ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 червня 2014 року
Справа № 913/876/14

Провадження № 24/913/876/14

За позовом Луганської міської ради, м.
Луганськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Все для шиття", м. Луганськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Державна податкова
інспекція в Артемівському районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області, м.
Луганськ

про стягнення 550 грн. 26 коп.

Суддя Рябцева О.В.

Секретар судового засідання Дохняк І.В.

у засіданні брали участь:

від позивача - Полякова О.В. - головний
спеціаліст-юрисконсульт відділу
претензійно-позовної роботи та роботи
по взаємодії з органами виконавчого
провадження юридичного управління
Департаменту Луганської міської ради з
питань земельних ресурсів, дов. від
23.08.2013 № И 01/03-31/5298/0/2-13;

від відповідача - Шатських В.В. - предст.
за дов. від 01.10.2013 б/н;

від третьої особи - не прибув.

Позивачем заявлена вимога про
стягнення заборгованості з орендної
плати за землю в сумі 518 грн. 88 коп., пені
в сумі 3 грн. 94 коп., всього 522 грн. 82 коп.

На обґрунтування заявленої вимоги
позивач вказує, що відповідач
користується земельною ділянкою
загальною площею 0,0060 га за адресою: м.
Луганськ, вул. Чапаєва (в районі будинку
№ 16) на підставі договору оренди землі
від 16.04.2004, державна реєстрація від
12.05.2004 за № 4995, яка надана терміном на 10
років під розміщення (без права
здійснення будівельних робіт)
торговельного павільйону очікування
транспорту (некапітальні споруди). За
період з січня 2009 року по січень 2014 року
включно розмір заборгованості з
орендної плати за землю, з урахуванням
переплати на 01.01.2009 в сумі 1 грн.
66 коп., складає 518 грн. 88 коп. У зв'язку з
порушенням строків оплати нарахована
пеня за період з 01.03.2009 по 31.08.2009 в сумі 3
грн. 94 коп.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що у нього
відсутній борг з орендної плати за
землю за 2009 рік, розмір якої було
встановлено в сумі 204 грн. 57 коп. за рік
та сплачено орендарем платіжним
дорученням від 19.08.2010 № 1384. З 2011
року нормативна грошова оцінка
становить 3610631 грн. 93 коп., а орендна
плата відповідно 541 грн. 59 коп., яка
орендарем також сплачена.

Що стосується 2010 року, то в цей період
мав місце спір щодо розміру орендної
плати.

Стосовно стягнення орендної плати за
землю за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 та пені
за період з 01.03.2009 по 31.08.2009 відповідач
просить відповідно до ст. 267 ЦК України
застосувати строк позовної давності.

Ухвалою суду від 02.04.2014 залучено
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Державну податкову інспекцію у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

У зв'язку з тим, що про сплату
орендної плати за землю відповідач
звітує до податкового органу за
місцерозташуванням земельної ділянки,
ухвалою суду від 17.04.2014 замінено третю
особу на Державну податкову інспекцію
в Артемівському районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

Податкові органи надали
інформацію про відсутність
заборгованості з орендної плати за
землю у відповідача.

Заявою від 29.04.2014 позивач збільшив
розмір позовних вимог і просить
стягнути борг в сумі 518 грн. 88 коп. за
період з 01.01.2009 по 31.12.2010 та пеню в сумі 8
грн. 67 коп. за період з 01.03.2010 по
31.08.2010, всього 527 грн. 55 коп.

У судовому засіданні 29.04.2014 на
підставі ст. 77 ГПК України
оголошувалась перерва до 02.06.2014.

У судовому засіданні 02.06.2014
позивач подав заяву про збільшення
позовних вимог, за змістом якої просить
стягнути борг за період з 01.01.2010 по
31.12.2010 в сумі 541 грн. 59 коп. та пеню в сумі
8 грн. 67 коп., всього 550 грн. 26 коп.

Крім того, позивачем відповідно
до ст. 53 ГПК України подано клопотання
про відновлення строку на звернення до
суду з позовною заявою про стягнення
заборгованості з орендної плати за
землю та пені за договором від 16.04.2004,
державна реєстрація від 12.05.2004 № 4995.

