КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р. Справа№ 910/23414/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю представників:

від позивача: Сушко В.С. - представник
(дов. № б/н від 01.01.2014);

від відповідача: Щербак Р.В. -
представник (дов. № 16-14 від 20.03.14);

від 3-ої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 27.05.2014 року у справі № 910/23414/13 (суддя
Картавцева Ю.В.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»
Російська Федерація, м. Москва

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
Україна», м. Київ

3-тя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача товариство з обмеженою
відповідальністю «СНТИ», Одеса

про поновлення виключних прав шляхом
стягнення компенсації

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь»
звернулось до господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Метро Кеш
енд Кері Україна» в якому, з
врахуванням клопотання про зміну
предмета позову, просив суд поновити
порушені товариством з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
Україна» виключні права товариства з
обмеженою відповідальністю «Маша и
Медведь» на самостійну частину -
персонаж «Маша» з аудіовізуального
твору - мультиплікаційного серіалу
«Маша и Медведь» шляхом стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
Україна» на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Маша и
Медведь» суму компенсації у розмірі 275
280,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
здійсненням багаторазового, без
наявності відповідного дозволу,
продажу (реалізації, розповсюдження)
відповідачем набору дитячого посуду в
картонній упаковці з малюнками із
зображенням персонажу
аудіовізуального твору «Маша и
Медведь» «Маша», виключні права на
використання якого належать позивачу,
що є порушенням авторського права
позивача у зв'язку із чим останній
просить суд на підставі ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права» поновити порушені відповідачем
виключні права позивача на самостійну
частину - персонаж «Маша», шляхом
стягнення з відповідача компенсації у
розмірі 275 280,00 грн.

Провадження у справі за вказаною
заявою порушено ухвалою
господарського суду міста Києва №
910/23414/13 від 05.12.2013.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 року у справі № 910/23414/13
(суддя Картавцева Ю.В.) припинено
провадження у справі.

Ухвала мотивована наявністю рішення
господарського суду м. Києва від 13.03.2014
р. у справі № 910/22658/13, яке станом на час
розгляду даної справи є таким, що
набрало законної сили, не змінено та не
скасовано, і яким вже вирішено спір між
тими ж сторонами про той же предмет і з
тих же підстав.

При цьому, суд керувався п. 2 ч. 1 ст. 80, ст.
86 Господарського процесуального
кодексу України, п. 3.12., п. 4.5. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N
18, п. 27, п. 29, п. 51.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» від 17
жовтня 2012 року N 12.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, товариство з
обмеженою відповідальністю «Маша і
Мєдвєдь» звернулося до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 27.05.2014 року у справі №
910/23414/13 за позовом ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
до ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», 3-тя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ТОВ «СНТИ» про захист
авторського права та направити справу
на розгляд по суті до господарського
суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована неповним
з'ясуванням обставин справи, що мають
значення для справи стосовно однієї і
тієї ж підстави позову в даній справі
та справі № 910/22658/13, а також порушенням
судом першої інстанції норм
процесуального права, а саме ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України. Також, скаржник зазначає в
апеляційній скарзі, що судом

В судовому засіданні представник
скаржника підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити, а ухвалу місцевого
господарського суду скасувати.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував доводи
апеляційної скарги та просив залишити
її без задоволення, а ухвалу місцевого
господарського суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши застосування судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи,
провадження у справі.

За змістом ст. 15 Закону України «Про
авторське право і суміжні права», до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) належить в
тому числі виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами. Виключне право автора (чи
іншої особи, яка має авторське право) на
дозвіл чи заборону використання твору
іншими особами дає йому право
дозволяти або забороняти:

1) відтворення творів;

2) публічне виконання і публічне
сповіщення творів;

3) публічну демонстрацію і публічний
показ;

4) будь-яке повторне оприлюднення
творів, якщо воно здійснюється іншою
організацією, ніж та, що здійснила
перше оприлюднення;

5) переклади творів;

6) переробки, адаптації, аранжування та
інші подібні зміни творів;

7) включення творів як складових частин
до збірників, антологій, енциклопедій
тощо;

8) розповсюдження творів шляхом першого
продажу, відчуження іншим способом або
шляхом здавання в майновий найм чи у
прокат та шляхом іншої передачі до
першого продажу примірників твору;

