ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
Справа № 921/209/14-г/16

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу
С.Ю.,

розглянувши матеріали справи за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Дельта Банк"

до Дочірнього підприємства «Трейд Лайн
Тернопіль»

про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 35 044 грн. 19
коп.

за участю представників:

від позивача: Оверчук О.М., (довіреність
№ 48.2-08д/217/14 від 25.02.2014 року);

від відповідача: не з'явився.

Статті 20, 22, 91 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: У березні 2014 року
Приватне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (далі Банк) звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Дочірнього
підприємства «Трейд Лайн Тернопіль»
(далі Підприємство) про стягнення 35 044
грн. 19 коп., з яких: сума заборгованості
за кредитом 2 451,51 доларів США (що за
офіційним курсом НБУ становить 19 594
грн. 92 коп.), сума заборгованості за
відсотками 1 667,47 доларів США (що за
офіційним курсом НБУ становить 13 328
грн. 09 коп.), розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту - 1 298 грн. 70 коп. та
розмір пені за несвоєчасне повернення
відсотків - 822 грн. 48 коп.

В обґрунтування зазначеного позову
позивач посилався на те, що 10.06.2008 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" (далі ТОВ
«Укрпромбанк») та Підприємством був
укладений кредитний договір № 13/КВ-08,
за умовами якого (з урахуванням додатку
№ 1 до цього договору) даний банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі 5
439,51 доларів США з розрахунку 15% річних
за весь час фактичного користування
кредитом на строк з 10.06.2008 року по 09.06.2011
року.

02 липня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
позивачем та Національним банком
України було укладено трьохсторонній
договір про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь Банку, за
умовами якого останній набув статусу
нового кредитора за вказаним кредитним
договором.

Таким чином, оскільки відповідач умови
кредитного договору належним чином не
виконує, Банк просив суд стягнути з
Підприємства на його користь
вищевказані суми, а також судовий збір.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 13 березня
2014 року порушено провадження у справі
№ 921/209/14-г, розгляд якої було призначено
на 24 березня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 14 квітня 2014
року справу № 921/209/14-г передано до
господарського суду Рівненської
області за підсудністю.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року дану справу прийнято до розгляду
та призначено до слухання в судовому
засіданні на 13 травня 2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 17 червня 2014 року підтримав
вимоги, викладені у позовній заяві, та
наполягав на їх задоволенні.

Відповідач відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав, явку свого повноважного
представника у жодне судове засідання
не забезпечив, про день, час та місце
слухання справи повідомлявся у
встановленому законом порядку.

Проте, на адресу суду повернулися
конверти, у яких відповідачу за адресою
вказаною у Витязі з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців, а саме: Рівненська
область, Рокитнівський район, село
Кам'яне, вулиця Центральна, будинок 5,
надсилались ухвали суду про
призначення справи до розгляду та
відкладення розгляду справи, з
відміткою відділення поштового зв'язку
"за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до статті 64 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
сторонам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
визначено, що за змістом цієї норми,
зокрема, у разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Отже, за змістом вищезазначеної норми
відповідач завчасно та належним чином
був повідомлений про місце, дату та час
судового засідання. Крім того,
останньому надавалося достатньо часу
для подання відзиву на позовну заяву,
письмових пояснень та додаткових
документів.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для відкладення розгляду справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними
матеріалами без участі представника
Підприємця.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк»
та Підприємством був укладений
кредитний договір № 13/КВ-08 (далі
Договір), за умовами якого Товариство
надало відповідачу кредит (далі Кредит)
у грошовій формі в розмірі 5 439 доларів
США 51 цент з кінцевою датою повернення
до 09 червня 2011 року з розрахунку 15 %
річних (п. 1.1. Договору) (а.с. 7-13).

Вказаний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками цих суб'єктів
господарювання.

Відповідно до п. 1.2. Договору для обліку
строкової заборгованості Позичальника
за Кредитом Банк відкриває
Позичальнику позичковий рахунок №
099/840 в Тернопільській філії ТОВ
«Укрпромбанк», код в системі
електронних платежів (МФО) 3383738 (надалі -
«позичковий рахунок»).

Пунктами 3.1. та 3.1.1. Договору
передбачено, що виконання
Позичальником зобов'язання за цим
Договором (повернення Кредиту, сплата
процентів за користування ним, комісій,
штрафних санкцій, інших платежів,
передбачених цим Договором)
забезпечується зокрема, але не
виключно: заставою рухомого майна -
транспортний засіб: автомобіль марки
ЗАЗ, модель 110557, 2008 року випуску, колір
білий, кузов № Y6D5324, реєстраційний
номер ВО6713АК, що належить на праві
власності ДП «Трейд Лайн Тернопіль»,
ідентифікаційний код - 25348342

Судом встановлено, що на виконання
зазначених положень кредитного
договору відповідачем
було подано ТОВ "Укрпромбанк" заяву на
отримання кредиту від 29 травня 2008 року
з проханням надати йому Кредит у
розмірі 27 766,30 доларів США (а.с. 74),

Згідно з положеннями кредитного
договору Банк, відповідно до
зазначеної заяви, 10 червня 2008 року
надав відповідачу 5 439,51 доларів США
суми кредитних коштів, про що свідчать
наявні у матеріалах справи
розпорядження бухгалтерії даного
банку (а.с. 75), а також виписка з рахунку
Підприємства (а.с. 72).