На обґрунтування клопотання
позивач вказує, що відповідач
звертався до Ленінського районного
суду м. Луганська з позовом до
Управління Луганської міської ради з
питань земельних ресурсів про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії. Предметом спору були
дії по видачі Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Все для шиття" даних для розрахунку
орендної плати на 2010 рік, зобов'язання
Управління змінити функціональний
коефіцієнт використання землі з 2,5 на 1,0
для земельних ділянок, у тому числі за
адресою: м. Луганськ, вул.
Чапаєва (в районі будинку № 16), площею
0,0060 га (договір зареєстрований
виконавчим комітетом Луганської
міської ради). Постановою районного
суду від 14.08.2012 у справі № 2а-41/12/1213 позов
задоволено. Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2012 постанову суду першої
інстанції скасовано та відмовлено
позивачу у задоволенні позову. Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 04.02.2014 № К/9991/77610/12 постанову
апеляційного суду залишено в силі.
Таким чином, у позивача були відсутні
правові підстави для звернення до суду
з позовом до ТОВ "Торгівельний дім "Все
для шиття", оскільки розмір орендної
плати (складовою якої є функціональний
коефіцієнт використання земельної
ділянки) був предметом судового
оскарження.

Відповідач заперечує проти цього
клопотання, оскільки не вважає
наведені причини поважними.

Ухвалою суду від 02.06.2014 на підставі
ст.ст. 22, 69 ГПК України продовжено
процесуальний строк вирішення спору на
15 днів до 17.06.2014.

Оцінивши надані докази і доводи сторін,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість заявлених вимог з
огляду на наступне.

На підставі рішення виконавчого
комітету Луганської міської ради від
22.10.2003 № 377/28 між Луганською
міською радою і ТОВ "Торгівельний дім
"Все для шиття" укладено договір оренди
землі від 16.04.2004, який зареєстрований у
встановленому законодавством порядку,
про що у книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі
вчинено запис від 12.05.2004 за № 4995.

За умовами договору в оренду передано
земельну ділянку площею 0,0060 га за
адресою: м. Луганськ, вул. Чапаєва (в
районі будинку № 16).

Згідно п. 1.2 договору земельна ділянка
надається орендарю терміном на 10 років
під розміщення (без права здійснення
будівельних робіт) торговельного
павільйону та павільйону очікування
транспорту (некапітальні споруди).

Відповідно по п. 2.1 договору річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку (річного), який діє
на момент укладання договору оренди
землі збільшеного на коефіцієнт 2,5.

На момент укладання договору річна
орендна плата складає 385 грн. 35 коп., що
не перевищує 10 відсотків нормативної
грошової оцінки цієї земельної ділянки
(п.п. 2.1.1 договору).

Сторони у п. 2.3 договору домовились, що
орендна плата розраховується
орендарем самостійно на підставі
довідки Управління земельними
ресурсами Луганської міської ради або
іншого органу Луганської міської ради
до повноважень якого віднесене це
питання, яка свідчить про розмір
орендної плати з врахуванням
індексації грошової оцінки земельних
ділянок, яка здійснюється в порядку,
передбаченому законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач уклав 14 договорів оренди
земельних ділянок з позивачем, ці
земельні ділянки розміщені в різних
адміністративних районах міста
Луганська.

За повідомленням ДПІ у Жовтневому
районі м. Луганська ТОВ "Торгівельний
дім "Все для шиття" з 2009-2011 роки за
користування 14 земельними ділянками на
підставі договорів оренди землі,
укладених з Луганською міською радою,
звітувало з орендної плати за землю за
місцем основної реєстрації до ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська. За 2012-2014
роки у відповідності до п. 286.2 ст. 286
Податкового кодексу України податкова
звітність з орендної плати за земельну
ділянку загальною площею 0,0060 га за
адресою: м. Луганськ, вул. Чапаєва (в
районі будинку № 16) надавалась за
місцем знаходження земельної ділянки
до ДПІ в Артемівському районі м.
Луганська. ТОВ "Торгівельний
дім "Все для шиття" податкову звітність
з орендної плати за землю за 2012-2014 роки
надавало тільки за земельні ділянки,
які знаходяться у Жовтневому районі м.
Луганська за двома договорами.