9) подання своїх творів до загального
відома публіки таким чином, що її
представники можуть здійснити доступ
до творів з будь-якого місця і у
будь-який час за їх власним вибором;

10) здавання в майновий найм і (або)
комерційний прокат після першого
продажу, відчуження іншим способом
оригіналу або примірників
аудіовізуальних творів, комп'ютерних
програм, баз даних, музичних творів у
нотній формі, а також творів,
зафіксованих у фонограмі чи відеограмі
або у формі, яку зчитує комп'ютер;

11) імпорт примірників творів. Цей
перелік не є вичерпним.

Порушенням авторського права і (або)
суміжних прав, що дає підстави для
судового захисту, за приписами ст. 50
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» є зокрема вчинення
будь-якою особою дій, які порушують
особисті немайнові права суб'єктів
авторського права і (або) суміжних прав,
визначені статтями 14 і 38 цього Закону,
та їх майнові права, визначені статтями
15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням
передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього
Закону обмежень майнових прав.

Згідно з п. 29 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» від 17
жовтня 2012 року N 12, у прийнятті судового
рішення зі спору, пов'язаного з
порушенням авторського права та/або
суміжних прав, не є достатнім загальне
посилання суду на використання твору
та/або об'єкта суміжних прав позивачем:
мають бути з'ясовані конкретні форма і
спосіб використання кожного об'єкта
такого права.

Відповідно до приписів ст. 441
Цивільного кодексу України
використанням твору є, в тому числі
його продаж та передання в найм
(оренду).

Суд зазначає, що продаж твору,
передання його в найм (оренду) тощо
забезпечують розповсюдження твору,
тобто вчинення певної дії, за допомогою
якої об'єкти авторського права
безпосередньо чи опосередковано
пропонуються публіці.

Статтею 9 Закону України «Про авторське
право і суміжні права» передбачено, що
частина твору, яка може
використовуватися самостійно, у тому
числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього Закону.

За змістом п. 27 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» від 17
жовтня 2012 року N 12, особа, що
розповсюджує примірники, в яких
відображено об'єкти авторського права
та/або суміжних прав без дозволу
суб'єкта такого права, несе
відповідальність за порушення
законодавства про авторське право і
суміжні права і в тому випадку, коли
контрафактну продукцію нею отримано за
договором з третіми особами.

Відповідно до ч. 1 п. г) ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права» зокрема при порушеннях
будь-якою особою авторського права і
(або) суміжних прав, передбачених
статтею 50 цього Закону суб'єкти
авторського права і (або) суміжних прав
мають право в тому числі подавати
позови про відшкодування збитків
(матеріальної шкоди), включаючи упущену
вигоду, або стягнення доходу,
отриманого порушником внаслідок
порушення ним авторського права і (або)
суміжних прав, або виплату компенсацій.

З наявних у матеріалах справи
документів, а саме рішення
господарського суду м. Києва від 13.03.2014
у справі № 910/22658/13 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
Україна», 3-тя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача
товариство з обмеженою
відповідальністю «СНТИ», вбачається,
що предметом позовних вимог у справі №
910/22658/13 є стягнення компенсації у
розмірі 91 760,00 грн, підставами позовних
вимог - порушення відповідачем (ТОВ
«Метро Кеш енд Кері Україна») належних
позивачу (ТОВ «Маша и Медведь») прав
інтелектуальної власності на
аудіовізуальний твір -
мультиплікаційний серіал «Маша и
Медведь» шляхом розповсюдження
(реалізації) у супермаркеті
відповідача за адресою: м. Київ, просп.
Петра Григоренка 43 набору дитячого
посуду в картонній упаковці під назвою
«Набор детский» за артикулом 334253 з
нанесеними зображеннями персонажу
«Маша» - самостійною частиною
аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь», що був поставлений
відповідачу 3-ою особою на підставі
договору поставки товарів та надання
послуг № 22186 з додатком № 2 до нього про
поставку партії товару за артикулом
334253 (далі - Договір про поставку партії
товару). При цьому, станом на час
розгляду даної справи вказане рішення
набрало законної сили.

Стосовно ж даної справи, за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
Україна», 3-тя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача
товариство з обмеженою
відповідальністю «СНТИ», то предметом
позову фактично є стягнення
компенсації у розмірі 275 280,00 грн за
багаторазове, як стверджує позивач,
порушення відповідачем (ТОВ «Метро Кеш
енд Кері Україна») виключних прав
товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь» на
самостійну частину - персонаж «Маша» з
аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь» шляхом розповсюдження
(реалізації) у супермаркеті
відповідача за адресою: м. Київ, просп.
Петра Григоренка 43 набору дитячого
посуду в картонній упаковці під назвою
«Набір дитячий» за артикулом 334253 з
нанесеними малюнками із зображенням
персонажу «Маша» з аудіовізуального
твору - мультиплікаційного серіалу
«Маша и Медведь», що був поставлений
відповідачу 3-ою особою на підставі
Договору про поставку партії товару.
При цьому, як стверджує позивач, факт
багаторазового порушення його прав
відповідачем підтверджується касовим
чеком від 25.08.2013 із зазначенням
придбаного у торговельному центрі
відповідача «Метро Кеш енд Кері» за
адресою: м. Київ, просп. Петра
Григоренка 43 товару «нб дит. мікс, зп»
за артикулом 334253, а також встановленими
судом фактами у справі № 910/22658/13,
предметом розгляду у якій є факт
першого розповсюдження аналогічного
товару, а тому першого порушення
відповідачем виключних прав позивача.

Зокрема, свою позицію стосовно
багаторазовості порушення
відповідачем виключних прав позивача
останній крім того обґрунтовує,
посилаючись на п. 51.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» від 17
жовтня 2012 року N 12, за змістом якого
кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації.

Водночас колегія суддів звертає увагу,
що позивач, вказуючи на спосіб
використання об'єкту авторського
права, що, на думку останнього, є
підставою вважати про наявність
порушення його прав з боку відповідача,
просив місцевий суд стягнути суму
компенсації за порушення виключних
прав позивача, яке було здійснене
шляхом (способом) розповсюдження
(реалізації) контрафактних примірників
творів із нанесеними зображеннями
персонажу «Маша» із аудіовізуального
твору - мультиплікаційного серіалу
«Маша и Медведь».

Отже, питання наявності чи відсутності
підстав для стягнення компенсації за
незаконне використання об'єкту
авторського права - персонажу «Маша»
шляхом нанесення на відповідний
предмет (що був поставлений
відповідачу 3-ою особою) чи
використання іншим способом персонажу
«Маша» із аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь», як вірно встановлено
місцевим судом, знаходиться поза
межами розгляду заявлених позивачем
вимог у даній справі про стягнення
компенсації за фактом розповсюдження
(реалізації) контрафактних
примірників.

Більше того, відповідно до положень п.
51.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» від 17
жовтня 2012 року N 12, розмір компенсації
визначається судом у межах заявлених
вимог у залежності від характеру
порушення, ступеня вини відповідача та
інших обставин. Зокрема, враховується:
тривалість порушення та його обсяг
(одно- або багаторазове використання
об'єкта авторського права);
передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме рішення
господарського суду міста Києва від
13.03.2014 у справі № 910/22658/13, яке залишено
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2014, останнім встановлено, що 28.08.2013 о
17:36 хв. в належному товариству з
обмеженою відповідальністю «Метро Кеш
енд Кері Україна» торговому центрі
«Метро Кеш Енд Кері», що знаходиться за
адресою: м. Київ, пр. Петра Григоренка,
буд. 43, було здійснено продаж
(розповсюдження, реалізацію) набору
дитячого посуду в картонній упаковці
під назвою «Набор детский» за
артикулом 334253. Факт здійснення
розповсюдження даного товару
підтверджується наявними в матеріалах
справи № 910/22658/13 фіскальним чеком від
28.08.2013 №000058715, фотокопією придбаного
товару та відеозаписом, з яких
вбачається, що товар містить малюнки
персонажів «Маша» і «Медведь» з
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь». Партія даного товару
відповідачеві була поставлена 3-ою
особою на виконання договору поставки
між відповідачем та 3-ою особою №22186 від
01.03.2013 (Договір на поставку партії
товару). Згідно з додатком № 2 до
договору поставки товарів та надання
послуг № 22186 від 01.03.2013 за замовленням
відповідача постачальник (3-тя особа)
постачає партію товару за артикулом
334253. При цьому, вказаним рішенням
позовні вимоги позивача про
зобов'язання відповідача сплатити
компенсацію за порушення авторських
прав позивача задоволені частково у
розмірі 10 мінімальних заробітних плат,
що становить 12 180,00 грн.

