КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р. Справа№ 910/23163/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Науменко С.О., довіреність б/н
від 30.05.2014 року,

відповідача 1: не з'явився,

відповідача 2: Соболєва М.В.,
довіреність №3859 від 12.09.2013 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Дельта-Сервіс"

на рішення господарського суду м. Києва

від 05.02.2014 року

у справі №910/23163/13 (суддя - Гулевець О.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Дельта-Сервіс"

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю Фінансова компанія
"Комфорт-Капітал"

2. Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк"

про визнання недійсним договору від
12.04.2013р. про відступлення права вимоги
за Кредитним Договором №315-К від 28.08.2006
року

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Дельта-Сервіс" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
вимогою до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фінансова компанія
"Комфорт-Капітал" та Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
про визнання недійсним договору від
12.04.2013р. про відступлення права вимоги
за Кредитним Договором №315-К від 28.08.2006
року.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 05.02.2014 року у справі №910/23163/14 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ПАТ "Дельта-Сервіс" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 05.02.2014 року у справі №910/23163/14
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

Відповідачі у відзиві на апеляційну
скаргу просили суд рішення залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Апеляційний господарський суд,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановив наступне.

28.08.2006 року Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк") та
Закритим акціонерним товариством
"Дельта-Сервіс" (змінено найменування
на Приватне акціонерне товариство
"Дельта-Сервіс") укладено Кредитний
договір №315-К, відповідно до умов якого
відповідач 2 взяв на себе зобов'язання
надавати позивачу кредит у формі
поновлювальної кредитної лінії в
іноземній валюті, а позивач
зобов'язався прийняти, належним чином
використовувати і повернути
відповідачу даний кредит.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання, що випливає з
Кредитного договору №315-К від 28.08.2006
року, між Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк" та
Закритим акціонерним товариством
"Дельта-Сервіс" (позивач) укладено
іпотечний договір від 30.08.2006 року,
відповідно до умов якого, позивач з
метою забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором
№315-К від 28.08.2006 року та Кредитним
договором №314-К від 28.08.2006 року, передає
в іпотеку відповідачу 2 нерухоме майно,
що є власністю позивача, а саме:
комплекс, І черга будівництва, який
знаходиться за адресою: місто Херсон,
Острівське шосе, будинок під номером
2-Б.

12.04.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Комфорт - Капітал" укладено Договір про
відступлення права вимоги за Кредитним
договором № 315-К від 28 серпня 2006 року,
відповідно до умов якого ПАТ
"УкрСиббанк" (первісний кредитор)
передає, а ТОВ "Фінансова компанія
"Комфорт-Капітал" (новий кредитор)
приймає в повному обсязі належне
первісному кредитору право вимоги на
підставі Кредитного договору № 315-К від
28.08.2006 року, укладеного між АТ
"УкрСиббанк" та ЗАТ "Дельта-Сервіс"
(основне зобов'язання); Договору поруки
№ 315-К/І від 28.08.2006 року укладеного між
АТ "УкрСиббанк" ОСОБА_4 та ЗАТ
"Дельта-Сервіс"; Договору іпотеки № 3084
від 30.08.2006 року, укладеного між АТ
"УкрСиббанк" та ЗАТ "Дельта-Сервіс".

Відповідно до п. 1.2. Договору про
відступлення права вимоги від 12.04.2013р.
наслідком відступлення права вимоги є
заміна первісного кредитора в
основному зобов'язанні новим
кредитором, при якому до нового
кредитора переходять усі права
первісного кредитора у основному
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існують на момент переходу цих прав ,а
також перехід всіх прав які є похідними
від основного зобов'язання, в тому
числі за договорами іпотеки та поруки,
що укладені з метою забезпечення
основного зобов'язання.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги
стверджує, що Договір про відступлення
права вимоги від 12.04.2013 року за
Кредитним договором № 315-К від
28.06.2006 року суперечить вимогам ст. 23
Закону України "Про заставу" оскільки
на момент укладання Договору
відступлення права вимоги від 12.04.2013
року відповідачі в судовому порядку не
набули права звернення на предмет
застави.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу
України, правочин щодо заміни
кредитора у зобов'язанні вчиняється у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредитору.

