м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/7379/14 23.06.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий
стандарт"доВідкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
"Оранта"простягнення страхового
відшкодування у розмірі 2 305,17 грн.
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Андрієнко Ю.А. -
представник за дов.;
від відповідача: не з'явились
У судовому засіданні 23.06.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "Оранта" про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу у розмірі 2 305,17 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.04.2014 порушено провадження у
справі №910/7379/14, розгляд справи
призначено на 21.05.2014.

Ухвалою від 21.05.2014 розгляд справи
відкладено на 23.06.2014.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явились, поважні причини
неявки суду не повідомили, витребувані
судом документи не надали, про час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

З адреси відповідача повернулась
поштова кореспонденція з довідкою ф.20
"за адресою не знаходиться".

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 23.06.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

02.03.2010 між АСТ "АИС-Поліс"
(правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Український страховий
стандарт") (далі - позивач, страховик) та
ОСОБА_2 (далі - страхувальник) укладений
Договір добровільного страхування
транспортного засобу №0112-0101-954 (далі -
Договір), за яким був застрахований
автомобіль, Citroen C4 державний номер
НОМЕР_1.

01.09.2010 о 09 год. 30 хв. в м. Києві по вул.
Оболонській, 12, сталася
дорожньо-транспортна пригода за
участю застрахованого автомобіля Citroen
C4 державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та Нісан державний
номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3.

02.09.2010 страхувальник звернувся до
страховика із заявою про настання
страхового випадку та виплати
страхового відшкодування.

Відповідно до звіту від 29.10.2010 №0205 та
калькуляції від 29.10.2010 вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля становить 2
305,17 грн.

На підставі вищевказаного договору від
02.03.2010, заяви страхувальника,
розрахунку суми страхового
відшкодування, позивач виплатив
страхове відшкодування в сумі 2 305, 17
грн. на рахунок ТОВ "АІС-Сітроен-Центр""
згідно платіжного доручення №3676 від
15.07.2011.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи, в межах суми 2 305,17 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно внаслідок
експлуатації автомобіля Нісан
державний номер НОМЕР_3.

Як вбачається з постанови Оболонського
районного суду міста Києва (№3-10336/2010)
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - акт
судового розгляду справи, який є
результатом дослідження всіх
документів та з'ясування всіх
необхідних обставин. Таким чином, у
справах про адміністративні
правопорушення, зокрема,
дорожньо-транспортні пригоди, належним
доказом є довідка Державної
автомобільної інспекції, складена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення. У свою
чергу, протокол - це офіційний документ,
відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння, яке містить ознаки
правопорушення, передбаченого нормами
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо
наявності у діях особи складу
адміністративного правопорушення
міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу Нісан
державний номер НОМЕР_3 була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) ВЕ/1554782 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом ВЕ/1554782, діючим на
дату ДТП (01.09.2010).

Отже, відповідач є особою на яку
полісом ВЕ/1554782 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля Нісан
державний номер НОМЕР_3 на час спірної
ДТП.

13.11.2013 позивач звернувся до відповідача
з вимогою про страхове відшкодування у
розмірі 2 305,17 грн. (вимога отримана
відповідачем 15.11.2013), яка залишена без
задоволення.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (стаття 9 Закону
України "Про страхування").

Отже, враховуючи вартість
відновлювального ремонту 2 305,17 слід
також враховувати розмір франшизи за
страховим полісом ВЕ/1554782, що становить
1000,00 грн.

За встановленими судами обставинами
справи, позивач здійснивши виплату
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування транспорту,
отримав право вимоги в сумі 1 305,17 грн.,
яке особа, що одержала страхове
відшкодування, мала до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідач в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, не спростував заявлені
позовні вимоги.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д, код 00034186) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий стандарт" (04073, м.
Київ, пров. Балтійський, 20, код 22229921) 1
305,17 грн. (одна тисяча триста п»ять
гривень 17 коп.) страхового
відшкодування та 1 034,43 грн. (одна тисяча
тридцять чотири гривні 43 коп.) судового
збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 27.06.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова