номер провадження справи 30/27/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

26.06.2014
Справа № 10/5009/1793/11

за позовом: Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3)

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

про стягнення 54900,00 грн.,

Суддя
Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області 08.04.2011 р. звернулася ФОП ОСОБА_1
з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2
суми боргу за договором позики в
розмірі 54900,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 26.05.2011 р.
затверджено мирову угоду сторін по
справі № 10/5009/1793/11 та припинено
провадження по справі.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 28.04.2014 р. у
справі № 10/5009/1793/11 ухвалу
господарського суду від 26.05.2011 р.
скасовано. Справу направлено до
господарського суду Запорізької
області для розгляду по суті позовних
вимог.

Згідно Протоколу перерозподілу справи
між суддями від 21.05.2014 р. справу
№10/5009/1793/11 для розгляду по суті
призначено судді Кагітіній Л.П.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.05.2014 р. справу
№10/5009/1793/11 прийнято суддею Кагітіною
Л.П. до розгляду, присвоєно справі номер
провадження № 30/27/14, розгляд якої
призначено на 13.06.2014 р. У сторін
витребувані документи, які необхідні
для всебічного та об'єктивного
розгляду і вирішення справи по суті.

Представники сторін у судове засідання
13.06.2014 р. не з'явилися, вимоги ухвали
суду від 21.05.2014 р. у даній справі щодо
надання письмових пояснень та
витребуваних судом документів не
виконали, про причини неявки суду не
повідомили. Про час та місце слухання
справи сторони повідомлені належним
чином.

Згідно з наявними у матеріалах справи
поштовими повідомленнями про вручення
кореспонденції від 26.05.2014 р. направлені
адреси сторін копії ухвал
господарського суду від 21.05.2014 р. було
отримано особисто позивачем 28.05.2014 р. та
особисто відповідачем 29.05.2014 р.

Ухвалою господарського суду від 13.06.2014
р. у зв'язку з нез'явленням
представників сторін та ненаданням
витребуваних судом доказів розгляд
справи було відкладено до 26.06.2014 р.

В судове засідання 26.06.2014 р. позивач та
відповідач своїх представників знову
не направили, про причини неявки суду
не повідомили. Про дату, час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В п. 19 Інформаційного листа ВГСУ від
13.08.2008 р. № 01-8/482 «Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року» зазначено, що
відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
р. № 75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена. Дана
відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 13.06.2014 р. по
справі №10/5009/1793/11 про відкладення
судового засідання на 26.06.2014 р.
направлено сторонам за поштовими
адресами, зазначеними у позовній заяві,
що відповідає відомостям, наведеним у
долучених до матеріалів справи Витягах
з ЄДР.

Таким чином, позивач та відповідач
вважаються належним чином
повідомленими про час та місце
судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява підлягає
залишенню без розгляду, з наступних
підстав.

За змістом позовної заяви, 22.06.2010 р. між
ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено
договір позики, за яким відповідачу
було передано у власність грошові
кошти в сумі п'ятдесят тисяч гривень,
яку відповідач був зобов'язаний
повернути позивачу разом з двома
тисячами п'ятсот гривень (5% від суми
позики) в строк до 01.01.2011 року.

Посилаючись на неповернення коштів
позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача 50000,00 грн. суми позики, 2500,00
грн. процентів та 2400,00 грн. штрафу,
всього 54900,00 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч. 1 ст. 34 ГПК України). Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч. 2).

Суд зазначає, що ухвалою суду від 21.05.2014
р. справу №10/5009/1793/11 прийнято суддею
Кагітіною Л.П. до розгляду, присвоєно
справі номер провадження № 30/27/14,
розгляд якої призначено на 13.06.2014 р.

В порядку попередньої підготовки
справи до розгляду вказаною ухвалою
від суд зобов'язав сторони надати
документи (докази у справі), необхідні
для вирішення спору. Явка повноважних
представників сторін в судове
засідання була визнана судом
обов'язковою.

