. на дії державного виконавця, а
саме висунуто вимогу визнати дії
державного виконавця Кіровського
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції щодо винесення постанови від
19.05.2014р. про відмову у відкриті
виконавчого провадження №43350388 на
підставі ухвали господарського суду
Донецької області по справі №5006/8/6/2012
від 16.07.2012р. такими, які не відповідають
Закону України «Про виконавче
провадження»; визнати незаконною
постанову від 19.05.2014р. про відмову у
відкриті виконавчого провадження
№43350388 за ухвалою господарського суду
Донецької області по справі №5006/8/6/2012
від 16.07.2012р. винесену державним
виконавцем Кіровського відділу
Державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції.

03.06.2014р. від скаржника надійшло
клопотання №б/н від 03.05.2014р., яким
долучено до матеріалів справи належним
чином засвідчені копії довіреностей
№73-14 «Д» від 01.01.2014р. та №2-14 «Д» від
01.01.2014р. на представників підприємства.

За результатами повторного
автоматичного розподілу справ,
встановленого розпорядженням голови
господарського суду Донецької області
від 04.06.2014р., для розгляду даної скарги у
межах справи №5006/8/6/2012 визначено
головуючим суддю Кротінову О.В.

04.06.2014р. згідно розпорядження
заступника голови господарського суду
Донецької області склад суду змінено,
суддю Сгару Е.В. замінено на суддю
Мирошниченко Я.С.

Ухвалою суду від 04.06.2014р. по справі
№5006/8/6/2012 скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, №52юр-7879/14 від
30.05.2014р. прийнято до провадження та
призначено до розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог
скаржник посилається на незаконні дії
заступника начальника Кіровського
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції під час здійснення ним
примусового виконання ухвали від
16.07.2012р. у справі №5006/8/6/2012, а саме
винесення постанови від 19.05.2014р. про
відмову у відкриті виконавчого
провадження №43350388 на підставі ухвали
господарського суду Донецької області
по справі №5006/8/6/2012 від 16.07.2012р., у
зв'язку з чим порушені права стягувача
на примусове виконання ухвали суду.

На підтвердження викладених доводів
суду заявником (скаржником)
представлено копії: постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа)
№43350388 від 19.05.2014р., заяви №52юр-1583/14 від
12.05.2014р. про примусове виконання
рішення, постанови про відкриття
виконавчого провадження №37776123 від
30.04.2013р.

Нормативним обґрунтуванням визначено
ст.ст.40, 47, 82 Закону України «Про
виконавче провадження», п.3 «Про
затвердження Національного положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 1
«Загальні вимоги до фінансової
звітності» затвердженого наказом
Міністерством фінансів України №73 від
07.02.2013р., ст.ст.51, 69, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, п.7
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії та бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження» №14
від 26.12.2003р., п.8 роз'яснення Президії
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» №04-5/365 від 28.03.2002р.

19.06.2014р. представником боржника через
канцелярію суду надано лист №12/113 від
13.06.2014р. про перенесення слухання
справи у зв'язку з відпусткою
юрисконсульта підприємства до 15.07.2014р.

24.06.2014р. представником Кіровського
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського управління юстиції
надані заперечення №11215/7 від 17.06.2014р.,
за змістом яких останній вважає, що
доводи скаржника не відповідають
нормам матеріального права та
викладені із застосуванням хибного
тлумачення вимог чинного
законодавства. Відповідно до діючого
законодавства, державною виконавчою
службою підлягають виконанню, зокрема,
ухвали в господарських справах у
випадках, передбачених законодавством.
З наведеного, не вбачається надіслання
та обов'язку виконання саме копії
ухвали, тому у розумінні діючого
законодавства виконавчий документ
стягувачем не подано. Також зазначено,
що копія ухвали містить численні
виправлення, що виключає можливість
здійснення виконавчого провадження на
її підставі. Одночасно повідомлено, що
на примусовому виконанні у Кіровському
ВДВС Макіївського МУЮ вже знаходиться
оригінал ухвали по справі №5006/8/6/2012 від
16.07.2012р., який виконується у межах
зведеного виконавчого провадження
№37340448 та щомісяця проводяться
взаємозвірки, за результатом яких
підписується акт звіряння виконавчих
проваджень. На підставі
вищевикладеного відсутні підстави для
задоволення скарги.

