ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2014
Справа № 905/3567/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання
Федорової А.О.

за участю представників

від позивача: Іванова О.Е. - за довір. б/н
від 05.05.2014р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТД», м.
Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра», м. Донецьк

про: стягнення 71734,82 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТД» звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» неустойки у сумі 71834,82 грн. у
вигляді подвійної орендної плати за
користування приміщенням після
закінчення строку договору оренди
нежитлового приміщення б/н від 01.11.2002р.
за період березень - травень 2014р. та про
виселення Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» з приміщення, розташованого
за адресою: 83001, м. Донецьк, пр. Ілліча, 13.

Нормативно вимоги обґрунтовані
статтями 782, 785 Цивільного кодексу
України.

На підтвердження позовних вимог надано
суду: договір оренди нежитлового
приміщення від 01.11.2002р. з додатками та
додатковими угодами, акт
приймання-передачі приміщення від
01.11.2002р., вимоги від 07.03.2014р. № 4, від
30.04.2014р. № 11, від 20.05.2014р. № 17 з доказами
надіслання відповідачу, процесуальні
документи господарського суду
Донецької області по справі № 905/2685/14,
включаючи рішення від 24.06.2014р., статутні
документи підприємства.

23.06.2014р. позивачем подано уточнення до
позовної заяви, в якій останній,
посилаючись на ст.22 ГПК України,
збільшив позовні вимоги на суму 23944,94
грн. - неустойка у розмірі подвійної
плати за користування річчю за час
прострочення за червень 2014р.

До заяви додано опис вкладення до листа
з оголошеною цінністю про направлення
уточнення до позовної заяви
відповідачу, квитанцію А-Банк № 12060.342.1
від 23.06.2014р. на суму 88,59 грн. - доплата
судового збору, рахунок № 72 від 06.06.2014р.
на суму 23944,94 грн., вимогу від 20.06.2014р. № 24
з доказами надіслання відповідачу.

Передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК України права позивача збільшити
або зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві.

У будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії шляхом
подання до суду відповідної письмової
заяви, яка за формою і змістом має
узгоджуватися із статтею 54 ГПК України
з доданням до неї документів,
зазначених у статті 57 названого
Кодексу, а недотримання ним таких
правил тягне за собою процесуальні
наслідки, передбачені ГПК України.

З огляду на подану позивачем заяву від
23.06.2014р. та додані до неї документи суд
вважає, що така заява подана з
дотриманням приписів статей 22, 54, 57 ГПК
України, тому суд приймає таку заяву та
розглядає збільшені вимоги позивача.

Отже, предметом розгляду у цій справі є
стягнення з відповідача неустойки у
вигляді подвійної орендної плати за
користування приміщенням після
закінчення строку договору оренди від
01.11.2002р. за період березень - червень
2014р. на суму 95779,76 грн. та про виселення
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» з приміщення, розташованого
за адресою: 83001, м. Донецьк, пр. Ілліча, 13.

Відповідач в жодне судове засідання не
з'явився, письмового відзиву по суті
спору не надав, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Суд вважає, що наявних у матеріалах
справи документів достатньо для
вирішення спору, ухвалою від 17.06.2014р.
про відкладення розгляду справи явка
сторін обов'язковою визнана не була,
явка сторін у судове засідання є
правом, а не обов'язком сторін, тому
справа розглядається за наявними
матеріалами у відсутність
представника відповідача згідно
статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2002р. між СП ТОВ «Донецький Торговий
Дом» (правонаступником якого є позивач
у цій справі), як орендодавцем, та ТОВ
«ТД «Ландорра», як орендарем, укладено
договір оренди нежитлового приміщення
(а.с.5)

Предметом цього договору є тимчасове,
платне користування нежитловим
приміщенням загальною площею 262,9 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Донецьк,
пр. Ілліча, 13.

Згідно п.1.1 договору нежитлове
приміщення належить орендодавцю на
праві власності (свідоцтво № 330/30 від
24.07.2002р., видане Управлінням
комунального господарства Донецької
міськради, зареєстровано в БТІ м.
Донецька за № 6315).

Строк оренди за цим договором
визначено з моменту підписання
сторонами цього договору по 01.11.2006р.,
тобто на чотири роки (п.1.2 договору).

За один місяць до закінчення строку
договору орендар має повідомити
орендодавця в письмовій формі про
намір продовжити строк дії договору
(п.8.3 договору).

У пункті 10.1 договору сторони визначили,
що будь-які зміни та доповнення до
договору повинні оформлюватись в
письмовому вигляді, підписані
сторонами і є його невід'ємною
частиною.