У той же час з матеріалів справи
вбачається, що 30 червня 2010 року між ТОВ
"Укрпромбанк", позивачем та
Національним банком України було
укладено трьохсторонній договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на
користь Банку (а.с. 79-84).

Пунктом 4.2 зазначеного договору
передбачено, що внаслідок передачі
позивачу прав вимоги до боржників йому
переходить (відступається) право
вимагати (замість "Укрпромбанку") від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Відповідно до статті 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відтак, позивач став новим кредитором
за вимогами ТОВ "Укрпромбанк" за
зазначеним договором по відношенню до
відповідача.

Оскільки вимоги Банку як нового
кредитора щодо належного виконання
зобов'язань Підприємством за кредитним
договором по поверненню кредиту та
сплаті інших кредитних платежів були
залишені без задоволення, позивач
звернувся до суду з позовом, в якому
просив стягнути з відповідача 35 044 грн.
19 коп., з яких: сума заборгованості за
кредитом 2 451,51 доларів США (що за
офіційним курсом НБУ становить 19 594 грн.
92 коп.), сума заборгованості за
відсотками 1 667,47 доларів США (що за
офіційним курсом НБУ становить 13 328 грн.
09 коп.), розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту - 1 298 грн. 70 коп. та
розмір пені за несвоєчасне повернення
відсотків - 822 грн. 48 коп.

Згідно пункту 4.1. Договору повернення
Кредиту Позичальником здійснюється
шляхом перерахування коштів із свого
поточного рахунку на позичковий
рахунок. Заборгованість за Кредитом
повертається Позичальником у
відповідності до Графіка повернення
заборгованості (додаток № 1 до цього
Договору). У випадку порушення
Позичальником встановлених цим
пунктом Договору строків повернення
Кредиту, сума несплаченої в строк
заборгованості за Кредитом вважається
простроченою та переноситься Банком на
рахунки для обліку простроченої
заборгованості Позичальника за
Кредитом. У випадку погашення
Позичальником простроченої
заборгованості за Кредитом, Банк,
починаючи з дня виникнення такої
заборгованості може скористатися
правом, зазначеним у пункті 5.2.7. цього
Договору.

У пункті 4.2. Договору сторони
передбачили, що проценти за
користування кредитом нараховуються
за період з дня надання Кредиту до дня
його повернення на суму фактичної
заборгованості за Кредитом , виходячи з
фактичної кількості днів у місяці та 360
днів у році. Нарахування та сплата
процентів за користування Кредитом
здійснюється у валюті Кредиту.

Відповідно до п. 4.3. Договору
нарахування процентів Банком
здійснюється щомісячно за період з 28
числа минулого місяця по 27 число
поточного місяця включно та у день
остаточного повернення Кредиту. День
повернення кредитних коштів в часовий
інтервал при розрахунку процентів не
включається. Якщо 28 число поточного
місяці припадає на вихідний, святковий
або інший неробочий день, нарахування
здійснюється напередодні.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що
сплата позичальником процентів
здійснюється щомісячно в строк з 28-го
числа по останній робочий день
поточного місяця на рахунок №
099/840 в Тернопільській філії ТОВ
«Укрпромбанк», код Банку в системі
електронних платежів (МФО) 338738.У
випадку порушення Позичальником
встановлених цим пунктом Договору
строків сплати процентів, сума не
сплачених в строк процентів,
вважається простроченою, переноситься
Банком на рахунки для обліку
прострочених нарахованих доходів. У
випадку непогашення Позичальником
простроченої заборгованості за
процентами, Банк, починаючи з дня
виникнення такої заборгованості, може
скористатися правом п. 5.2.7. цього
Договору. Проценти, нараховані за
останній (неоплачений) період
користування Кредитом, сплачуються
одночасно з остаточним поверненням
Кредиту.

Судом встановлено, що Підприємство
взяте на себе зобов'язання за
вищевказаним договором по поверненню
суми кредиту виконав лише частково, що
підтверджується наданою позивачем
випискою з банківського рахунку
відповідача (а.с. 41-51).

Згідно з пунктом 4.6 Договору, у разі
несвоєчасного повернення
заборгованості по Кредиту, Позичальник
сплачує у строки, передбачені пунктом
4.4 цього Договору, проценти з
розрахунку 17 % річних, що нараховуються
на суму простроченої заборгованості з
дати її виникнення до дати її повного
погашення.

За приписами пункту 5.2.6 Договору при
настанні випадків, передбачених
пунктами 9.1., 9.2 даного договору, банк
має право призупинити подальше
кредитування позичальника та/або
здійснити договірне списання (у тому
числі й дострокове) суми
заборгованості Позичальника за цим
договором та/або достроково стягнути (
в тому числі примусово шляхом
звернення стягнення на заставлене
майно) всю заборгованість за цим
Договором (Кредит, проценти, комісії,
штрафні санкції та інші платежі).

У відповідності з пунктом 9.2 Договору
Банк має право зупинити подальше
кредитування позичальника та/або
вимагати дострокового повернення
кредиту, сплати процентів, комісій та
штрафних санкцій, що передбачені цим
Договором, а також відшкодування
збитків, завданих Банку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
Позичальником та/або іншими особами, що
є поручителями Позичальника (в тому
числі гарантами, майновими
поручителями, заставодавцями та ін.),
умов цього Договору та/або угод
(договорів), укладених в забезпечення
виконання Позичальником зобов'язань
(Договорів забезпечення) за цим
договором, а Позичальник зобов'язаний
протягом 10 календарних днів, а у
випадку, якщо зобов'язання
Позичальника за цим Договором
забезпечується заставою майнових прав
на грошові кошти, розміщенні на
депозитному рахунку в ТОВ
«Укрпромбанк» - не пізніше наступного
робочого дня, з дати надіслання Банком
відповідної вимоги, повернути суму
заборгованості по Кредиту, що
залишилась, сплатити проценти, комісії,
інші платежі за цим Договором та
штрафні санкції, а також відшкодувати
збитки, завдані Банку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509
Цивільного кодексу України (далі -ЦК
України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань.

Аналогічні положення містяться і у
статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (частина 1 статті 612 ЦК
України).

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач, всупереч
зазначеним нормам, у встановлені
умовами кредитного договору строки
своїх зобов'язань з погашення кредиту
та нарахованих процентів не виконав.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок суми заборгованості за
простроченим кредитом (а.с. 18), з
урахуванням поданої заяви останнім про
виправлення неточностей вказаного
розрахунку (а.с. 96-98) сума боргу по
кредиту складає 2 451,51 доларів США (що за
офіційним курсом НБУ становить 19 594 грн.
92 коп.), сума заборгованості за
нарахованими процентами, у розмірі 1
798,29 доларів США (що за офіційним курсом
НБУ становить 13 328 грн. 09 коп.), суд
дійшов висновку, що він відповідає
умовам вказаного кредитного договору,
вимогам законодавства України та
підтверджується матеріалами справи, а
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають до задоволення.

Крім того, Банк у своїй позовній заяві,
згідно наданого останнім розрахунку
(а.с. 18), просив суд стягнути з
відповідача 1 298 грн. 70 коп. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, а
також 822 грн. 48 коп. пені за несвоєчасну
сплату відсотків за кредитом.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК
України порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Аналогічне положення міститься й у
статті 611 ЦК України, згідно з якою у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що цей Закон регулює
договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань. Суб'єктами зазначених
правовідносин є підприємства, установи
та організації незалежно від форм
власності та господарювання, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники
грошових коштів за прострочення
платежу сплачують на користь
одержувачів цих коштів пеню в розмірі,
що встановлюється за погодженням
сторін. Зазначений розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу і не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня.

У пункті 8.1 Договору сторони погодили,
що у випадку порушення строків
(термінів) повернення Кредиту та/або
сплати нарахованих процентів за
користування ним та/або комісій,
Позичальник сплачує Банку пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період прострочення, від невчасно
сплаченого платежу за кожен день
прострочення.

Оскільки розмір вказаної штрафної
санкції, нарахованої Банком,
відповідає приписам законодавства та
умовам договору, підтверджується
матеріалами справи, а також є
арифметично вірним, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 1 298 грн. 70 коп.
пені за несвоєчасне повернення
кредиту, а також 822 грн. 48 коп. пені за
несвоєчасну сплату відсотків за
кредитом підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Н підставі частини 1 статті 49 ГПК
України витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1 827 грн. 00 коп.
покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Трейд Лайн Тернопіль» (34220, Рівненська
область, Рокитнівський район, село
Кам'яне, вулиця Центральна, будинок 5,
ідентифікаційний код: 25348342) на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" (01133, місто Київ, вулиця
Щорса, будинок 36-Б, ідентифікаційний
код: 34047020) заборгованість за
прострочення кредиту в розмірі 19 594
(дев'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто
чотири) грн. 92 коп., заборгованість за
нараховані проценти в розмірі 13 328
(тринадцять тисяч триаста двадцять
вісім) грн. 09 коп., пеню за несвоєчасне
повернення кредиту в сумі 1 298 (одну
тисячу двісті дев'яносто вісім) грн. 70
коп., пеню за несвоєчасне повернення
процентів в сумі 822 (вісімсот двадцять
дві) грн. 48 коп., а також 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено « 23» червня 2014
року

Суддя
Пашкевич І.О.