ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014
Справа № 917/1062/14

за позовом Товариства з обмежено
відповідальністю "Ерідон Тех", вул.
Кришталева, 5, с. Петропавлівська
Борщагівка, Києво-Святошинський район,
Київська область, 08130

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Леляківське", вул.
Леніна, 17, с. Кейбалівка, Пирятинський
район, Полтавська область, 37033

про стягнення 41037,20 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Горбач М.В., довіреність
від 02.12.2013 року № 339;

Від відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 49152 грн. 76 коп.
на підставі договору № 18/01-13ПО-2 від
18.01.2013 року, укладеного між сторонами по
справі, з яких: 23598,76 грн. - основний борг;
17438,44 грн. - заборгованість за
користування чужими коштами; 1568,50 грн. -
пеня; 549,55 грн. - 5 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань щодо оплати отриманого
товару у зв'язку з чим позивач вказує на
існування заборгованості та підстави
для нарахування штрафних санкцій, 5%
річних.

Позивач позов підтримав, заявою від
19.06.2014 року зменшив позовні вимоги та
просить стягнути з відповідача: 23598,76
грн. - основної заборгованості; 17438,44
грн. - заборгованості за користування
чужими коштами.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі
до прийняття рішення по справі,
зокрема, зменшити розмір позовних
вимог.

Оскільки такі дії позивача не
суперечать законодавству, не порушують
права і охоронювані законом інтереси
будь-яких осіб, заява від 19.06.2014 року
приймається господарським судом до
розгляду.

Виходячи з п. 3.10. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі прийняття
судом зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір. Таким чином, ціна
позову, яку згідно з частиною третьою
статті 55 ГПК вказує позивач складає
41037,20 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце його
проведення повідомлений належним
чином (повідомлення про вручення
ухвали від 03.06.2014 року про порушення
провадження в матеріалах справи),
витребуваних документів не подав.

Суд вважає, що необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, а неявка відповідача
не перешкоджає розгляду спору по суті,
тому визнав за можливе відповідно до
ст. 75 ГПК України розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

Між сторонами по справі укладено
Договір купівлі-продажу
сільськогосподарської техніки
№18/01-13ПО-2 від 18.01.2013 р. (далі - Договір),
згідно якого продавець (позивач)
продає, а покупець (відповідач) купує
товар (сільськогосподарську техніку) -
передпосівний культиватор виробництва
"Great Plains" 8336FС вартістю 484 925,00 грн., що є
еквівалентом 59500,00 доларів США згідно
курсу продажу долара до гривні по даним
ПАТ "Креді Агріколь Банк" за 17.01.2013 року,
що становить 8,15 грн./долар США.

Сторонами погоджено застосовувати при
проведенні розрахунків за товар курс
продажу іноземних валют до гривні, що
встановлений ПАТ "Креді Агріколь Банк"
(п. 2.3. Договору).

Ціна товару може змінюватися в тому
випадку, коли курс долара США до гривні
на день проведення розрахунків
(перерахування коштів) є іншим, ніж
зазначений в договорі.

15.04.2013 року між сторонами по справі
укладено договір № 15/04-13ПО
відповідального зберігання
матеріальних цінностей за умовами
якого клієнт (позивач) передає, а
зберігач (відповідач) приймає на
відповідальне зберігання товар
(сільськогосподарську техніку) -
передпосівний культиватор виробництва
"Great Plains" 8336FС вартістю 484 925,00 грн., в т.ч.
ПДВ 80 820,83 грн.

На виконання умов Договору продавець
передав покупцю товар
(сільськогосподарську техніку) -
передпосівний культиватор виробництва
"Great Plains" 8336FС вартістю 484 925,00 грн., в т.ч.
ПДВ 80 820,83 грн., що підтверджується:

- Актом введення в експлуатацію
від 26.04.2013 р.,

- Актом приймання-передачі товару
від 21.01.2014 р.,

- Довіреністю № 31 від 21.01.2014 р.,

- Видатковою накладною № 65 від
21.01.2014 р.,

(копії в матеріалах справи, оригінали
оглянуті в судовому засіданні, а.с. 45-48).

Товар приймався відповідачем без
будь-яких зауважень та зауважень щодо
його якості.