Згідно пунктів 2.1, 4.1, 4.2, 4.3 договору,
передача приміщення в оренду
здійснюється у триденний строк після
підписання цього договору сторонами за
актом приймання-передачі.

Повернення орендованого приміщення
здійснюється по акту
приймання-передачі у триденний строк
після закінчення строку договору (п.9.1
договору)

Договір оренди підписаний обома
сторонами без заперечень.

На момент укладення договору оренди
від 01.11.2002р. діяв Цивільний кодекс
Української РСР (Кодекс введено в дію 1
січня 1964 року Законом Української РСР
від 18 липня 1963 року та втратив чинність
з 1 січня 2004 року згідно з Цивільним
кодексом України від 16 січня 2003 року N
435-IV ).

Статтями 256, 257, 258 Цивільного кодексу
Української РСР передбачено, що за
договором майнового найму наймодавець
зобов'язується надати наймачеві майно
у тимчасове користування за плату.
Договір найму майна державних,
кооперативних та інших громадських
організацій повинен бути укладений у
письмовій формі, за винятком випадків,
передбачених окремими правилами.
Строк договору майнового найму
визначається за погодженням сторін,
якщо інше не встановлено чинним
законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач передав, а відповідач прийняв
за актом приймання-передачі від 01.11.2002
р. у тимчасове, платне користування
об'єкт оренди - нежитлове приміщення
загальною площею 262,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Донецьк, пр.
Ілліча, 13.

Відповідно до пункту 4 «Прикінцеві та
перехідні положення» Цивільного
кодексу України від 16 січня 2003 року N
435-IV (далі за текстом - ЦК України), який
вступив в силу з 1 січня 2004 року,
встановлено, що Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Оскільки у пункті 1.2 договору оренди
від 01.11.2002р. сторони визначили строк
його дії з моменту підписання
сторонами по 01.11.2006р., тому до
правовідносин, що виникли між
сторонами після 01.01.2004р.,
застосовується Цивільний кодекс
України від 16 січня 2003 року N 435-IV (з
наступними змінами та доповненнями).

Матеріали справи свідчать, що сторони
неодноразово продовжували строк дії
договору оренди шляхом укладення
додаткових угод, у тому числі
додатковою угодою від 06.01.2014р. № 73
сторонами строк дії договору оренди
встановлено по 28.02.2014р. Ця додаткова
угода набирає сили з 01.02.2014р.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами. Статтею 525 ЦК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічна
норма міститься у п.7 ст.193 ГК України.
Договір є обов'язковим до виконання
(ст.629 ЦК України). Зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно
ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

За поясненнями позивача, за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» рахується заборгованість з
орендної плати за чотири місяці, у тому
числі за листопад 2013 року у сумі 7972,47
грн., за грудень 2013 року у сумі 11972 грн.,
за січень 2014 року у сумі 11972 грн., за
лютий 2014 року у сумі 11972 грн.

Посилаючись на невиконання
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговый Дом
"Ландорра" умов договору оренди б/н від
01.11.2002р. внаслідок чого утворилась
заборгованість та виникли підстави для
нарахування річних та інфляційних
витрат, позивач звертався до
господарського суду Донецької області
з позовом про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 52456,47 грн., в
тому числі з орендної плати (листопад
2013., грудень 2013р., січень 2014р., лютий 2014р.)
в сумі 43889,88 грн., 3243,46 грн. - пені, 4681,42
грн. - інфляційні витрати, 641,71 грн. - 3%
річних.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 24.06.2014р. по справі
№ 905/2685/14 стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговый
Дом "Ландорра" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДТД"
заборгованість в розмірі 52315,68 грн., з
яких основна сума боргу - 43889,88 грн., 3102,67
грн. - пені, 4681,42 грн. - інфляційні
витрати, 641,71 грн. - 3% річних. Припинено
провадження в частині позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТД" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговый
Дом "Ландорра" про стягнення з
відповідача заборгованості з орендної
плати за березень та квітень 2014р. в
розмірі 23944,94 грн.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується наявність боргу з
орендної плати з боку відповідача за
чотири місяці, що не спростовано
відповідачем.

З матеріалів справи також вбачається,
що позивач звертався зо відповідача з
вимогами про сплату боргу та про
повернення майна від 07.03.2014р. № 4, від
30.04.2014р. № 11, від 20.05.2014р. № 17.

В матеріалах справи відсутні докази
наслідків розгляду цих вимог, у тому
числі щодо повернення майна (об'єкта
оренди).

