ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
Справа № 915/714/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дроботун
Л.Ю.,

представника позивача: Громової Л.А. -
дов. №6867/ЮР від 22.10.2012,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у судовому засіданні
справу

за позовом: Обласного комунального
підприємства
«Миколаївоблтеплоенерго»

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5а),

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

(54034, АДРЕСА_1)

про: стягнення 5116,90 грн., з яких: 4673,18 грн.
основного боргу, 160,97 грн. - 3% річних та
282,75 грн. пені.

Згідно заяви про збільшення
розміру позовних вимог №329601//Юр від
10.06.2014: стягнення 5428,84 грн., з яких: 4673,18
грн. основного боргу, 160,97 грн. - 3% річних,
282,75 грн. пені та 489,53 грн. - збитків від
інфляції, -

в с т а н о в и в:

Обласне комунальне підприємство
«Миколаївоблтеплоенерго» звернулось
до господарського суду з позовними
вимогами про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3
заборгованості в сумі 5116,90 грн., з яких:
4673,18 грн. основного боргу, 160,97 грн. - 3%
річних та 282,75 грн. пені.

12.06.2014, у відповідності до ст.22 ГПК
України, позивач подав до суду заяву
№329601//Юр від 10.06.2014 про збільшення
розміру позовних вимог, згідно якої
просить стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3
заборгованості в сумі 5428,84 грн., з яких:
4673,18 грн. основного боргу, 160,97 грн. - 3%
річних, 282,75 грн. пені та 489,53 грн. збитків
від інфляції.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Направлена на адресу відповідача
ухвала суду від 23.05.2014 повернулась до
суду «за збігом строку зберігання».

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що ухвала суду від 23.05.2014
направлена на адресу відповідача: 54034,
АДРЕСА_1, яка зазначена в позовній заяві
та Свідоцтві про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця № НОМЕР_2
(а.с.27), то суд вважає, що відповідач
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

01.10.2004 між Обласним комунальним
підприємством
«Миколаївоблтеплоенерго» та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 було
укладено договір №5278 на постачання
теплової енергії бюджетним
організаціям та госпрозрахунковим
підприємствам (надалі - Договір №5278), за
умовами вказаного Договору виконавець
зобов'язується постачати теплову
енергію, а споживач використовувати
теплову енергію для об'єктів,
перерахованих у Додатку № 1 цього
Договору (п.1.2 Договору №5278).

Пунктом 6.1 Договору №5278 та абз.2 п.6
Додаткової угоди №1 до Договору №5278
передбачено, що він враховується
щорічно продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку не поступає заява
однієї із сторін про відмову від
діючого Договору №5278. Позивач
зазначає, що жодних заяв від
відповідача про відмову від Договору
№5278 не надходило. Доказів припинення
дії Договору №5278 суду не надано.

Згідно п.1.4.2 Договору №5278, розрахунки
за теплову енергію здійснюються: - при
відсутності приладів обліку для всіх
споживачів - по тарифу, що діє в
опалювальному періоді для певної
категорії споживачів за опалення 1м.
кв., загальної площі з оплатою на
протязі опалювального періоду.

Сторони 01.06.2008 уклали Додаткову
угоду № 1 до Договору № 5278 від 01.10.2004, в
якій погодили викласти п.п.1.8, 1.9 в
наступній редакції: «Усі розрахунки по
даному Договору здійснюються
щомісячно протягом опалювального
періоду, або року шляхом перерахування
авансових платежів на поточний місяць
у розмірі, вказаному в додатку №1 до
Договору до 5 числа поточного місяця.
Остаточний розрахунок здійснюється
відповідно рахунку - фактури до 20 числа
місяця наступного за звітним
госпрозрахунковими підприємствами».

У відповідності до п.2.11 Договору №5278,
надання послуг теплопостачання
споживачу проводиться тільки за
нарядом, одержаним у постачальника та
за наявності актів на повну готовність
систем теплопостачання, підписаних
постачальником.

Позивачем умови Договору №5278
виконувались належним чином.

Так, позивач на виконання умов Договору
підключив об'єкт відповідача до
системи опалення, що підтверджується
нарядом на підключення №9994 від 08.10.2012
(а.с.13) та нарядом на відключення №2380
від 08.04.2013, та відпустив теплову енергію
у період з 01.02.2013 по 15.04.2013 на загальну
суму 6173,18 грн., що підтверджується
рахунками - фактури № 5278.00 від 20.02.2013
(а.с.19), № 5278.00 від 20.03.2013 (а.с.21), № 5278.00 від
22.04.2013 (а.с.23), які були направлені на
адресу відповідача, що підтверджується
реєстрами згрупованих рекомендованих
листів (а.с.20, 22, 24).

Відповідач свої зобов'язання щодо
оплати заборгованості згідно Договору
№5278 виконав частково, сплативши 1500,0
грн.

Залишок несплаченої заборгованості за
спожиту теплову енергію в розмірі 4673,18
грн. відповідач не сплатив, що і
зумовило позивача звернутись до суду з
позовом про примусове стягнення з
відповідача заборгованості за
поставлену теплову енергію.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

На день розгляду справи відповідач не
надав суду доказів погашення боргу за
поставлену позивачем теплову енергії у
сумі 4673,18 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в цій
частині обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню

Пунктом 5.1 Договору №5278 (зі змінами
внесеними Додатковою угодою №1 від
01.01.2008) сторони передбачили, що в разі
несвоєчасної оплати послуг у строки,
визначені у п.1.9 Договору №5278,
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача суму заборгованості
з урахуванням за весь час прострочення
виконання грошових зобов'язань пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу.

Позивач в позовній заяві зазначає, що
відповідач неналежним чином виконував
умови Договору, а саме не своєчасно
сплачував рахунки по оплаті за
отриману теплову енергію, позивачем
згідно наданого до суду розрахунку, за
період з 01.06.2013 по 16.11.2013, була
нарахована пеня в розмірі 282,75 грн.

Розрахунок пені відповідачем не
заперечено.

Судом розрахунок позивача перевірено
та встановлена його правомірність та
обґрунтованість.

У зв'язку з викладеним позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача пені
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

На підставі вказаної норми,
позивач просить стягнути з відповідача
за період з квітня 2013 року по 31.05.2014
збитки від інфляції у сумі 489,53 грн. та 3%
річних за період з 21.03.2013 по 30.04.2013 у сумі
160,97 грн. (а.с.17).

Перевіривши розрахунки нарахування
збитків від інфляції та 3% річних, які
відповідачем не заперечені, суд вважає
позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Будь - яких доказів того, що
відповідач належним чином і в повному
обсязі провів оплату за поставлену
теплову енергію, відповідач, у
порушення приписів ст.33 ГПК України,
суду не надав, тобто не довів
безпідставність позовних вимог, тоді
як надані позивачем докази, як
зазначалось вище, навпаки,
підтверджують наявність вказаної у
позові заборгованості, а відтак і
обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85
ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, 54000, АДРЕСА_1 (відомості про
розрахункові рахунки відсутні, ідент.
номер НОМЕР_1) на користь Обласного
комунального підприємства
«Миколаївоблтеплоенерго», 54034,
м.Миколаїв, вул. Миколаївська, 5а (р/р
10 у ВАТ "Державний ощадний банк
України", МФО 326461, ) 4673,18
грн. основного боргу, 489,53 грн. збитків
від інфляції, 160,97 грн. - 3% річних, 282,75
грн. пені та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності
зі ст.85 Господарського процесуального
кодексу України, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя
М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до
ст.84 ГПК України

та підписано суддею 23 червня 2014 року.