З метою повного та всебічного
з'ясування обставин у справі та
прийняття законного і обґрунтованого
рішення по суті спору судом було
витребувано у позивача наступні
документи: для огляду оригінали
документів, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, в т.ч.: договір займу та
розписку (належним чином засвідчені
копії - до матеріалів справи); витяг від
Державного реєстратора про включення
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на день
розгляду справи; довідку
обслуговуючого банку про найменування
відкритих рахунків; зобов'язано надати
письмові пояснення з урахуванням
обставин, викладених в постанові
Донецького апеляційного
господарського суду, а також письмові
пояснення на відзив відповідача.

Відповідача було зобов'язано надати
витяг від Державного реєстратора про
включення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на день
розгляду справи; довідку
обслуговуючого банку про найменування
відкритих рахунків; нормативно та
документально обґрунтований письмовий
відзив на позовну заяву, заперечення до
позову (в разі наявності), документи в
обґрунтування відзиву, заперечень;
документальні докази повного або
часткового повернення суми позики
(платіжні документи, доручення,
прибуткові касові ордери, банківські
виписки, виписки з рахунків, довідки
руху коштів по рахунках тощо);
направити копію відзиву на позов на
адресу позивача, докази надати суду.

Представники сторін у призначене на
13.06.2014 р. судове засідання не з'явилися,
про причини неявки суду не повідомили,
витребуваних судом доказів не надали.
Хоча, згідно наявних у матеріалах
справи доказів (поштові повідомлення)
ухвали суду було отримано позивачем та
відповідачем завчасно.

У зв'язку з цим ухвалою від 13.06.2014 р.
розгляд справи було відкладено на
26.06.2014 р. Позивача було зобов'язано
виконати в повному обсязі вимоги
ухвали суду від 21.05.2014 р., а саме:

- надати довідку (або витяг) з Єдиного
державного реєстру про включення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
України (з обов'язковим зазначенням
місця реєстрації) станом на день
розгляду справи; довідку
обслуговуючого банку про найменування
відкритих рахунків;

- надати письмові пояснення з
урахуванням обставин, викладених в
постанові Донецького апеляційного
господарського суду;

- надати для огляду оригінали
документів, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, в т.ч.: договір займу та
розписку (належним чином засвідчені
копії - до матеріалів справи), до
матеріалів справи долучено не
засвідчені ксерокопії;

- надати письмові пояснення на відзив
відповідача;

- правовстановлюючі документи
відповідача (за наявності);

- в разі відсутності предмету спору,
надати суду відповідну заяву.

Явку представників сторін в судове
засідання знов було визнано
обов'язковою.

Незважаючи на вимоги суду, позивачем
вимоги ухвали суду від 21.05.2014 р. та від
13.06.2014 р. не виконано. Витребувані судом
письмові пояснення та докази у справі,
зокрема оригінали договору та
розписки, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, позивачем не надано.
При цьому суд відзначає, що матеріали,
які надані разом із позовною заявою
позивачем жодним чином не завірено.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Аналіз загальних засад господарського
судочинства і порядку оцінки доказів
дає підстави дійти до висновку, що
відхиляючи будь-які доводи сторін чи
спростовуючи подані стороною докази,
господарські суди повинні у
мотивувальній частині рішення (ухвали)
навести правове обґрунтування і ті
доведені фактичні обставини, з огляду
на які ці доводи або докази не взято до
уваги судом.

Доказами в господарському судочинстві
є будь-які дані, на підставі яких суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, та інші обставини,
які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

В пунктах 2.2 та 2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України»
зазначено наступне:

«Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії
(стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають
значення для правильного вирішення
спору, і підписи на них виготовлені
стороною за допомогою будь-яких
технічних засобів, то такі документи
повинні прийматись господарським
судом як письмові докази,
досліджуватись та оцінюватись за
загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 №55, а разі
якщо інструкціями з діловодства, які
діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

Правила нотаріального засвідчення
копій документів встановлюються
чинним законодавством.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Якщо подані копії документів, у тому
числі виготовлені з використанням
технічних засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала. Для перевірки
достовірності поданих суду документів
може бути призначено судову
експертизу.

У випадку коли копії документів не
засвідчені належним чином, але
господарським судом при дослідженні
витребуваних оригіналів документів
з'ясовано відповідність копій цим
оригіналам, то суд долучає копії до
матеріалів справи, зазначивши про таку
відповідність в описовій частині
рішення або в ухвалі, якою закінчується
розгляд справи.

Якщо стороною (або іншим учасником
судового процесу) у вирішенні спору не
подано суду в обґрунтування її вимог
або заперечень належні і допустимі
докази, в тому числі на вимогу суду, або
якщо в разі неможливості самостійно
надати докази нею не подавалося
клопотання про витребування їх судом
(частина перша статті 38 ГПК), то розгляд
справи господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.»

Відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України,
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Також, відповідно до п. 4.9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України», при вирішенні питання щодо
залишення позову без розгляду (стаття 81
ГПК) господарським судам слід мати на
увазі, що застосування пункту 5 цієї
статті можливо лише за наявності таких
умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору;

- позивач не подав витребувані
документи або не направив свого
представника в засідання
господарського суду без поважних
причин.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Згідно з нормами Господарського
процесуального кодексу України
елементами позову та його складовими
частинами є предмет, підстава та,
власне, зміст.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої він просить ухвалити
судове рішення. Вона опосередковується
спірними правовідносинами -
суб'єктивним правом і обов'язком
позивача і відповідача. Предмет позову
повинен мати правовий характер і
випливати з певних
матеріально-правових відносин.

Підставу позову складають обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

І, відповідно, змістом позову буде
звернена до суду вимога позивача про
здійснення судом певних дій із
зазначенням способу судового захисту,
за яким позивач звертається до суду.
Норми права виступають базою, з якої
визначається сукупність належних
фактичних обставин.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів визначені статтею 16 ЦК
України. Цією нормою встановлено, що
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Статтею 20 ГПК України як спосіб захисту
прав суб'єктів господарювання
передбачено визнання повністю або
частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єктів
господарювання або споживачів.

Як вже було зазначено, позивач просив
стягнути з відповідача суму коштів в
розмірі 54900,00 грн. на підставі договору
поруки від 22.06.2010 р. В якості доказів
отримання відповідачем суми позики до
матеріалів справи надано ксерокопію
зазначеного договору та ксерокопію
розписки від 22.06.2010 р., жодним чином не
засвідчені.

З огляду на вказані обставини, судом
ухвалою від 21.05.2014 та від 13.06.2014 р. було
витребувано від позивача оригінали
вказаних документів для огляду та
належним чином засвідчені копії - до
матеріалів справи.

Із урахуванням необхідності
дослідження обставин справи, судом
була визнана обов'язковою явка
представника позивача.

На неодноразові вимоги суду, викладені
в ухвалах від 21.05.2014 та від 13.06.2014 р.,
позивач витребуваних доказів та
пояснень не надав; представник
позивача до судових засідань двічі не
з'явився і доказів наявності поважних
причин для цього не надав.

Ненадання витребуваних судом
документів, доказів та повторне
нез'явлення представника позивача на
виклик у засідання господарського суду
не надає можливості розглянути справу
№ 10/5009/1793/11 по суті позовних вимог.

З огляду на викладене не є можливим
вирішити спір по суті, тому позов
підлягає залишенню без розгляду в
порядку п. 5 ст.81 ГПК України.

Суд зазначає, що у відповідності з ч. 4
ст. 81 ГПК України, після усунення
обставин, що зумовили залишення позову
без розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Керуючись п. 5 ст. 81, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ФОП ОСОБА_1 про стягнення з ФОП
ОСОБА_2 суми боргу за договором позики в
розмірі 54900,00 грн. - залишити без
розгляду.

Суддя
Л.П.
Кагітіна