Враховуючи, що договір оренди від
01.11.2002р. в редакції додаткової угоди від
06.01.2014р. діяв по 28.02.2014р., сторонами інших
додаткових угод про продовження строку
дії договору не укладалось, в
матеріалах справи наявні докази
повідомлення позивачем орендаря про
відсутність наміру продовжувати строк
дії договору (вимоги про сплату боргу
та повернення майна від 07.03.2014р. № 4, від
30.04.2014р. № 11, від 20.05.2014р. № 17 з доказами
надіслання відповідачу), тому суд
дійшов висновку, що 28.02.2014р. договір
оренди припинив свою дію у зв'язку з
закінченням строку, на який його було
укладено.

Підстави припинення даного виду
договорів також визначені в частині
другій статті 291 ГК України, згідно з
якою договір оренди припиняється,
зокрема, у разі закінчення строку, на
який його було укладено.

У разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі (ч.1 ст. 785 ЦК
України).

Частиною 2 ст. 795 ЦК України встановлено,
що повернення наймачем предмета
договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту договір найму
припиняється.

Згідно п.9.1 договору повернення
орендодавцю орендуємого приміщення
повинно бути здійснено протягом трьох
днів з моменту спливу строку цього
договору. Повернення приміщення
оформлюється актом приймання-передачі
(п.9.2 договору). Орендоване приміщення
вважається повернутим з моменту
підписання акта приймання-передачі
(п.9.3 договору)

В матеріалах справи відсутні і
відповідачем не надано доказів
повернення об'єкта оренди у порядку і
строки, визначені розділом 9 договору
та ч.2 ст. 795 ЦК України

Частиною 2 ст. 785 ЦК України встановлено,
що якщо наймач не виконує обов'язку
щодо повернення речі, наймодавець має
право вимагати від наймача сплати
неустойки у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача
неустойку у вигляді подвійної орендної
плати за користування приміщенням
після закінчення строку договору
оренди від 01.11.2002р. за період березень -
червень 2014р. на суму 95779,76 грн.

Як вбачається, додатковою угодою від
10.01.2012р. до договору оренди від 01.11.2002р.
сторонами змінено розмір орендної
плати, встановленої п.5.1 договору, та
визначено з 01.02.2012р. орендні платежі на
рівні 45,54 грн. з ПДВ за 1 кв.м., загальна
сума орендної плати склала 11972,47 грн.

З огляду на матеріали справи та норми
чинного законодавства суд дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
позивача сплати відповідачем
неустойки у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення. Розрахунок позивача є
вірним, тому вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про виселення
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» з приміщення, розташованого
за адресою: 83001, м. Донецьк, пр. Ілліча, 13,
то ці вимоги також підлягають
задоволенню з огляду на відсутність в
матеріалах справи документального
підтвердження повернення орендодавцю
орендуємого приміщення у порядку та
строки, передбачені розділом 9 договору
та ст. 785 ЦК України.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач доводів позивача належними
та допустимими доказами не спростував,
тому позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТД»
підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до ст.49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82 - 84 ГПК
України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТД» про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» неустойки у вигляді
подвійної орендної плати за
користування приміщенням після
закінчення строку договору оренди
нежитлового приміщення б/н від 01.11.2002р.
за період березень - червень 2014р. на
суму 95779,76 грн. та про виселення
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» з приміщення, розташованого
за адресою: 83001, м. Донецьк, пр. Ілліча, 13 -
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» (83001, м. Донецьк, пр-т Ілліча,
буд. 13, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТД» (83018, м. Донецьк,
вул. Костюшко, буд. 7; поштова адреса:
83001, м. Донецьк, площа Конституції, буд. 1,
) неустойку у сумі 95779,76
грн., судовий збір у сумі 3133,59 грн.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дом
«Ландорра» (83001, м. Донецьк, пр-т Ілліча,
буд. 13, ) звільнити
нежитлове приміщення загальною площею
262,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Донецьк, пр. Ілліча, буд. 13 та
повернути вказане нежитлове
приміщення за актом прийому-передачі
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТД» (83018, м. Донецьк,
вул. Костюшко, буд. 7; поштова адреса:
83001, м. Донецьк, площа Конституції, буд. 1,
) протягом десяти днів з
дня набрання цим рішенням законної
сили.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили через
десять днів з дня його прийняття
(підписання) та може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення складено та
підписано 02.07.2014р.

Суддя
Н.В. Величко

Надруковано 3 прим.:

1 - у справу

1 - позивачу

1 - відповідачу