На підтвердження викладених доводів
суду представником виконавчого органу
представлено копії: облікової картки
на зведене виконавче провадження
№ЄДРВП 37340448 станом на 17.06.2014р., акту
звіряння виконавчих проваджень
(травень 2014р.).

У судовому засіданні представник
заявника (позивача-стягувача)
наполягав на задоволенні скарги у
повному обсязі з підстав викладених у
ній.

Представник відповідача (боржника) у
судове засідання не з'явився,
витребувані документи не надав, про час
та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Представник Кіровського відділу
Державної виконавчої служби
Макіївського управління юстиції проти
задоволення скарги заперечив з
підстав, викладених у запереченнях на
скаргу.

Керуючись приписами ч.2 ст.121-2
господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за можливе розгляд
скарги за наявними в справі
матеріалами, у цьому судовому
засіданні.

З огляду на таке, останнє клопотання
боржника (відповідача) не підлягає
задоволенню.

Дослідивши надані матеріали та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку щодо наступного.

Згідно із ст.4-5 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст.124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

При цьому, відповідно до ст.116
Господарського процесуального кодексу
України, виконання рішення
господарського суду проводиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом. Наказ видається
стягувачеві або надсилається йому
після набрання судовим рішенням
законної сили.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження», як спеціальний
нормативний акт, що регулює порядок
здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу.

Статтею 6 Закону, державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

За приписами ст.5 Закону, вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
певний перелік обов'язків та прав
державних виконавців, до яких
віднесено: обов'язок неупередженого,
своєчасного і у повному обсязі
вчинення виконавчих дій, здійснення
заходів, необхідних для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом; надання
сторонам виконавчого провадження та їх
представникам можливості ознайомитись
з матеріалами виконавчого провадження;
розгляд заяв сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їх
клопотання; заявлення в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснення сторонам їх прав та
обов'язків. До прав державного
виконавця віднесено: проведення
перевірки виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону;

здійснення перевірки виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого

документа, про встановлення чи зміну
порядку і способу виконання, про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення; звертатися до органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ, про роз'яснення
змісту документа; звертатися до суду з
поданням про розшук боржника - фізичної
особи або дитини чи про постановлення
вмотивованого

рішення про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної або іншої особи, в якої
перебуває майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, стосовно якої
складено виконавчий документ про її
відібрання; викликати фізичних осіб,
посадових осіб з приводу виконавчих
документів, що знаходяться у
виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом; застосовувати
під час провадження виконавчих дій
відеозапис, фото- і кінозйомку; у
процесі виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення; вимагати від
матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання
або роботи особи про факти порушення
нею вимог законодавства про виконавче
провадження; у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням; у
разі необхідності залучати до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача;
здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Порядок реалізації цих прав
обумовлений у Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №512/5 від 02.04.2012р.

Під час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
приймає рішення шляхом винесення
постанов, попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами (пункт 1.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за №
489/20802).

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою заступника начальника
Кіровського відділу Державної
виконавчої служби Макіївського
управління юстиції Лоїк В.В. від 30.04.2013р.
відкрито виконавче провадження №37776123
з примусового виконання ухвали
господарського суду Донецької області
від 16.07.2012р. по справі №5006/8/6/2012, в
частині за якою сплинув строк сплати,
згідно з графіком погашення
заборгованості.

Одночасно, представником Кіровського
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського управління юстиції
зазначено про наявність виконання
вищенаведеної ухвали в межах
зведеного виконавчого провадження
№37340448.

Дані обставини учасниками судового
провадження не заперечуються, у
порядку Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, зокрема,
ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Оскільки боржником не було погашено
заборгованість за період 31.05.2013р. по
30.06.2013р., відповідно до затвердженого
графіку погашення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго» звернулось до
Кіровського відділу Державної
виконавчої служби Макіївського
управління юстиції із заявою №52юр-1583/14
від 12.05.2014р. про примусове виконання
рішення, разом з доданою копією
виконавчого документу, при цьому
вказавши про наявність оригіналу
виконавчого документа на виконанні в
означеного виконавчого органу.

19.05.2014р. заступником начальника
Кіровського відділу Державної
виконавчої служби Макіївського
управління юстиції Лоїк В.В., на
підставі ст.17, п.2, 8 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
винесено постанову у виконавчому
провадженні №43350388 про відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
копії ухвали №5006/8/6/2012 від 16.07.2012р. та
повернуто заявникові цей документ.

Відповідно до п.2, 8 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі неподання виконавчого документа,
зазначеного у ст.17 наведеного Закону,
та неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом та наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Згідно п.3.4 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, заява
про відкриття виконавчого провадження
подається до органу державної
виконавчої служби у письмовій формі
разом із оригіналом (дублікатом)
виконавчого документа, в якій у разі
наявності можуть зазначатися номер
мобільного телефону, факсу (телефаксу),
адреса електронної пошти.

У судовому засіданні судом оглянуто
матеріали виконавчого провадження
№43350388, з яких вбачається, що заяву
№52юр-1583/14 від 12.05.2014р. було подано
скаржником саме разом з копією
виконавчого документу - ухвали від
16.07.2012р. по справі №5006/8/6/2012, оскільки
іншого оригіналу наведеного
виконавчого документу він не мав, з
огляду на його знаходження на
примусовому виконанні у Кіровському
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського управління юстиції.

До того ж, дані обставини
підтверджуються наявними в матеріалах
справи документами.

Зважаючи на вищевикладені положення
Закону України «Про виконавче
провадження» у сукупності із приписами
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. №512/5, законодавець пов'язує
обов'язок державного виконавця
здійснити дії з примусового виконання
відповідного виконавчого документу
лише за наявності та на підставі його
оригіналу, адже копія такого документу,
у розумінні чинного законодавства
України та за своєю суттю, не має
юридичного значення в контексті цих
норм та не може мати на меті спонукання
до певних дій, у спірному випадку,
передбачених ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження».

Таким чином, подана заявником копія
ухвали від 16.07.2012р. по справі №5006/8/6/2012
разом із заявою №52юр-1583/14 від 12.05.2014р.
про примусове виконання рішення, не
може бути розцінена як виконавчий
документ у відповідності до приписів
вказаного Закону, що виключає
можливість здійснення відкриття
виконавчого провадження на її
підставі. Одночасно слід зазначити, що
у разі недотримання приписів ст.17
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє у відкриті виконавчого
провадження, у зв'язку з неподанням
виконавчого документа.

З огляду на таке, наведеним
спростовується факт порушення прав та
законних інтересів стягувача
державним виконавцям шляхом винесення
оскаржуваної постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа).

Водночас, суд вважає за потрібне
звернути увагу скаржника на приписи
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», за змістом яких не
виключено право стягувача, з огляду на
винятковість спірного виконавчого
документу та передбачену ним
періодичність оплат, звернутись з
клопотанням до виконавчого органу про
збільшення суми заборгованості, яка
підлягає стягненню у межах відкритого
виконавчого провадження №37776123
(зведене виконавче провадження №37340448).

Згідно з ч.1 ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно зі ст.33 цього Кодексу,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п.9.13 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» №9 від 17.10.2012р., за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи наведене, посилання
скаржника на те, що з винесенням
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 19.05.2014р. виконавчий орган
порушив право стягувача на примусове
виконання ухвали суду, необґрунтоване
та не може бути прийнято до уваги.

З огляду на фактичні обставини та норми
чинного законодавства, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення скарги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області, №52юр-7879/14 від
30.05.2014р.

Враховуючи зазначене, керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», положеннями Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. №512/5, приписами п.9.13 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» №9 від
17.10.2012р., ст.ст.4-3, 32-36, 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області, №52юр-7879/14
від 30.05.2014р. на дії державного виконавця
Кіровського відділу Державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції (у порядку
ст.82 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.121-2 Господарського
процесуального кодексу України),
залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили в
день її прийняття.

Головуючий суддя
О.В. Кротінова

Суддя
Я.С.
Мирошниченко

Суддя
Т.М. Риженко