ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.06.2014
Справа № 38/147

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Зекунова Е.В.,
суддів Кротінової О.В., Осадчої А.М. при
секретарі Павленко М.С., розглянув
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
про стягнення 6671420 грн. 95 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Снігаренко Н.Ю. за довір.

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Донецькобленерго»
звернувся з позовом до Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
про стягнення заборгованості за
електроенергію у розмірі 6671420 грн. 95
коп., яка з урахуванням заяви від 12.09.2011
року складається із:

- заборгованості за спожиту активну
електроенергію за період лютий-травень
2011р. у розмірі 2 623 406,34 грн., 3% річних у
розмірі 30 888,92 грн., інфляційні
нарахування у розмірі 52 419,71 грн., суму
пені у розмірі 159 592,94 грн., та суми від
простроченої заборгованості у зв'язку
з невиконанням рішень господарського
суду Донецької області: 3% річних у сумі
737 509,60 грн., інфляційних у розмірі 2 951
362,10 грн., пені у розмірі 116 241,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625 ЦК
України, статтю 193 ГК України, ст.ст.26,27
Закону України «Про
електроенергетику».

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним у позові. Заявою від 18.06.2014
року позивач повідомив, що відповідно
до договору про організацію
розрахунків від 23.12.2013р. відповідачем
була погашена заборгованість за
спожиту активну електроенергію за
період лютий-травень 2011р. у розмірі 2 623
406,34 грн.

Представник відповідача у судове
засідання 18.06.2014р. не прибув, про час,
дату та місця судового засідання
повідомлявся належним чином. У
письмових відзивах проти задоволення
позову в повному обсязі заперечував,
надав письмові заперечення в яких
просив застосувати позовну давність
для нарахованої Позивачем пені
відповідно до приписів статті 258
Цивільного кодексу України (том 4, а.с.
176).

Заявою від 17.12.2013р. (том 4, а.с. 53), просив
зменшити розмір пені на 80 відсотків та
надати розстрочку виконання рішення
суду на 12 місяців. Обґрунтовуючи своє
клопотання відповідач посилався на те,
що тарифи за надання послуг з
водопостачання, встановлені для КП
«Компанія «Вода Донбасу», є збитковими,
не покривають витрат підприємства,
платежі від населення поступають не в
повному обсязі. Усе в цілому приводить
до затримок у сплаті за електроенергію.
На підтвердження чого надала баланс
підприємства та звіт про фінансові
результати роботи за 2013 рік.

Крім того, у відзиві від 17.12.2013р.
відповідач зазначив, що позивачем та
експертом під час проведення
розрахунку інфляційних витрат були
порушені вимоги ст. 625 Цивільного
кодексу України в частині нарахування
суми інфляційних втрат на інфляційні
нарахування стягнуті за рішеннями
господарського суду зазначеними у
позові.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 13.09.2011 року
справу № 38/147 призначено колегіальний
розгляд справи.

Ухвалами суду від 11.10.2011 року
провадження по справі № 38/147 зупинено
та призначено судову економічну
експертизу.

23.01.2014 року провадження по справі
поновлено.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що відповідач був
повідомлений про розгляд справи
належним чином, проте правом бути
присутнім в судовому засіданні не
скористався, тому справа розглядається
за наявними в ній матеріалами згідно
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
липня 2006р. між позивачем, як
постачальником, та Державним
виробничим підприємством по
зовнішньому централізованому
водопостачанню "Укрпром-водчормет", як
споживачем, укладено договір про
постачання електричної енергії № 34 за
умовами якого постачальник
зобов'язався постачати електричну
енергію споживачу як різновид товарної
продукції в межах 9380 кВт приєднаної
потужності, а споживач зобов'язався
оплачувати постачальнику її вартість
та здійснювати інші платежі згідно з
умовами Договору та додатками до
Договору, що є його невід'ємними
частинами.

Згідно із п.2.3.4 та п.2.3.5 договору,
споживач зобов'язався оплачувати
постачальнику електричної енергії
вартість електричної енергії згідно з
умовами Додатку №5 „Порядок
розрахунків за електроенергію", а також
оплачувати послуги з компенсації
перетікання реактивної енергії згідно
з Додатком №6 "Порядок розрахунків за
перетікання реактивної енергії".

Пунктом 4.2.1 договору сторони
встановили, що за внесення платежів,
передбачених пунктами 2.3.4 та п.2.3.5 цього
договору з порушенням термінів,
визначених додатком № 5 „Порядок
розрахунків за електроенергію"
споживач сплачує постачальнику
електроенергії пеню у розмірі 2% за
кожний день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати.

Пунктом 10 Додатку №5 "Порядок
розрахунків» розрахунки за активну
електричну енергію та за перетікання
реактивної електричної енергії
здійснюється Споживачем у терміни, що
не перевищують 5 операційних днів від
дня отримання рахунку.

Відповідно до п.9.5 договору, договір
набирає чинності з дня його підписання
і укладається на строк до 31.12.2008 р.
Договір може бути продовженим на
наступний календарний рік, якщо за
місяць до закінчення дії терміну
договору жодною із сторін не буде
заявлено про припинення його дії або
перегляд його умов.

Додатковою угодою № 34 від 01.07.2009р.
зроблена заміна номера договору з №34
на №520 ( далі - Договір №520).

Відповідно до рішення Донецької
обласної ради від 28.12.04р № 4/24-557, зі
змінами внесеними рішенням від 23.03.07р.
№ 5/8-181 створене Комунальне
підприємство «Компанія «Вода Донбасу».
Згідно з п.1.2. Статуту КП «Компанія
«Вода Донбасу», надалі Підприємство, є
правонаступником прав та обов'язків
Державного виробничого підприємства
«Укрпромводчормет», у тому числі за
раніше укладеними договорами, всіма
отриманими ліцензіями, дозволами та
іншими нормативними документами, які
мають юридичну силу до їх
переоформлення на Комунальне
підприємство «Компанія «Вода Донбасу».

26.04.2011р. відбулася державна реєстрація
статуту ПАТ «Донецькобленерго» в новій
редакції та видано свідоцтво про
державну реєстрацію.

Відповідно до статуту підприємства у
новій редакції ПАТ «Донецькобленерго»
є правонаступником ВАТ
«Донецькобленерго».

30.03.2012 року державним реєстратором
Виконавчого комітету Горлівської
міської ради Донецької області був
зареєстрований у новій редакції Статут
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». У
відповідності до умов Статуту
відбулась зміна найменування
Відкритого акціонерного товариства
«Донецькобленерго» на Публічне
акціонерне товариство
«Донецькобленерго». У подальшому
Публічне акціонерне товариство
«Донецькобленерго» перейменоване на
Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго». Інші реквізити
підприємства не змінилися.

З пояснень представників позивача,
відповідача та матеріалів справи
вбачається, що на момент виникнення
спірного боргу сторони перебували у
договірних відносинах.

Позивач на виконання умов Договору №520
поставив Відповідачу у лютому - травні
2011р. активну електроенергію в обсязі 3
070 512кВт/г.

Поставка Позивачем Відповідачу
вказаних обсягів електроенергії
підтверджується актами
прийняття-передавання товарної
продукції. Також Позивач оформив та
передав Відповідачу рахунки за спожиту
активну електричну енергію за період
лютий - травень 2011 року на загальну суму
2 896 623,67грн. Отримання Відповідачем
вказаних рахунків підтверджується
відміткою представника Відповідача на
їх других екземплярах

Відповідач частково сплатив вартість
спожитої електричної енергії, у зв'язку
з чим станом на 12.09.2011 року за
відповідачем обліковувався борг у
розмірі 2 623 406,34 грн. за період лютий -
травень 2011 року

Крім того, судом встановлено, що
Відповідач систематично несвоєчасно
та не у повному обсязі здійснював
розрахунки за куповану за договором
електричну енергію, у зв'язку з чим
Позивач має безспірні грошові вимоги
до Відповідача за несплату
заборгованості за електричну енергію,
що підтверджується рішеннями
господарського суду Донецької області
, а саме:

1)Рішенням господарського суду
Донецької області 24.01.2008 р. по справі №
20/390 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі 2
224 676,63 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 146 519,82 грн. за період з
01.07.2008р. по 30.01.2011р. інфляційних
нарахувань - на суму 909 059,65 грн. за
період з 01.07.2008 по 30.01.2011рр.

2)Рішенням господарського суду
Донецької області 17.11.2008 р. по справі №
10/110 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі
528 830,47грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 38 584,49 грн. за період з
18.11.2008 по 25.06.2011рр.; інфляційних
нарахувань - на суму 179 870,26грн. з
01.12.2008 по 31.05.2011рр.

3)Рішенням господарського суду
Донецької області 23.01.2009 р. по справі №
7/179 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі 745
293,03 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 54 028,26 грн. за період з
24.01.2009 по 25.06.2011р.; інфляційних
нарахувань - на суму 219 644,14грн. за
період з 01.02.2009 по 31.05.2011р.

4)Рішенням господарського суду
Донецької області 27.01.2009 р. по справі №
20/265 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі 1
128 029,56 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 81 496,39 грн. за період з
28.01.2009 по 25.06.2011р.; інфляційних
нарахувань - на суму 326 045,84 грн. за
період з 01.02.2009 по 31.05.2011р.

5)Рішенням господарського суду
Донецької області 05.03.2009 р. по справі №
7/3 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі 766
248,56 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 53 028,60 грн. за період з
06.03.2009 по 25.06.2011р.; інфляційних
нарахувань - на суму 193 134,63 грн. за
період з 01.04.2009 по 31.05.2011р.

6)Рішенням господарського суду
Донецької області 23.12.2009 р. по справі №
20/232 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі 569
260,06 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 25 686,89 грн. за період з
24.12.2009 по 25.06.2011р.; інфляційних
нарахувань - на суму 94 092,86 грн. за
період з 01.01.2010 по 31.05.2011р.

7)Рішенням господарського суду
Донецької області 15.02.2010 р. по справі №
7/270 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі 1
371 483,98 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 55 798,76 грн. за період з
16.02.2010р. по 25.06.2011р.; інфляційних
нарахувань - на суму 171 801,33 грн. за
період з 01.03.2010р. по 31.05.2011р.

8)Рішенням господарського суду
Донецької області 19.05.2010 р. по справі №
38/93 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електроенергію в розмірі 2 237
027,74 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 73 913,78 грн. за період з
20.05.2010 по 25.06.2011р. інфляційних
нарахувань - на суму 251 330,65 грн. за
період з 01.06.2010 по 31.05.2010р. та пеня у
розмірі 12 593,04 грн. за період з 01.07.2010 по
08.08.2010р.

9)Рішенням господарського суду
Донецької області 15.09.2010 р. по справі №
7/142 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електроенергію в розмірі 1 568
957,76 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 36 494,34 грн. за період з
16.09.2010р. по 25.06.2011р.; інфляційних
нарахувань - на суму 104 250,36 грн. за
період з 01.10.2010р. по 31.05.2011р. та пеня у
розмірі 17 707,77 грн. за період з 16.09.2010 по
12.11.2010р.

10)Рішенням господарського суду
Донецької області 06.12.2010 р. по справі №
38/203 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електроенергію в розмірі 1 586
789,15 грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 26 214,65 грн. за період з
07.12.2010 по 25.06.2011р.; інфляційних
нарахувань - на суму 78 560,47 грн. за
період з 01.01.2011 по 31.05.2011р. та пеня у
розмірі 25 736,88 грн. за період з 07.12.2010 по
09.02.2011р.

11)Рішенням господарського суду
Донецької області 15.02.2011р. по справі №
38/280 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електроенергію в розмірі 1
696 934,12грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 18 131,61 грн. за період з
16.02.2011р. по 25.06.2011р. інфляційних
нарахувань - на суму 48 205,52 грн. за
період з 01.03.2011р. по 31.05.2011р. та пеня у
розмірі 36 671,58 грн. за період з 16.02.2011 по
08.05.2011р.

12)Рішенням господарського суду
Донецької області 14.06.2011р. по справі №
20/48 з Відповідача на користь Позивача
було стягнуто заборгованість за
активну електроенергію в розмірі 1
975 169,37грн.

Донарахування 3% річних згідно рішення
суду склало 1 785,76 грн. за період з
15.06.2011р. по 25.06.2011р. та пеня у розмірі 6
172,64 грн. за період з 15.06.2011 по 25.06.2011р.

Несвоєчасне виконання відповідачем
своїх зобов'язань зі сплати зі сплати
вартості активної електричної енергії
спожитої за період лютий - травень 2011
року та виконання рішень
господарського суду стало підставою
для звернення ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» із зазначеним
позовом.

За приписами статті 26 Закону України
„Про електроенергетику" споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Відповідно до статті 180
Господарського кодексу України, зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства.

За приписами статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Дана норма
кореспондує з пунктом 1 статті 193
Господарського кодексу України.
Статтею 629 Цивільного кодексу України
унормовано, що договір є обов'язковим
до виконання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відтак, оскільки сторони визначили
умовами договору обсяг споживання
електричної енергії та розмір її
оплати за цей період, то відповідно до
наведених приписів норм права
зобов'язання у відповідача щодо оплати
отриманої за актами про покази
розрахункових приладів обліку у
розрахунковому періоді існує в межах
договірних відносин.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджено факт постачання
позивачем відповідачу за період лютий -
травень 2011 року активної
електроенергії на загальну суму 2 896
623,67грн, а відповідач порушивши умови
договору, оплату за поставлену
електричну енергію у повному обсязі не
здійснив, рахунки за спожиту активну
електроенергію на загальну суму 2 623
406,34 грн. станом на 12.09.2011 року не
оплатив, господарський суд вважає, що
позовні вимоги ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» про стягнення з
відповідача заборгованості за активну
електроенергію є обґрунтованими.

Проте, заявою від 18.06.2014 року позивач
повідомив, що відповідно до договору
про організацію розрахунків від
23.12.2013р. відповідачем була погашена
заборгованість за спожиту активну
електроенергію за період лютий-травень
2011р. у розмірі 2 623 406,34 грн.

Тобто, станом на день винесення
рішення, основний борг за активну
електроенергії відповідачем сплачено
повністю.

Оскільки предмет спору про стягнення
основної суми боргу у розмірі 2 623 406,34
грн. існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи, суд припиняє
провадження у справі в цій частині у
зв'язку з відсутністю предмета спору на
підставі пункту 1-1 частини першої
статті 80 ГПК України.

Крім стягнення суми основного боргу,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню у розмірі у
розмірі 159 592,94 грн. та пеню у розмірі 116
241,34 грн. нараховану у зв'язку з
невиконанням відповідачем
вищевказаних рішень господарського
суду Донецької області.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України та ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог цих
кодексів та інших правових актів.

Відповідно до ст.ст.216- 218 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

За приписами ст.ст.6, 627 ЦК України
сторони є вільними у визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтями 1,3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543-96-ВР встановлено, що
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

У відповідності до частини 6 статті 232
ГК України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим строк, протягом якого особа
може звернутися до суду за захистом
свого порушеного права встановлюється
Цивільним кодексом України.

У судових засіданнях та у відзивах на
позов представник відповідач
підтвердив, що відповідач несвоєчасно
проводив розрахунки за спожиту
електроенергію у спірному періоді та
за рішеннями судів, проте, зазначив, що
позивач звернувся до суду за
стягненням пені нарахованої на суму
боргу за рішеннями суду № 38/93, № 7/142, №
38/203 після спливу строку позовної
давності. Тому керуючись ч. 4 ст. 267 ЦК
України відповідач заявою від 19.03.2014р.
(том 4, а.с. 176). просив відмовити у
задоволенні позову в цій частині.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 258 ЦК України
встановлено, що для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановлених статтями 253 - 255 цього
Кодексу.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. (ч. 1,5 ст. 261 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК
України).

Перевіривши розрахунок сум пені
нарахованої на суму боргу за рішеннями
суду № № 38/93, 7/142, 38/203 суд вважає, що цей
розрахунок виконаний позивачем в межах
строку визначеного ст. 258 ЦК України та
з урахуванням приписів ч.6 статті 232 ГК
України, отже відмовляє відповідачу у
задоволенні вищевказаного клопотання .

Крім вимог про стягнення суми
основного боргу та пені, позивач просив
стягнути з відповідача 3% річних у
розмірі 30 888,92 грн., інфляційні
нарахування у розмірі 52 419,71 грн. та
суми від простроченої заборгованості у
зв'язку з невиконанням рішень
господарського суду Донецької області:
3% річних у розмірі 737 509,60 грн.,
інфляційні у розмірі 2 951 362,10 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2011 року по справі
38/147 призначено судову економічну
експертизу, на вирішення якої
поставлені наступні питання:

1. На яку суму збільшився борг внаслідок
інфляційних процесів за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання за
договором про постачання електричної
енергії № 34 (520) від 28.07.2006р. та за
рішеннями суду за період, визначений
ПАТ «Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р.?

2. На яку суму збільшився борг внаслідок
нарахування 3% річних за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання за
договором про постачання електричної
енергії № 34 (520) від 28.07.2006р. та за
рішеннями суду за період, визначений
ПАТ «Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р.?

3. На яку суму збільшився борг внаслідок
нарахування пені за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання за
договором про постачання електричної
енергії № 34 (520) від 28.07.2006р. та за
рішеннями суду за період, визначений
ПАТ «Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р.?

15 січня 2014 року до господарського суду
надійшов висновок судової економічної
експертизи у справі №38/147 від 27.12.2013
року, виконаний судовим експертом ТОВ
«Фінансові системи бізнесу».

Згідно висновків судової економічної
експертизи:

По першому питанню.

- Борг внаслідок інфляційних процесів
за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за договором про
постачання електричної енергії № 34 (520)
від 28.07.2006р. за період, визначений ПАТ
«Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р., збільшився на 2 485 331,72гривень,
а саме:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 54 903,40 гривень;

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за рішеннями суду - на 2
430 428,32 гривень.

По другому питанню.

- Борг внаслідок нарахування 3% річних
за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за договором про
постачання електричної енергії № 34 (520)
від 28.07.2006р. за період, визначений ПАТ
«Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р., збільшився на 772 906,87гривень, в
тому числі:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 30 888,95 гривень;

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за рішеннями суду - на 742
017,92гривень.

По третьому питанню.

- Борг внаслідок нарахування пені за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за договором про
постачання електричної енергії № 34 (520)
від 28.07.2006р. за період, визначений ПАТ
«Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р., збільшився на 284 942,75 гривень, а
саме:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 159 592,91гривень;

- за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання за рішеннями
суду - на 125 349,84гривень.

Оцінюючи вказаний висновок експерта з
підстав його достовірності, належності
та допустимості господарський суд
зазначає наступне.

Достовірність - це властивість доказу,
яка характеризує його точність,
правильність відображення обставин, що
входять до предмета доказування.
Перевірка достовірності доказів
проводиться судом у процесі
дослідження доказів. Господарський суд
визнає достовірними докази, якщо за
результатами перевірки та дослідження
цих доказів підтверджується
правильність відомостей, які в них
містяться.

Частина 2 ст. 32 ГПК України серед
переліку видів доказів (засобів
доказування) визначає, у тому числі,
висновки експертів.

Висновком судового експерта в
розумінні ст. 42 ГПК України є висновок,
який складений акредитованою
експертною установою (експертом)
згідно з ухвалою суду про призначення
експертизи в межах судового процесу.

Виходячи зі змісту ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Досліджуючи питання на яку суму
збільшився борг внаслідок інфляційних
процесів за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання за договором
№520 за період лютий-травень 2011року та
за рішеннями господарського суду,
судом суд вважає необґрунтованими
висновок експерта та розрахунок
позивача в частині нарахування
інфляційних за рішеннями
господарського суду.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Експертом та позивачем зроблено
розрахунок інфляційних на суму
заборгованості, стягнуту за рішеннями
суду з урахуванням інфляційних, тобто
проведено нарахування інфляційних
втрат на суми інфляції стягнутої за
вказаними рішеннями суду, що є
порушенням ст. 625 ЦК України.

Інфляційні втрати є мірою
відповідальності за порушення
грошових зобов'язань за договором, але
не є грошовим зобов'язанням в розумінні
ст.ст.11,509 ЦК України.

Рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження" (ст.115 ГПК
України). У той же час, чинне
законодавство не містить норм, які б
передбачали відповідальність за
невиконання рішень господарського
суду у вигляді нарахування інфляційних
втрат.

Здійснивши перерахунок суми
інфляційних втрат суд вважає, що борг
внаслідок інфляційних процесів за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за договором про
постачання електричної енергії № 34 (520)
від 28.07.2006р. за період, визначений ПАТ
«Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р., збільшився на 2 335 731,51
гривень, а саме:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 54 903,40 гривень;

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за рішеннями суду - на
2280828,11 гривень.

Проте, оскільки позивач не скористався
своїм правом передбаченим ст.22
Господарського процесуального кодексу
України збільшити розмір позовних
вимог, суд задовольняє позовні вимоги в
цій частині в межах заявленого позову
на суму 2333247 грн. 82 коп., а саме:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 52419,71 гривень;

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за рішеннями суду - на
2280828,11 гривень.

Здійснивши перерахунок суми 3% річних
суд вважає, що борг внаслідок
нарахування 3% річних за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання за
договором про постачання електричної
енергії № 34 (520) від 28.07.2006р. за період,
визначений ПАТ «Донецькобленерго» у
заяві про уточнення позовних вимог
№51юр-40729/11 від 12.09.2011р., збільшився на 772
906,87гривень, в тому числі:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 30 888,95 гривень;

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за рішеннями суду - на 742
017,92гривень.

Проте, оскільки позивач не скористався
своїм правом передбаченим ст.22
Господарського процесуального кодексу
України збільшити розмір позовних
вимог, суд задовольняє позовні вимоги в
цій частині в межах заявленого позову
на суму 768398 грн.52 коп., а саме:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 30 888,92 гривень;

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за рішеннями суду - на 737
509,60 гривень.

Здійснивши перерахунок суми пені суд
вважає, що борг внаслідок нарахування
пені за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання за договором
про постачання електричної енергії № 34
(520) від 28.07.2006р. за період, визначений
ПАТ «Донецькобленерго» у заяві про
уточнення позовних вимог №51юр-40729/11 від
12.09.2011р., збільшився на 284 942,75 гривень, а
саме:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 159 592,91гривень;

- за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання за рішеннями
суду - на 125 349,84гривень.

Проте, оскільки позивач не скористався
своїм правом передбаченим ст.22
Господарського процесуального кодексу
України збільшити розмір позовних
вимог, суд задовольняє позовні вимоги в
цій частині в межах заявленого позову
на суму 275834,25 грн., а саме:

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за період лютий-травень
2011року - на 159 592,91гривень;

- за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання за рішеннями
суду - на 116 241,34 гривень.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення суми пені на 80% та надання
розстрочки виконання рішення на 12
місяців суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 83 ГПК
України, господарський суд має право у
виняткових випадках зменшити розмір
неустойки (штрафу, пені), яка підлягає
стягненню із сторони, що порушила
зобов'язання.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що зменшення розміру заявленої до
стягнення пені є правом суду, а за
відсутності переліку таких виняткових
обставин, господарський суд оцінивши
надані сторонами докази та обставини
справи у їх сукупності на власний
розсуд вирішує питання про наявність
або відсутність у кожному конкретному
випадку обставин, за яких можливе
зменшення пені.

Обґрунтовуючи клопотання про
зменшення пені та надання розстрочки
виконання рішення на 12 місяців
відповідач посилається на скрутне
фінансове становище підприємства.

Позивач проти клопотання відповідача
про зменшення розміру пені та надання
розстрочки виконання рішення на 12
місяців заперечив, посилаючись також
на скрутне фінансове становище ПАТ
"ДТЕК Донецькобленерго".

За змістом статті 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
зокрема має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення. При
цьому суд зважає, що згідно приписів
частини 1, 3 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п 7.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 17.10.2012р. №9, підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ, одним з
видів діяльності за КВЕД КП «Компанія
«Вода Донбасу» є забір, очищення та
постачання води.. Серед основних
споживачів КП «Компанія «Вода Донбасу»
є населення та підприємства, що надають
комунальні послуги населенню та
підприємства, що фінансуються з
державного бюджету.

Згідно балансу та звіту про фінансові
результати за 2013 рік діяльність КП
«Вода Донбасу» є збитковою. Збиток
складає 378,8 млн.грн.( а.с.66-67). Непокриті
збитки підприємства складають 1096,2
млн.грн.

Аналіз фінансово-економічних даних
бухгалтерського обліку КП «Компанія
«Вода Донбасу» свідчить про те, що
підприємство не має в своєму
розпорядженні матеріальних і
фінансових ресурсів та джерел для
одночасної оплати боргу стягнутого за
рішенням суду по справі № 38/147 у розмірі
3322313 грн. 76 коп.

Враховуючи значний розмір стягнутої
суми боргу та відсутність на даний час
можливості КП «Компанія «Вода Донбасу»
сплатити зазначену суму одразу,
вищевикладені обставини можуть
призвести до банкрутства КП «Компанія
«Вода Донбасу», що в свою чергу
призведе до зупинення водопостачання
до житлових будинків, державних та
комунальних закладів Донецької
області.

З огляду на матеріали справи та норми
чинного законодавства, враховуючи, що
винятковість обставин є оціночним
поняттям, господарський суд
задовольняє клопотання про надання
розстрочення виконання рішення на 12
місяців та частково задовольняє
клопотання відповідача та зменшує
розмір пені на 20%.

Таким чином, сума пені, що підлягає
стягненню з відповідача складає 220667,40
грн.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін. За
змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач
не надав господарському суду доказів,
які спростовують позовні вимоги в
повному обсязі. Матеріали справи не
містять доказів своєчасної оплати
отриманої відповідачем
електроенергії.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши
відповідно до статті 43 ГПК України
наявні в матеріалах справи докази та
обставини справи за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, що
позивач не довів у повному обсязі
заявлену до стягнення суму, а відтак
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 44, 49,
75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі 38/147 за
Публічного акціонерного товариства
„ДТЕК Донецькобленерго" до
Комунального підприємства „Компанія
„Вода Донбаса" про стягнення 6671420 грн. 95
коп. в частині стягнення суми основного
боргу на загальну суму 2 623 406 грн. 34
коп.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства „ДТЕК
Донецькобленерго" до Комунального
підприємства „Компанія „Вода Донбаса"
про стягнення 4048014 грн. 61 коп. -
задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
„Компанія „Вода Донбаса" (83001,
м.Донецьк, вул. Артема, 85, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84601,
м.Горлівка, пр.Леніна, 11, , на поточний рахунок № 1417 в
філії ГУ ПАТ ПІБ в Донецькій області,
МФО 334635, ):

- суму трьох процентів річних від суми
боргу, що утворився за період
лютий-травень 2011 р. у розмірі 30 888
(тридцять тисяч вісімсот вісімдесят
вісім) грн. 92 коп.;

- суму інфляційних нарахувань від суми
боргу, що утворився за період
лютий-квітень 2011 р. у розмірі 52 419
(п'ятдесят дві тисячі чотириста
дев'ятнадцять) грн. 71 коп.;

- суму пені від боргу, що утворився за
період лютий-травень 2011 року у розмірі
127674 (сто двадцять сім тисяч шістсот
сімдесят чотири) грн. 33 коп.

Стягнути з Комунального підприємства
„Компанія „Вода Донбаса" (83001,
м.Донецьк, вул. Артема, 85, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84601,
м.Горлівка, пр.Леніна, 11, , на поточний рахунок ПАО
«Донецькобленерго» № 1417 в філії
ГУ ПАТ ПІБ в Донецькій області, МФО 334635,
донараховані за рішеннями
суду:

- суму трьох процентів річних у розмірі
737 509 (сімсот тридцять сім тисяч п'ятсот
дев'ять) грн. 60 коп.;

- суму інфляційних нарахувань у розмірі
2 280828 (два мільйона двісті вісімдесят
тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 11
коп.;

- суму пені у розмірі 92993 (дев'яносто дві
тисячі дев'ятсот дев'яносто три) грн. 07
коп.

Стягнути з Комунального підприємства
„Компанія „Вода Донбаса" (83001,
м.Донецьк, вул. Артема, 85, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84601,
м.Горлівка, пр.Леніна, 11,
на рахунок №0283 в філії
Центрально-Міського відділення ПІБ м.
Горлівка Донецької обл. МФО 334464, ) судові витрати у сумі 25382
(двадцять п'ять тисяч триста вісімдесят
дві) грн. 21 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Розстрочити виконання рішення
господарського суду Донецької області
по справі № 38/147 на суму 3 322 313 грн. 74
коп. строком на 12 місяців починаючи з
01.07.2014 року по 01.06.2015 року - щомісяця
рівними платежами по 276859 грн. та у
останній місяць - 276864 грн.74 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 18
червня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 20 червня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Головуючий суддя
Е.В. Зекунов

Суддя
А.М. Осадча

Суддя
О.В.
Кротінова