КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Справа№ 910/12990/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю представників сторін

від позивача: Григор’єв Д.Г. -
представник за дов. №155/1/03-2122 від
03.06.2014р.;

від відповідача: Маєвський С.В. -
представник за дов. №172/190 від 21.03.2014р.,

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Інженерний
центр"

на рішення Господарського суду м.
Києва

від 16.04.2014 р.

у справі № 910/12990/13 (головуючий суддя
Цюкало Ю.В. судді Блажівська О.Є. Ломака
В.С.)

за позовом Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація"

до Комунального підприємства
"Інженерний центр"

про стягнення 243 386,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
"Київжитлоспецексплуатація" (далі -
позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Комунального підприємства "Інженерний
центр" (далі - відповідач) про стягнення
з відповідача на користь позивача
збитки на суму 243386,14 грн. за
користування нежилим приміщенням в
будинку №9 літера А,А2 (корп.. 1) по пров.
Георгіївському; 4867,72 грн. судового
збору.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.04.2014 р. позов Комунального
підприємства
"Київжитлоспецексплуатація"
задоволено частково. Стягнуто з
Комунального підприємства "Інженерний
центр" або з будь-якого іншого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення, на користь
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" або на
будь-який інший рахунок, виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення, збитки у сумі 97485,42 грн. та
витрати по сплаті судового збору у сумі
1949,71 грн. В іншій частині позову
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" -
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Комунальне підприємство "Інженерний
центр" звернулося з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
м. Києва від 16.04.2014р., у справі №910/12990/13,
та прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з КП
«Інженерний центр» на користь КП
«Київжитлоспецексплуатація» збитку в
розмірі 97485,42 грн. та витрат по сплаті
судового збору у сумі 1949,71 грн.
відмовити повністю, в іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
Господарський суд міста Києва неповно
з'ясував обставини справи, визнав
обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт зазначає, про
відсутність договору оренди між
відповідачем і позивачем і останнім не
надавались акти відповідно до яких
відповідач мав би сплачувати за оренду
приміщення.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 20.05.2014 р.
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Інженерний центр" було
прийнято до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.06.2014р. "Про
зміну складу колегії суддів" в зв'язку з
перебуванням судді Тарасенко К.В. у
відпустці було доручено розгляд
апеляційної скарги у справі №910/1290/13
колегії суддів у складі: Сулім В.В. -
головуючий суддя, суддів Тищенко А.І.,
Михальска Ю.Б.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 16.04.2014р. підлягає
зміні в частині стягнення основної
заборгованості та витрат по сплаті
судового збору, а апеляційна скарга
Комунального підприємства "Інженерний
центр" - без задоволення, з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, нежилий будинок №9
корп. 1, згідно поверхових планів БТІ
наказом по КП
"Київжитлоспецексплуатація" від
30.05.2008р. №177 змінено на № 9 літ. А, А2
(корп. 1) по пров. Георгіївському
належить до комунальної власності
територіальної громади м. Києва, як
зазначає позивач в позовній заяві.

Відповідно до розпорядження Київської
міської державної адміністрації -
виконавчого органу Київської міської
ради від 17.10.2007р. №1390 "Про подальше
використання об'єктів права власності
територіальної громади м. Києва"
нежилий будинок по пров.
Георгіївському, 9 корп. 1 (за поверховим
планом №9 літ. А, А2 (корп. 1) у м. Києві
закріплено за КП
"Київжитлоспецексплуатація" на праві
господарського відання та за актом
приймання-передачі основних засобів
№30 від 05.11.2007р. передано Міським
науковим інформаційно-аналітичним
центром медичної статистики на баланс
позивача 09.02.2008р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно Акту про фактичне використання
нежилого приміщення в будинку №9 корп. 1
(згідно поверхового плану №9 літер А, А2
(корп. 1) по пров. Георгіївському від
09.08.2008р. відповідач фактично
користувався вказаним нежилим
приміщенням площею 264,9 кв. м без
договору оренди. Відповідач,
користуючись зазначеним приміщенням,
не сплачував своєчасно та в повному
розмірі кошти за його використання, чим
завдав позивачу збитків у вигляді
недоотриманих доходів (упущена вигода)
в розмірі 243386,14 грн.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
імені та в інтересах територіальних
громад права суб'єкта комунальної
власності здійснюють відповідні ради.

Розпорядженням Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) №1390
від 17.10.2007 "Про подальше використання
об'єктів права власності
територіальної громади м. Києва", з
метою забезпечення належного
утримання та ефективного використання
об'єктів права комунальної власності
територіальної громади м. Києва
закріплено на праві господарського
відання за КП
"Київжитлоспецексплуатація" нежилі
будинку, що належать до комунальної
власності територіальної громади
міста Києва на Георгіївському
провулку, 9 корп. 1 площею 3 739,9 кв. м,
корпус 2 площею 96,8 в. м, корпус 3 площею
84,3 кв. м.

Як вбачається з Акту від 09.02.2008р. про
фактичне використання нежилого
приміщення в будинку №9 корп. 1 по пров.
Георгіївському, приміщення загальною
площею 264,9 кв. м, яке знаходиться на
балансі КП КЖСЕ згідно з актом ОЗ-І від
09.02.2008р. фактично займає КП "Інженерний
центр" для розміщення офісу (а.с. 14).

Зазначеним актом сторони погодили
застосування для розрахунків і
нарахування платежів за користування
приміщеннями у розмірі орендної плати
відповідно до діючої на момент
складання цього акта Методики
розрахунку орендної плати за майно
територіальної громади міста Києва,
які передаються в оренду, до надання
розпорядчих документів та укладання
договору оренди, але не більше трьох
місяців.

Відповідно до п. 2 акту сума до сплати за
фактичне користування приміщеннями за
лютий місяць складає 4238,4 грн. без ПДВ.
Розмір плати за наступний місяць
визначається з урахуванням індексу
інфляції за поточний місяць.

Податок на додані вартість
нараховується додаткового до плати за
фактичне використання приміщення в
розмірах та порядку, визначених
законодавством України та сплачується
разом з платою за фактичне
використання.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями і громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного
законодавства України правовою
підставою користування певним майном є
відповідний договір оренди.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи та правильно встановлено судом
першої інстанції відповідний договір
оренди між відповідачем та позивачем
відсутній.

Відповідно до ст. 133 Господарського
кодексу України основу правового
режиму майна суб'єктів господарювання,
на якій базується їх господарська
діяльність, становлять право власності
та інші речові права - право
господарського відання, право
оперативного управління. Держава
забезпечує рівний захист майнових прав
усіх суб'єктів господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 136 Господарського
кодексу України право господарського
відання є речовим правом суб'єкта
підприємництва, який володіє,
користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом), з
обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна
за згодою власника у випадках,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами.

Згідно з п. 3 ст. 136 Господарського
кодексу України щодо захисту права
господарського відання застосовуються
положення закону, встановлені для
захисту права власності.

02.08.2012р. до відповідача надійшла вимога
№155/1/11-341 відповідно до якої КП
"Київжитлоспецексплуатація" вимагало
до 15.08.2012р. сплатити на рахунок
позивача грошові кошти у сумі 243386,14 грн.
за фактичне користування нежилим
приміщенням загальною площею 264,90 кв. м
на пров. Георгіївському, 9 літ. А, А2
(корп. 1) у м. Києві за період з 15.06.2009р. по
31.08.2011р.

Дана вимога була залишена відповідачем
без відповіді.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд не
приймає як належне твердження
скаржника щодо відсутності договору
оренди між відповідачем і позивачем т,
що останнім не надавались акти
відповідно до яких відповідач мав би
сплачувати за оренду приміщення, як
підставу для скасування спірного
рішення, оскільки сума заборгованості
стягується саме за фактичне
користування спірним приміщенням, а не
за договором оренди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Під збитками розуміються втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

З огляду на положення статті 22
Цивільного кодексу України та статті 224
Господарського кодексу України для
застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, наявності збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.
За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку щодо наявності усіх
складових, необхідних для
відшкодування збитків як правового
наслідку порушення
господарсько-правового зобов'язання.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управленою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Внаслідок безпідставного користування
приміщеннями позивачу нанесено збитки,
які за розрахунками позивача, що не
були оспорені відповідачем, складають
243386,14 грн.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Згідно п. 4.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
р. № 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" у
зобов'язальних правовідносинах, в яких
визначено строк виконання
зобов'язання, перебіг позовної
давності починається з дня, наступного
за останнім днем, у який відповідне
зобов'язання мало бути виконане.

З матеріалів справи слідує, що
позивачем нараховано збитки на суму
243386,14 грн. за користування нежилим
приміщенням в будинку №9 літер. А, А2
(корп. 1) по пров. Георгіївському за
період з 15.06.2009р. по 31.08.2011р.

Положеннями ст. 267 Цивільного кодексу
України визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

З огляду на викладене та з урахуванням
звернення до суду позивачем 09.07.2013р, що
підтверджується відтиском печатки
Господарського суду міста Києва, а
також враховуючи клопотання
відповідача про застосування строків
позовної давності, суд першої
інстанції прийшов до правомірного
висновку, що позивачем порушено строки
позовної давності відносно
нарахування збитків.

Дослідивши розрахунок збитків,
Київський апеляційний господарський
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про застосування
позовного періоду обмеженого строком
позовної давності, а саме з липня 2010
року до серпня 2011 року.

Проте, Київський апеляційний
господарський суд відзначає, що суд
першої інстанції при розрахунку суми
заборгованості допустився помилки, так
до стягнення з відповідача на користь
позивача підлягає сума 134078,76 грн. з
розрахунку: 243386,14 грн. (загальна сума
заборгованості) - 109307,38 грн. (переплата
станом на 01.02.2009р. та грошові кошти,
обмежені періодом позовної давності).

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України колегія суддів дійшла
висновку, що рішення господарського
суду міста Києва від 16.04.2014р. по даній
справі підлягає зміні в частині
стягнення основної заборгованості з
підстав неповного з'ясування обставин
справи, в порядку п. 4, ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України, а апеляційна скарга
Комунального підприємства "Інженерний
центр" - без задоволення.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України при
частковому задоволенні позову судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Оскільки, судові витрати за розгляд
справи в суді першої інстанції
підлягають зміні, то рішення в цій
частині підлягає зміні. В решті рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Інженерний центр"
залишити без задоволення.

2. Пункт 2 резолютивної частини рішення
Господарського суду міста Києва від
16.04.2014р. у справі № 910/12990/13 змінити в
частині стягнення збитків та витрат по
сплаті судового збору.

Стягнути з Комунального підприємства
"Інженерний центр" (01004, м. Київ, вул.
Пушкінська, 40, р/р 7246 КРД
"Райффайзен банк Аваль", МФО 322904, ) або з будь-якого іншого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" (01001, м.
Київ, вул. Володимирська, 51-А, р/р у
АБ "Укргазбанк", м. Києва, МФО 320478, код
03366500) або на будь-який інший рахунок,
виявлений державним виконавцем під час
виконання рішення, збитки у сумі 134078,76
грн. (сто тридцять чотири тисячі
сімдесят вісім гривень 76 копійки) та
витрати по сплаті судового збору у сумі
2681,57 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят
одна гривня 57 копійка).

В решті рішення залишити без змін.

3. Видачу наказу доручити
Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/12990/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко