ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.06.14 № 910/12077/14. Суддя Картавцева Ю.В.,
розглянувши матеріали

За позовом Київської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері

в інтересах держави, уповноваженим
органом управління якої є
Міністрерство оборони України в особі:

Київського квартирно-експлуатаційного
управління

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Більярд Прем'єр"

про стягнення 260856,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 6-1723 вих 14 від 13.04.2014р. і
додані до неї документи, повертаються
без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції
України, на прокуратуру України
покладається представництво
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно із ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує їх
захист, а також орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Обов'язок зазначення в позовній заяві
наведених відомостей прямо
передбачений ст.ст. 2, 29, п. 5 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України. Визначення прокурором, в чому
полягає порушення інтересів держави, є
підставою для порушення провадження у
справі згідно з рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/99
від 08.04.1999 року.

Згідно із рішенням Конституційного
Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 зі
справи за конституційними поданнями
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа № 1-1/99 про
представництво прокуратурою України
інтересів держави в арбітражному суді),
положення абзацу четвертого частини
першої ст. 2 Арбітражного (нині
Господарського) процесуального
кодексу України в контексті пункту 2 ст.
121 Конституції України належить
розуміти так, що прокурори або їх
заступники подають до господарського
суду позови саме в інтересах держави, а
не в інтересах підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Відповідно до п. 2 рішення
Конституційного суду України від 08.04.1999
р. N3-рп/99, під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у ч. 2 ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

В якості позивача Київською
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері визначено
Київське квартирно-експлуатаційне
управління, органом, уповноваженим
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах
визначено Міністерство оборони
України.

У позовній заяві вказано, що 01
листопада 2011 року між Київським
квартирно-експлуатаційним управлінням
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Більярд прем'єр»
укладено Договір оренди №5/2011/ККЕУ
нерухомого військового майна,
розташованого в Київському гарнізоні
за адресою: м. Київ, вул.
Костянтинівська, 5, в/м №1, інв. №2у.

У період з 01.12.2011 по 31,05.2012 Позивачем не
нараховувалась орендна плата
Відповідачу на загальну суму 260856,51 грн.
та не сплачувалась останнім у зв'язку з
тим, що в даний період він здійснював
ремонтні роботи орендованих
приміщеннях. Однак, не нарахування та
несплата орендної плати Відповідачем є
порушенням умов п.п. 3.3., 3.6., 5.3. Договору,
а також вимог п. 1 ст. 193 ГК України, ч. 1
ст. 526, 629 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 21
Закону України «Про оренду державного
і комунального майна», що призвело до
безоплатного користування державним
нерухомим майном та недоотримання
доходів спеціального фонду на загальну
суму 260856,51грн.

З позовної заяви вбачається, що
фактично позов поданий не в інтересах
Міністерства оборони України, а в
інтересах Київського
квартирно-експлуатаційного
управління, яке не є органом державної
влади чи органом місцевого
самоврядування та позов стосується
здійснення ним не повноважень органу
виконавчої влади а господарської
діяльності.

При цьому, інтереси держави Київської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері
обґрунтовуються наступним.

Київське квартирно-експлуатаційне
управління - є складовою частиною
Збройних Сил України, підпорядковане
Міністерству оборони України, у своїй
діяльності керується Законами України,
Указами Президента України,
постановами Кабінету Міністрів
України, наказами Міністра оборони
України і являється структурним
підрозділом Міністерства оборони
України (органом виконавчої влади на
місці). Основні його фонди та
матеріальні цінності є державною
власністю, перебувають у сфері
управління Міністерства оборони
України і закріплені за ним на праві
оперативного управління. Збитки, які
йому спричинено, це безпосередня шкода
економічним інтересам держави. Тому, у
даному випадку, інтереси держави
полягають у налагодженні ефективної
роботи управління та отримання ним
додаткових джерел фінансування, а
також дотриманні бюджетної дисципліни.
Збитки, які їй спричиняються, це
безпосередня шкода економічним
інтересам держави.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГК України
державні підприємства самостійно
здійснюють свою господарську
діяльність та несуть відповідальність
за наслідки своєї діяльності.

Слід також звернути увагу, що спір
виник між Київським
кавртирно-експлуатаційним управлінням
та Відповідачем. Міністерство оборони
України не є стороною у даних спірних
правовідносинах, що виникли у зв'язку
із неналежним виконанням Відповідачем
умов укладеного між Київським
кавртирно-експлуатаційним управлінням
та Відповідачем договору оренди.

Київське кавртирно-експлуатаційне
управління не є органом державної
влади чи органом місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади,
та на який державою покладено обов'язок
щодо здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави в межах
даних спірних правовідносин щодо
надання даним підприємством послуг в
рамках його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 29 ГПК України,
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. У
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною третьою
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 23.03.2012 року "Про деякі питання
участі прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам",
Господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, господарський суд на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК повертає таку позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

За таких обставин, при поданні
вказаного позову прокуратурою
неправильно визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, в інтересах якого
прокурор подає позов, що у
відповідності до вищенаведеного тягне
за собою повернення позовної заяви на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК без розгляду.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду м.
Києва з позовом.

Суддя
Ю.В. Картавцева