Покупець за умовами Договору (п. 2.7.)
зобов'язався оплатити повну вартість
товару та відсотки по відстрочці
платежу в термін до 01.12.2013 р.

Як свідчать наявні в матеріалах справи
копії платіжних доручень (а.с. 49-59)
всього сплачено за Договором 513 274,64
грн., і станом на 20.05.2014 р. прострочена
заборгованість (згідно розрахунку
позивача) складає 23 598,76 грн. (еквівалент
1 932,74 доларів США).

Згідно пункту 2.7 Договору покупцеві за
користування чужими коштами
нараховується 1% від залишкової
вартості товару починаючи з 01.03.2013 року
на умовах відстрочки платежу до
здійснення повного розрахунку. Оплата
рахунків покупцем здійснюється
щомісячно, за яким нараховуються
відсотки шляхом перерахування суми на
розрахунковий рахунок продавця на
підставі виставленого
рахунку-фактури.

Всього нараховано та не сплачено
станом на 20.05.2014 р. заборгованість за
користування чужими коштами (по
відстрочці платежу) у еквіваленті 1 428,21
доларів США за користування чужими
коштами (по відстрочці платежу) згідно
пункту 2.7 Договору за період з жовтня 2013
року по квітень 2014 року, які дорівнюють
17 438,44 грн. (1 428,21 доларів США * 12,21 грн.
курс продажу долару США до гривні по
даним курс ПАТ "Креді Агріколь Банк"
України станом на 20.05.2014 р згідно умов п.
2.3, п. 2.4 Договору).

Отже свої зобов'язання щодо проведення
розрахунку за отриманий товар
відповідач належним чином не виконав.
Будь-яких доказів проведення між
сторонами розрахунків в повному обсязі
позивачем не надані, а відповідач не
посилається на оплату товару,
заборгованості за користування чужими
грошовими коштами повістю.

Згідно п. 2.7. Договору строк оплати
отриманого товару на момент звернення
з позовом до суду настав, оскільки з
02.12.2013 року відповідач вважається
таким, що прострочив грошове
зобов'язання.

Судом береться до уваги, що визначення
сторонами грошового еквіваленту
зобов'язань в іноземній валюті не
суперечить законодавству, оскільки не
є тотожним визначенню ціни в договорі,
що відповідає ч. 2 ст. 533 ЦК України.
Правова позиція з цього питання
викладена в постанові ВГСУ від 19.10.2010
року по справі № 42/28-10 (54/40-09), постанові
ВСУ від 30.05.2012 року по справі № 6-29цс12.

Згідно ст. 111-28 ГПК України Рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Аналогічні приписи
містяться у ст. 111-28 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів".

Також, судом береться до уваги, що
укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу.

Виходячи зі ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах зазвичай
ставляться.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна
сторона має вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним
із засобів захисту цивільних прав є
примусове виконання обов'язку в натурі,
яке в даному випадку полягає у
виконанні відповідачем договірних
зобов'язань з оплати отриманого товару.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
За ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що позивач передав
відповідачу у власність товар, а
відповідач не виконав належним чином
своїх зобов'язань за Договором, а саме
не сплатив у повному обсязі вартість
отриманого товару у визначені строки,
будь-які заперечення стосовно
заявленої до стягнення суми
відповідачем не надані, тому позовні
вимоги про стягнення основного боргу,
заборгованості за користування чужими
грошовими коштами задовольняються
судом повністю - на загальну суму 41037,20
грн.

Судові витрати покладаються
відповідно до ст. 44, частини 2 ст. 49 ГПК
України, на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44 (ч.2), 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Леляківське", 37033,
Полтавська обл., Пирятинський р-н., с.
Кейбалівка, вул. Леніна, будинок 17, р/р
2403 в ПАТ "Креді Агріколь Банк", МФО
300614, Код , на користь:
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ерідон Тех", 08130,
Київська область, Києво - Святошинський
район, с. Петропавлівська Борщагівка,
вул. Кришталева, будинок 5, р/р 9011 в
АТ "ОТП Банк", МФО 300528, Код -
23598 грн. 76 коп. - основного боргу; 17438
грн.44 коп. - заборгованості за
користування чужими грошовими коштами;
1827 грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Суддя
Пушко І.І.