ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 червня 2014 року Справа № 5023/5740/12 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б.
(доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
перевіривши матеріали касаційної
скаргиПриватного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
підприємство по системах
автоматизованого управління" на
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014за
скаргоюПриватного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
підприємство по системах
автоматизованого управління"на
діїВідділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
Україниу справі№ 5023/5740/12
Господарського суду Харківської
областіза позовомПублічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України"до
Приватного акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство по
системах автоматизованого
управління"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Приватне
акціонерне товариство
"Західно-Український
Консорціум"прозвернення стягнення у
розмірі 89202359,13 грн. на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Подана Приватним акціонерним
товариством "Науково-виробниче
підприємство по системах
автоматизованого управління" до
Вищого господарського суду України
касаційна скарга на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014 у справі
№ 5023/5740/12 Господарського суду
Харківської області не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначено Законом
України "Про судовий збір".

Листом Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві від 07.02.2012 року № 06-08/512-1512 Вищому
господарському суду України
повідомлено наступні реквізити для
зарахування коштів до Державного
бюджету України:

Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському
районі м. Києва;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

Рахунок отримувача: 0007

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві

Код банку отримувача: 820019

Код класифікації доходів бюджету: 22030004

Символ звітності: 254

Призначення платежу: "Судовий збір
(Вищий господарський суд України, 070).

Відповідно до п. 3.8. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22,
реквізит "Призначення платежу"
платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну
інформацію про платіж та документи, на
підставі яких здійснюється
перерахування коштів отримувачу.
Повноту інформації визначає платник з
урахуванням вимог законодавства
України. Платник відповідає за дані, що
зазначені в реквізиті платіжного
доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором (п. 2.21 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Як встановлено колегією суддів, У графі
"Призначення платежу", доданої до
касаційної скарги квитанції № 10882 від
16.05.2014 про сплату судового збору в
розмірі 609,00 грн., зазначено: "Судовий
збір за подання касаційної скарги
Харків.апеляц.господ.суд".

Відтак, зазначена квитанція не
свідчить про сплату судового збору у
встановленому порядку, оскільки у
квитанції відповідно до вищевказаних
вимог в графі "призначення платежу" не
зазначено код класифікації доходів
бюджету та символ звітності банку,
невірно вказана назва суду, за подання
скарги до якого сплачено збір, а також
відсутні відомості про те, по якій саме
справі сплачено судовий збір.

Пунктом 4 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України, переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на
підставі вже встановлених судом
фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення у рішенні або постанові
господарського суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права судом.

В пункті 62 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 3 зазначено, що за приписом пункту 4
частини першої статті 111 ГПК у
касаційній скарзі має бути зазначена
суть порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Недодержання
цієї вимоги тягне за собою повернення
скарги на підставі пункту 6 частини
першої статті 1113 названого Кодексу.
Отже, якщо в касаційній скарзі не
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом.

Тобто, в касаційній скарзі наводяться
конкретні норми матеріального чи
процесуального права з обґрунтуванням
суті їх порушення чи неправильного
застосування.

Проте, скаржник у касаційній скарзі
лише посилається на невідповідність
висновків апеляційного господарського
суду роз'ясненням, що містяться у
постанові Пленуму Вищого
господарського суду, та практиці
Вищого господарського суду України,
однак не зазначає норм процесуального
права та суті їх порушень, допущених
апеляційним господарським судом при
прийнятті оскаржуваної постанови.

Допущені скаржником порушення є
підставою для повернення касаційної
скарги на підставі пунктів 4, 6 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 4, 6 ч.1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство по
системах автоматизованого управління"
на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
17.04.2014 у справі № 5023/5740/12 Господарського
суду Харківської області повернути
скаржнику.

Повернути Приватному акціонерному
товариству "Науково-виробниче
підприємство по системах
автоматизованого управління" (61002,
Харківська обл., м. Харків, вул. Дарвіна,
буд. 20, ідентифікаційний код 05775384)
судовий збір у розмірі 609,00 грн.,
сплачений квитанцією № 10882 від 16.05.2014.

Головуючий суддя:
Л. Іванова

судді:
Л. Гольцова

Т. Козир