Дослідивши встановлені у рішенні від
13.03.2014 та постанові від 17.06.2014 у справі №
910/22658/13 обставини, а також обставини
справи № 910/23414/13, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги про
стягнення компенсації за
розповсюдження (реалізацію)
контрафактного примірнику твору
«Набір дитячий» у даній справі, та
позовні вимоги про стягнення
компенсації за розповсюдження
(реалізацію) контрафактного примірнику
твору «Набор детский» у справі №
910/22658/13 знаходяться в межах єдиного (за
тривалістю) порушення у вигляді
пропонування для продажу та власне
продажу, що у розумінні Закону України
«Про авторське право і суміжні права» є
розповсюдженням відповідачем вказаної
продукції із зображенням персонажу
«Маша» із аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь».

Отже, доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі щодо
багаторазового порушення відповідачем
прав позивача, яке випливає із
дворазового (25.08.2013 та 28.08.2013) придбання
(купівлі) у одному і тому ж супермаркеті
відповідача за адресою м. Київ, просп.
Петра Григоренка 43 дитячого посуду із
зображенням персонажу «Маша» із
аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь» за однаковим артикулом 334253 в
жодному разі не може вважатись судом
багаторазовим розповсюдженням таких
примірників дитячого посуду, а тому,
відповідно, і багаторазовим
порушенням.

За змістом п. 3.12. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N
18 під предметом позову розуміється
певна матеріально-правова вимога
позивача до відповідача, стосовно якої
позивач просить прийняти судове
рішення. Підставу позову становлять
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги щодо захисту права та
охоронюваного законом інтересу.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що предметом позовних
вимог у справі № 910/22658/13 та справі №
910/23414/13 є стягнення компенсації із
визначеною ціною позову (91 760,00 грн. та
275 280,00 грн.), підставами ж позовів -
факт незаконного розповсюдження у
супермаркеті відповідача за адресою м.
Київ, просп. Петра Григоренка 43 товару
«Набір дитячий»/«Набор детский» за
артикулом 334253 із зображенням персонажу
«Маша» із аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь», поставленого відповідачу 3-ою
особою на підставі договору поставки
товарів та надання послуг №22186 з
додатком № 2 до нього про поставку
партії товару за артикулом 334253, що
свідчить про однакові підстави та
предмет у справах № 910/22658/13 та № 910/23414/13
між тими ж сторонами.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, в тому числі, якщо
є рішення господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав.

Згідно з п. 4.5. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від 26
грудня 2011 року N 18, припинення
провадження у справі на підставі
пункту 2 частини другої статті 80 ГПК
можливе за умов, якщо рішення
господарського суду або іншого органу,
який вирішив господарський спір між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, набрало законної сили,
не змінено і не скасовано у відповідній
частині в передбаченому законом
порядку.

Оскільки рішення господарського суду
м. Києва від 13.03.2014 у справі № 910/22658/13,
яке набрало законної сили на підставі
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014, не
змінено та не скасовано, а також
враховуючи, що вказаним рішенням вже
вирішено спір між тими ж сторонами про
той же предмет і з тих же підстав, суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку про необхідність припинення
провадження у справі № 910/23414/13.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного апеляційний суд не
приймає до уваги твердження скаржника,
що зазначені в апеляційній скарзі
стосовно безпідставного припинення
провадження у справі та порушення ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

У відповідності до ст. ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів,
окрім тих, які наявні в матеріалах
справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів
на підставі наявних в справі
матеріалів дійшла до висновку, що
відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
підстав для скасування чи зміни ухвали
місцевого господарського суду не
вбачає, а тому апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 80, 86, 99,
101-103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 27.05.2014 року у справі № 910/23414/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»
залишити без задоволення.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
О.М. Остапенко

С.В. Сотніков