Як вбачається з матеріалів справи
Кредитний договір № 315-К від 28.08.2006 року
укладений в простій письмової формі, а
тому, згідно з положеннями ст. 513
Цивільного кодексу України, договір
про відступлення права вимоги від
12.04.2013 року за Кредитним договором №
315-К від 28.08.006 року, також, був укладений
у простій письмовій формі.

З умов Кредитного договору № 315-К від
28.08.2006 року також вбачається, що даний
договір не містить вимог щодо
отримання у боржника згоди на зміну
кредитора за Кредитним договором № 315-К
від 28.08.2006 року.

Відповідно до умов Договору про
відступлення права вимоги від 12.04.2013р.
за іпотечним договором від 30.08.2006 року,
укладеного між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Комфорт - Капітал" якого, в порядку та
на умовах, визначених Договором,
первісний іпотекодержатель передає, а
новий іпотекодержатель приймає
належне первісному іпотекодержателю
на підставі Договору іпотеки,
посвідченого 30.08.2006 року за реєстровим
№3084 ОСОБА_5, приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу,у кладеного між АТ "УкрСиббанк"
та ЗАТ "Дельта-Сервіс", право вимоги
виконання зобов'язання, а також
документи, які засвідчують таке право
та інформацію, яка є важливою для його
здійснення.

Відповідно до п. 1.2. Договору про
відступлення права вимоги від 12.04.2013р.
за іпотечним договором від 30.08.2006 року,
наслідком відступлення права вимоги є
заміна первісного іпотекодержателя
новим іпотекодержателем в похідному
зобов'язанні та заміні первісного
кредитора новим кредитором в основному
зобов'язанні та інших похідних від
основного зобов'язаннях, при чому до
нового іпотекодержателя (нового
кредитора) переходять всі права
первісного іпотекодержателя
(первісного кредитора) в похідному,
основному зобов'язанні та інших
похідних від основного зобов'язаннях в
обсязі і на умовах, що існують на момент
переходу права.

Договір про відступлення прав вимоги
від 12.04.2013р. за іпотечним договором від
30.08.2006 року укладений одночасно з
укладенням Договору по відступлення
права вимоги від 12.04.2013р. за Кредитним
договором № 315-К від 28.08.2006 року, та
відповідно до вимог закону, був
укладений у тій самі формі, що і
іпотечний договір.

Статтею 24 Закону України "Про іпотеку"
№ 898-IV від 05.06.2003р., відступлення прав за
іпотечним договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.
Якщо не буде доведено інше,
відступлення прав за іпотечним
договором свідчить про відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.

Іпотекодержатель зобов'язаний
письмово у п'ятиденний строк
повідомити боржника про відступлення
прав за іпотечним договором і права
вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за
іпотечним договором підлягає
нотаріальному посвідченню. Відомості
про таке відступлення підлягають
державній реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Відступлення прав за іпотечним
договором та основним зобов'язанням не
допускається у разі видачі заставної.
Після видачі заставної перехід прав
іпотекодержателя за іпотечним
договором та основним зобов'язанням до
іншої особи здійснюється шляхом
передачі заставної у встановленому цим
Законом порядку.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу
України, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

З положень Договору про відступлення
прав вимоги від 12.04.2013р. за іпотечним
договором від 30.08.2006 року вбачається, що
даний договір не містить умов про
обов'язкову згоду ПАТ "Дельта-Сервіс" на
відступлення прав вимоги за договором.

Разом з тим, в рішенні Верховного Суду
України Судової палати у цивільних
справах від 18.08.2010р. № 6-20271св10 наведено
правову позицію, згідно з якою,
підставою визнання договору недійсним
є недодержання вимог закону саме в
момент його укладення. Оскільки ж
порушення положень закону та договору
щодо повідомлення боржника про
відступлення іпотекодержателем своїх
прав за іпотечним договором і права
вимоги за кредитним договором
відбулося після його укладення це не
може бути підставою для визнання
договору недійсним.

Відповідно до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
та відмову у позові.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду м. Києва від 05.02.2014
року у справі №910/23163/14 прийнято з
повним і достовірним встановленням
всіх фактичних обставин, які мають
значення для вирішення даного спору, а
також з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Приватного
акціонерного товариства
"Дельта-Сервіс" задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва
від 05.02.2014 року у справі №910/23163/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Дельта-Сервіс" - без задоволення.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран