КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р. Справа№ 910/880/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Кучкова Ю.В. - дов. від
30.12.2013 року № 91/2013/11/30-3

від відповідача: Грунь І.Г. - дов. від
12.05.2014 року № 3

розглянувши апеляційну скаргу
відокремленого структурного
підрозділу Національного
педагогічного університету імені М.П.
Драгоманова „Вище професійне училище"
на рішення господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 року

у справі № 910/880/14 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства „Київенерго" (м. Київ)

до Національного педагогічного
університету імені М.П. Драгоманова (м.
Київ) в особі відокремленого
структурного підрозділу Національного
педагогічного університету імені М.П.
Драгоманова „Вище професійне училище"
(м. Київ)

про стягнення 105 432 грн. 24 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернулося Публічне акціонерне
товариство „Київенерго" з позовом до
Національного педагогічного
університету імені М.П. Драгоманова в
особі відокремленого структурного
підрозділу Національного
педагогічного університету імені М.П.
Драгоманова „Вище професійне училище"
про стягнення з відповідача в особі
відокремленого структурного
підрозділу на користь позивача
основного боргу за спожиту активну
електричну енергію сумою 84 794 грн. 25
коп., основного боргу за перетікання
реактивної енергії сумою 5 234 грн. 42 коп.,
пені сумою 9 832 грн. 39 коп., 3% річних сумою
5 726 грн. 58 коп.

Рішенням від 24.03.2014 року господарський
суд міста Києва позов задовольнив.
Стягнув з НПУ імені М.П. Драгоманова в
особі Відокремленого структурного
підрозділу НПУ імені М.П.Драгоманова
„Вище професійне училище" на користь
ПАТ „Київенерго" 84 794 грн. 25 коп. боргу
за спожиту активну електроенергію, 5 234
грн. 42 коп. боргу за спожиту реактивну
електроенергію, 5 571 грн. 18 коп. 3% річних,
9 832 грн. 39 коп. пені, судовий збір у
розмірі 2 108 грн. 65 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
місцевого господарського суду ВСП НПУ
імені М.П.Драгоманова „Вище професійне
училище" звернулося до апеляційного
господарського суду з клопотанням про
відновлення строку та з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
24.03.2014 року по справі № 910/880/14 скасувати
та переглянути рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.05.2014 року ВСП
НПУ імені М.П.Драгоманова „Вище
професійне училище" було відновлено
строк на апеляційне оскарження, його
апеляційна скарга була прийнята до
провадження та призначено розгляд
справи № 910/880/14 у судовому засіданні за
участю представників сторін.

В судовому засіданні 12.06.2014 року
оголошувалася перерва до 19.06.2014 року до
11 год. 15 хв.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 19.06.2014 року склад судової
колегії змінювався.

В судовому засіданні 19.06.2014 року
представник відповідача підтримав
вимоги апеляційної скарги. Представник
позивача проти вимог апеляційної
скарги заперечувала.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги судова
колегія апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
рішення місцевого господарського суду
має бути залишено без змін, виходячи із
наступного.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи
19.07.2004 року Публічне акціонерне
товариство „Київенерго"
(енергопостачальна організація) та
Відокремлений структурний підрозділ
Національного педагогічного
університету імені М.П. Драгоманова
„Вище професійне училище" уклали
договір на користування електричною
енергією № 3105030, відповідно до умов
якого енергопостачальна організація
зобов'язалася постачати електричну
енергію у відповідності до умов
договору, а споживач - своєчасно
проводити сплату за використану
електричну енергію та виконувати інші
умови, визначені даним договором.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу
України договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу
України визначає, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу
України, за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

П. 1 додатку 2 „Порядок розрахунків" до
договору від 19.07.2004 року № 3105030
визначено, що розрахунковим періодом
для визначення обсягу спожитої
електричної енергії приймається
місяць з 15 числа попереднього місяця до
такого ж числа розрахункового місяця.

П. 2.1 додатку 2 „Порядок розрахунків" до
договору від 19.07.2004 року № 3105030
зобов'язує абонента здійснювати повну
поточну оплату вартості обсягу
спожитої електричної енергії за
розрахунковий період за фактичними
показаннями засобів обліку
електричної енергії згідно з виписаним
рахунком

Згідно п. 2.2 додатку 2 до договору від
19.07.2004 року № 3105030 остаточний
розрахунок за спожиту активну
електроенергію, з перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії, оплата рахунків з
перетікання реактивної електроенергії
та інших платежів згідно з умовами
договору здійснюється на підставі
виставлених постачальником рахунків
протягом 5 операційних днів з моменту
їх отримання.

Згідно п. 5 додатку 2 до договору від
19.07.2004 року № 3105030 за даними акта про
використану електричну енергію з
урахуванням розрахункової величини
втрат визначається обсяг фактично
спожитої активної електроенергії та
перетікання реактивної
електроенергії. Цей обсяг сторони
фіксують в „Акті про
приймання-передавання товарної
продукції", „Акті надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії", два примірники яких
відповідач надає позивачу. Останній
має повернути погодженими по одному
примірнику зазначених документів в
наступному розрахунковому періоді.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог, надав суду копії звітів про
використану активну електричну
енергію за період грудня 2011 року -
грудня 2013 року, рахунки та
рахунки-розшифровки про використану
активну/реактивну електричну енергію
за спірний період, акти надання послуг
з перетікання реактивної
електроенергії, акти
прийняття-передавання товарної
продукції, довідку про надходження
коштів в погашення боргу за спожиту
електричну енергію, відповідно до яких
з грудня 2011 року до грудня 2013 року
відповідачу було поставлено
електричної енергію на загальну суму 383
471 грн. 12 коп. та нараховано за
перетікання реактивної електроенергії
16 001 грн. 70 коп.

Відповідач умови договору від 19.07.2004
року № 3105030 належним чином не виконав,
поставлену електричну енергію оплатив
частково на 298 676 грн. 87 коп. а реактивну
електричну енергію на 10 767 грн. 28 коп.,
внаслідок чого за період з 01.02.2011 року
до 30.11.2013 року у нього виникла
заборгованість у розмірі 84 794 грн. 25 коп.
(активна електрична енергія) та у
розмірі 5 234 грн. 42 коп. (реактивна
електрична енергія).

Як визначено ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України
зазначено, що кожна сторона повинна
вжити заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч. 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплата, що провадиться за фактично
відпущену енергію.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що у даному випадку, за умовами
договору боржником є саме відповідач і
він має зобов'язання вчинити на користь
позивача (кредитора) дії по оплаті.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідачем жодним чином не було
спростовано наявності основної
заборгованості перед позивачем.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів апеляційного господарського
суду приходить до висновку, що місцевий
господарський суд правомірно стягнув з
НПУ імені М.П. Драгоманова в особі ВСП
НПУ імені М.П. Драгоманова „Вище
професійне училище" на користь ПАТ
„Київенерго" 121 685 грн. 59 коп.
заборгованості за поставлену активну
електричну енергію 84 794 грн. 25 коп. та у
розмірі 5 234 грн. 42 коп. за реактивну
електричну енергію.

Також колегія суддів апеляційного
господарського суду не враховує подані
відповідачем в суді апеляційної
інстанції докази сплати
заборгованості, зроблені в грудні 2013
року, оскільки такі докази не були
подані в суді першої інстанції та
відповідач, який був присутнім під час
розгляду справи в суді першої
інстанції, не надав доказів поважності
неможливості їх подання під час
розгляду справи в суді першої
інстанції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 4 статті 231 ГК України
встановлюється, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

П. 5.3 договору передбачено, що у випадку
внесення платежів з порушенням
термінів, відповідач сплачує позивачу
пеню у розмірі 0,75% за кожен день
прострочення платежу, по день
фактичної оплати, але не більше
розміру, визначеного чинним
законодавством.

Проте відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України
та ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 року № 543/96-ВР розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ.

Позивач просив суд стягнути на свою
користь пеню за період з березня 2013
року до серпня 2013 року у розмірі 9 215 грн.
79 коп. (по заборгованості за оплату
активної електричної енергії) та у
розмірі 616 грн. 60 коп. за період з лютого
2013 року до липня 2013 року (по
заборгованості за оплату реактивної
електричної енергії).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру пені та дійшла
висновку, що місцевий господарський
суд правомірно стягнув пеню у розмірі 9
832 грн. 39 коп. (9 215 грн. 79 коп. + 616 грн. 60
коп.).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Позивач просив суд стягнути на свою
користь 3% річних в розмірі 5 211 грн. 18
коп. за період з грудня 2011 року до
листопада 2013 року (по заборгованості за
оплату активної електричної енергії)
та у розмірі 360 грн. за період з грудня
2011 року до листопада 2013 року (по
заборгованості за оплату реактивної
електричної енергії).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру 3 % річних та дійшла
висновку, що місцевий господарський
суд правомірно стягнув 3% річних в
розмірі 5 571 грн. 18 коп. (5 211 грн. 18 коп. + 360
грн.).

Також колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що посилання відповідача
про сплату спожитої теплової енергії у
розмірі, що на 175 111 грн. 52 коп. є більшим,
ніж зазначено позивачем, безпідставні,
оскільки оплата в указаному розмірі на
підставі платіжного доручення від
30.08.2011 року № 319 проведена відповідачем
в рахунок погашення боргу, стягнутого
на підставі рішення господарського
суду міста Києва від 18.04.2011 року у
справі № 14/67, який не стосується
предмету заявленого у даній справі
позову.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
відповідача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування рішення господарського
суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
відокремленого структурного
підрозділу Національного
педагогічного університету імені М.П.
Драгоманова „Вище професійне училище"
на рішення господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 року по справі № 910/880/14
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 24.03.2014 року по справі №
910/880/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/880/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Повний текст постанови
підписано__20.06.2014 р.__

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
І.А. Іоннікова

В.В. Сулім