ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

26 червня 2014 року
Справа № 913/952/14

Провадження №1/913/952/14

За позовом позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Групова
збагачувальна фабрика "Білоріченська",
смт. Білоріченський Лутугинського
району Луганської області

до відповідача Державного
підприємства "Луганський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою"

про стягнення 19016 грн. 91 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Вороніна
О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Сьомкіна М.В.,
представник за довіреністю від 02.01.2014
№1;

від відповідача - Ізваріна О.Ю., юрист за
довіреністю від 21.03.2014 №1/17-156.

На підставі ст. 77 ГПК України у
судовому засіданні 25.06.2014 було
оголошено перерву до 26.06.2014, 10-00.

Суть спору: про стягнення з відповідача
19061 грн. 91 коп. передплати за договором
№ 612 на виробництво
проектно-вишукувальних робіт від
30.09.2009.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд
дійшов до наступного.

Так, судом встановлено, що 30.09.2009 між
Державним підприємством "Луганський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" (відповідачем) та
Відкритим акціонерним товариством
"Групова збагачувальна фабрика
"Білоріченська" (правонаступником
якого є позивач згідно п. 1.2 Статуту)
було укладено договір № 612 на
виробництво проектно-вишукувальних
робіт з додатковою угодою № 1 від 07.08.2012,
за умовами якого позивач, як замовник
доручив, а виконавець прийняв
зобов'язання по виготовленню технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок під породним
відвалом та мулонакопичувачем,
розташованих за межами населеного
пункту, на території, яка за даними
державного земельного кадастру
враховується в Білоріченській
селищній раді Лутугинського району
Луганської області.

За умовами п. 1.3 договору сторони дійшли
згоди, що наукові, технічні, економічні
й інші вимоги до науково-технічної
документації визначаються технічним
завданням на проектування або
спеціально обговореним документом, що
є частиною цього договору, а приймання
й оцінка науково-технічної продукції
здійснюється відповідно до документів
згідно п. 1.2 договору і закріплюються
актом про приймання.

Строк дії договору визначено з 30.09.2009 до
31.12.2013 згідно умов. п. 7.1 договору у
редакції додаткової угоди від 07.08.2012 та
з 07.08.2012 зупинено згідно п. 3 цієї угоди.

Щодо вартості робіт, то за виконану
науково-технічну роботу відповідно до
договору замовник мав перерахувати
виконавцю згідно кошторису 32016 грн. 91
коп. та акту приймання-здачі виконаних
робіт.

В обгрунтування позову позивач
посилається на те, що 01.10.2009 ним було
перераховано відповідачу 19016 грн. 91 коп.
як передплату за виготовлення
науково-технічної документації, але у
зв'язку з тим, що роботи не виконані її
заявлено до стягнення.

Таким чином спір між сторонами виник у
зв'язку з вказаними обставинами та за
листом від 29.05.2014 № 817 позивач просить
суд стягнути з відповідача "передплату
у розумінні авансового платежу у сумі
19061 грн. 91 коп., як безпідставно отримані
грошові кошти на підставі ст. 1212 ЦК
України" (арк. справи 75-78). Втім вказані
пояснення не є такими, що мають
процесуальні наслідки, оскільки у
засіданні 20.05.2014 суд перейшов до
розгляду справи по суті.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
за листом від 12.05.2014 № 1/17-238 та
додаткових поясненнях проти
задоволення позову заперечує частково
на суму 18905, 21 грн., посилаючись на те, що
технічну документацію розроблено,
вартість робіт складає 18905 грн. 21 коп.,
позивачем не надані нотаріально
засвідчені копії правовстановлюючих
документів, тому вважає, що позов
підлягає задоволенню частково на суму
111 грн. 70 коп. Також, на думку
відповідача, обов'язок про передачу
підрядникові завдання на проектування
належить саме замовнику, тому своєї
вини у виникненні спору не вбачає.

Позивач з доводами відповідача
не погоджується у запереченнях за
листом від 19.05.2014 № 761, письмових
поясненнях за листом від 29.05.2014 № 817 та
зазначає, що неодноразові звернення до
відповідача щодо виконання
зобов'язання за угодою залишені поза
увагою, усі розумні строки виконання
робіт закінчилися, істотними умовами
договору підряду на проектні та
пошукові роботи є види і обсяг робіт,
які визначаються завданням на
проектування, за відсутності завдання
на розробку проекту договір вважається
неукладеним, тому наполягає на
задоволенні позову на підставі ст. 1212
ЦК України.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи сторін, суд вважає
вимоги позивача необґрунтованими, а
позов таким, у задоволенні якого слід
відмовити, виходячи з наступних
підстав.

Так, правове регулювання правовідносин
підряду на виготовлення
науково-технічної документації
здійснюється §4 гл. 61 Цивільного
кодексу України. Зокрема, у
відповідності до ст. 887 ЦК України за
договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу технічну
документацію, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Також за ст. 888 цього Кодексу, яка
регулює вихідні дані для проведення
проектних та пошукових робіт,
законодавцем передбачено, що за
договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт замовник
зобов'язаний передати підрядникові
завдання на проектування, а також інші
вихідні дані, необхідні для складання
проектно-кошторисної документації.

Як встановлено судом при розгляді
справи, відповідне завдання позивачем
не затверджувалось (арк. справи 31), тому
посилання відповідача на належне
виконання робіт (у березні 2014 року) на
суму 18905 грн. 21 коп. суд не прийняв до
уваги. Як зазначено у листі ДП
"Луганський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою" від
21.11.2011 № 1/17-884 виготовлену технічну
документацію необхідно передати для
проведення державної експертизи до
спеціально уповноваженого органу у
сфері державної експертизи, для чого
необхідні правовстановлюючі документи
на земельні ділянки позивача, але вони
не надаються останнім.

Втім, згідно пояснень замовника робіт
він відмовився від договору,
затвердження технічного завдання,
прийняття робіт за актом, наданим
виконавцем, з тих підстав, що вчасно
роботи не були виконані.

У відповідності до ст. 887 ЦК України до
договору підряду на проведення
проектних і пошукових робіт
застосовуються положення цього
Кодексу. Зокрема, за ст. 849, яка визначає
права замовника під час виконання
роботи, якщо підрядник своєчасно не
розпочав роботу або виконує її
настільки повільно, що закінчення її у
строк стає явно неможливим, замовник
має право відмовитися від договору
підряду та вимагати відшкодування
збитків.

Втім, позивачем пред'явлено позов про
стягнення з відповідача передплати,
оскільки, як він зазначає у поясненнях
за листом від 29.05.2014 № 817, він
скористався своїм правом на відмову
від договору, а не на стягнення збитків.

Застосування при розгляді спору ст. 693
ЦК України неможливе, оскільки вона
регулює попередню оплату товару, а не
робіт та застосовується до
правовідносин купівлі-продажу
(поставки).

Таким чином позивачем не доведено
існування правових підстав для
задоволення вимог про стягнення
передплати, перерахування якої взагалі
не передбачено та протирічить розділу 2
договору.

Самостійне застосування судом інших
правових норм, на що посилається
позивач щодо ст. 1212 ЦК України,
неможливе, оскільки це б змінило
матеріально-правові підстави позову (з
урахуванням п. 16 інформаційного листа
ВГС України від 29.06.2010 № 01-08/369).

Доводи сторін про неукладеність угоди
судом не приймаються до уваги, оскільки
відповідний кошторис ними узгоджений
разом з протоколом про договірну ціну,
а умови договору не свідчать про
оформлення технічного завдання разом з
підписанням правочину.

Також суд вважає доцільним звернути
увагу сторін на те, що ними залишено
поза увагою умови п. 3 додаткової угоди
№ 1 від 07.08.2012 до договору № 612 від 30.09.2009
про зупинення строку дії договору до
надання виконавцю вихідних даних,
необхідних для завершення робіт за цим
договором. Таким чином договір не
закінчив свій строк.

За таких обставин у задоволенні позову
слід відмовити з віднесенням витрат по
судовому збору на позивача у
відповідності до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,
суд

в и
р і ш и в:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Групова
збагачувальна фабрика "Білоріченська",
смт. Білоріченський Лутугинського
району Луганської області до
відповідача Державного підприємства
"Луганський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою" про
стягнення 19016 грн. 91 коп. передплати в і
д м о в и т и.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складене 01.07.2014.

Суддя
Н.М.Зюбанова