Із наданих відповідачем і податковими
органами на вимогу суду документів
вбачається, що відповідач надав
податкову декларацію з орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності до ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська за 2010
рік, в якій не задекларував взагалі
податкових зобов'язань за наявними 14
договорами оренди земельних ділянок, у
тому числі: згідно додатку № 1 до
декларації зазначено, що за спірним
договором розмір орендної плати
складає 0 грн. (том ІІ, аркуші справи 5-6).

В той же час орендар звернувся в
порядку адміністративного судочинства
до Ленінського районного суду м.
Луганська з позовом до Управління
нерухомим майном Луганської міської
ради про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.
Предметом спору були дії по видачі
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Все для шиття" даних для розрахунку
орендної плати на 2010 рік, зобов'язання
Управління змінити функціональний
коефіцієнт використання землі з 2,5 на 1,0
для земельних ділянок, у тому числі за
адресою: м. Луганськ, вул. Чапаєва (в
районі будинку № 16), площею 0,0060 га
(договір зареєстрований виконавчим
комітетом Луганської міської ради).
Постановою районного суду від 14.08.2012 у
справі № 2а-41/12/1213 позов
задоволено. Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2012 постанову суду першої
інстанції скасовано та відмовлено
позивачу у задоволенні позову. Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 04.02.2014 № К/9991/77610/12 постанову
апеляційного суду залишено в силі.

Таким чином, в адміністративному спорі
судовими органами встановлено, що у
спірних правовідносинах при
реалізації п. 2.3 договору правильно
було встановлено функціональний
коефіцієнт 2,5 для визначення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.

Втім орендар не надав уточнену
декларацію до податкового органу,
орендну плату за користування
земельною ділянкою за 2010 рік в
порушення умов договору не сплатив, що
стало підставою для звернення позивача
з цим позовом про стягнення
заборгованості саме за 2010 рік.

Відповідно до п.п. 2.2.1 договору орендна
плата сплачується за базовий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю, у
грошовій формі щомісячно протягом 30
календарних днів наступних за останнім
календарним дне6м звітного
(податкового) місяця, якщо інше не буде
передбачено діючим законодавством
України.

Таким чином, за останній місяць 2010 року
(грудень) орендар повинен був сплатити
орендну плату за землю до 30.01.2011, з 31.01.2011
у позивача виникло право на позов.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Статтею 257 ЦК України
передбачено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки, а в ст. 258 ЦК України зазначено,
що для вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується
спеціальна позовна давність в один рік.
За змістом ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. В статті 267 ЦК України
встановлено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

У даному спорі строк позовної давності
скінчився 31.01.2014, а позивач звернувся до
суду 02.04.2014.

Відповідач заявив про
застосування строків основної і
спеціальної позовної давності.

Позивач подав клопотання про
відновлення пропущеного строку, хоча
це не передбачено цивільним
законодавством. Втім, суд оцінює
наведені доводи стосовно поважності
причини пропуску позовної давності, у
зв'язку з розглядом адміністративного
спору, в якому Луганська міська рада не
була учасником. Проте, звернення
відповідача до Ленінського районного
суду м. Луганська з адміністративним
позовом у справі №
2а-41/12/1213 не позбавляло позивача права і
ніяким чином не перешкоджало поданню
позову про стягнення заборгованості за
договором оренди землі від 16.04.2004, а
отже наведені причини не визнаються
судом поважними.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 29.04.2014 у справі № 913/2726/13.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на позивача.

У судовому засіданні відповідно
до ст. 85 ГПК України оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в:

1.У задоволенні позовних вимог
Луганської міської ради до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Торгівельний дім "Все для шиття", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Державна податкова інспекція в
Артемівському районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області, про стягнення 550
грн. 26 коп. відмовити.

2.Судовий збір покласти на
позивача.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Повне рішення складено і підписано -
20.06.2014.

Суддя
О.В.Рябцева