ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.Справа № 916/2542/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Бєляновського В.В., Мишкіної
М.А.,

при секретарі судового засідання
Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Лянна О.А., за
посвідченням,

від позивача-1 - Кліменко Ю.І., за
довіреністю,

від позивача-2 - не з'явився,

від відповідача - Гідулянов О.В., за
довіреністю,

від третьої особи - Лисецька О.О., за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Заступника прокурора Одеської області

на рішення господарського суду
Одеської області від 28 березня 2014 року

у справі №916/2542/13

за позовом Прокурора
Комінтернівського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області та
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області

до відповідача Приватного
підприємства «ОСКАР»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Державного
підприємства «Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України з дослідним
виробництвом»

про зобов'язання повернути самовільно
зайняту земельну ділянку шляхом
знесення існуючих будівель та споруд

встановив:

У вересні 2013 року прокурор
Комінтернівського району Одеської
області (далі-прокурор) в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області (далі-позивач-1) та
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області
(далі-позивач-2) звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовом до приватного підприємства
«ОСКАР» (далі-відповідач) про
зобов'язання останнього повернути
Комінтернівській районній державній
адміністрації самовільно зайняту
земельну ділянку площею 0,80 га, яка
розташована по вул. Берегова, 2 в с.
Вапнярка Комінтернівського району
Одеської області шляхом знесення
існуючих будівель та споруд.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 15 січня 2014 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - державне
підприємство «Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України з дослідним
виробництвом» (далі-третя особа, ДП
«УкрНДІМФ»), оскільки на спірній
земельній ділянці розташовані будівлі,
придбані відповідачем у ДП «УкрНДІМФ»
за договором від 26.11.2012р. та в нього
знаходилась в оренді спірна земельна
ділянка.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 28 березня 2014 року
(суддя Малярчук І.А.) у задоволені
позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що
прокурором необґрунтовано визначено
позивачами у даній справі Державну
інспекцію сільського господарства в
Одеській області та Комінтернівську
районну державну адміністрацію
Одеської області. Також, прокурором не
доведено належності самовільно
зайнятої земельної ділянки до земель
рекреаційного призначення державної
форми власності.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, заступник прокурора
Одеської області звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме порушення норм ст.ст.17, 122, 125, 126, 212
Земельного кодексу України, ст.16 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації», ст.43 Господарського
процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга мотивована
наступним.

Відповідно до наявних в
матеріалах справи доказів, самовільна
зайнята ПП «ОСКАР» земельна ділянка
площею 0,80 га, яка розташована по вул.
Берегова, 2 в с. Вапнярка
Комінтернівського району Одеської
області відноситься до земель
державної власності з категорією
земель - землі рекреаційного
призначення.

Господарським судом при розгляді
справи не враховано рішення
Новодофінівської сільської ради №168-V
від 27.12.2011р. «Про затвердження проекту
землеустрою щодо розмежування земель
державної та комунальної власності на
території с. Нова Дофінівка, с. Вапнярка
Комінтернівського району Одеської
області», відповідно до якого земельна
ділянка, яку самовільно займає
відповідач перейшла із комунальної у
державну власність.

Відповідно до розпорядження
Одеської обласної державної
адміністрації від 15.12.2011р. №1501/А-2011 до
затвердженого переліку земельних
ділянок, які залишаються у державній
власності в межах населених пунктів с.
Нова Дофінівка, с. Вапнярка на
території Нофодофінівської сільради
Комінтернівського району, входить
самовільно зайнята земельна ділянка.

Згідно актів перевірок, приписів,
постанов Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області, ПП «ОСКАР» самовільно зайнято
земельну ділянку рекреаційного
призначення державної форми власності.

Також, як зазначає заступник
прокурор у скарзі, ні на момент подачі
позову, ні на даний час
Новодофінівською сільською радою не
здійснено реєстрацію права власності
на спірну ділянку, отже його не набуто.

Що стосується порушення норм
процесуального права, на думку
заступника прокурора, суд першої
інстанції, зазначаючи в оскарженому
рішенні, що прокурором необґрунтовано
визначено позивачами у справі Державну
інспекцію сільського господарства в
Одеській області та Комінтернівську
районну державну адміністрацію
Одеської області, повинен був на
підставі п.1 ч.1 ст.81 ГПК України
залишити позов без розгляду, а не
відмовляти у задоволенні позову, тим
самим позбавляючи можливості захисту
права держави в судовому порядку.

Крім того, як стверджує заступник
прокурора, якщо у господарського суду в
процесі розгляду справи виникли
питання щодо фактичної категорії
земельної ділянки та підтвердження її
приналежності до земель державної
власності, які потребують спеціальних
знань в галузі землеустрою, то суд в
порядку ст.41 ГПК України мав би
призначити судову земельно-технічну
експертизу, чого зроблено не було.

Таким чином, вищевикладене
свідчить про те, що оскаржене рішення
суду не відповідає вимогам ст.82 ГПК
України, п.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
23.03.2012р. «Про судове рішення» щодо
законності й обґрунтованості рішення
суду та згідно зі ст.104 ГПК України
підлягає скасуванню, а позов прокурора
- задоволенню.

Представники сторін та третя
особа не скористалися своїм правом
надання відзивів на апеляційну скаргу.

23 червня 2011 року від представника
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області
надійшло клопотання про розгляд справи
буз участі представника
райдержадміністрації у зв'язку із
завантаженістю юридичного відділу
апарату Комінтернівської районної
державної адміністрації.

В засіданні суду апеляційної
інстанції прокурор на вимогах та
доводах апеляційної скарги наполягав,
зазначивши, що спірна земельна ділянка
є землею рекреаційного призначення та
відноситься до земель державної
власності. Також прокурор послався на
приписи ст.212 ЗК України, ст.16 ЦК України
та вказав про те, що у відповідача за
договором купівлі-продажу рухомого
майна від 26.11.2012р. виникло лише право
власності на це майно, яке розташоване
на земельній ділянці, належне
землекористування якої за
відповідачем не оформлене у
визначеному законодавством порядку, а
тому це є фактом самовільного зайняття
спірної земельної ділянки.

Представник Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області в судовому засіданні підтримав
в повному обсязі доводи, викладені
заступником прокурора в апеляційній
скарзі.

Представник відповідача в суді
апеляційної інстанції заперечував
проти задоволення вимог апеляційної
скарги, стверджуючи, що 26.11.2012р. ПП
«ОСКАР» було придбано у ДП «УКРНДІМФ»
за договором купівлі-продажу дерев'яні
будиночки у кількості 34 одиниці,
електромережу довжиною 180 м.,
водопровід довжиною 207 м.п., металеву
огорожу довжиною 150 м., що розташовані
на земельній ділянці площею 0,80 га, за
адресою Одеська область,
Комінтернівський район, вул. Берегова,
2.

На момент переходу права власності на
придбане майно у ДП «УКРНДІМФ» існував
чинний договір оренди земельної
ділянки від 15.04.2002р., площею 0,80 га за
вказаною вище адресою, строком дії до
31.12.2012 р., відповідно до п.2.3. якого
договір оренди зберігає чинність для
нового власника, тобто відповідач
вважається законним землекористувачем
спірної земельної ділянки.

Відповідач звернувся до
Комінтернівської
райдержадміністрації та
Новодофінівської сільради з листами
щодо укладення договору оренди
земельної ділянки та проводить роботи
по землевідведенню останньої.

Третя особа в судовому засіданні
доводи заступника прокурора, викладені
в апеляційній скарзі не визнала,
вважаючи рішення господарського суду
законним та обґрунтованим, а
апеляційну скаргу безпідставною.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши прокурора, представників
сторін та третьої особи, перевіривши
юридичну оцінку встановлених судом
першої інстанції фактичних обставин
справи і їх повноту, застосування норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів
справи та встановлено судом першої
інстанції, ПП «ОСКАР» за договором
купівлі-продажу від 26.11.2012р. придбав у
ДП «УкрНДІМФ» рухоме майно з подальшим
його розбиранням, а саме: дерев'яні
будиночки в кількості 34 одиниці,
електромережу довжиною 180 метрів,
водопровід довжиною 207м.п., металеву
огорожу довжиною 150 м., що списане з
балансу, розташоване за адресою:
Одеська область, Комінтернівський
район, с.Вапнярка, вул. Берегова, 2 на
земельній ділянці площею 0,80 га.

За актом приймання-передачі від 04.12.2012р.
ДП «УкрНДІМФ» рухоме майно було
передане ПП «ОСКАР», а останнім була
сплачена його вартість ДП «УкрНДІМФ».

Станом на час укладання договору
купівлі-продажу від 26.11.2012р. земельна
ділянка площею 0,80 га, розташована за
адресою Одеська область,
Комінтернівський район, с. Вапнярка,
вул. Берегова, 2, перебувала в оренді у
ДП «УкрНДІМФ» на підставі договору
оренди земельної ділянки №7 від 15.04.2002р.

Згідно рішення сесії Новодофінівської
сільради від 15.02.2013р. №325-У та за
взаємною згодою сторін відповідно до
угоди про розірвання договору оренди
земельної ділянки від 25.02.2013р.
вищезазначений договір оренди
земельної ділянки був розірваний.

Відповідачем проводиться оплата
земельного податку за
землекористування земельною ділянкою
на якій знаходиться придбане рухоме
майно, що не заперечується сторонами та
підтверджується відповідними
платіжними документами.

За результатами проведеної Державною
інспекцією сільського господарства в
Одеській області перевірки дотримання
вимог земельного законодавства ПП
«ОСКАР» було складено акт перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства
уніфікованої форми №000081 від 18.06.2013р.,
акт обстеження земельної ділянки від
18.06.2013р. №000081, припис від 27.06.2013р. №001220,
протокол про адміністративне
правопорушення від 27.06.2013р. №000647,
прийнято постанову про накладення
адміністративного стягнення від
27.06.2013р. №000730, та повторно складено акт
перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства уніфікованої форми від
06.08.2013р. №000407, припис від 06.08.2013р. №001222,
протокол про адміністративне
правопорушення від 06.08.2013р. №000649,
прийнята постанова про накладення
адміністративного стягнення від
07.08.2013р. №000732, в яких встановлено
використання ПП «ОСКАР» земельної
ділянки рекреаційного призначення
державної форми власності, загальною
площею 0,80 га, розташованої на території
Новодофінівської сільради, с. Вапнярка,
вул. Берегова, 2 без правовстановлюючих
документів, на якій знаходиться 34
одиниці дерев'яних будиночків,
електромережа, водопровід, огорожа
металева, що належать ПП «ОСКАР».

Прокурор, звертаючись з позовом,
обґрунтував свої позовні вимоги
положеннями ст.212 Земельного кодексу
України, відповідно до якої самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції послався на наступне.

Прокурором необґрунтовано визначено
позивачами у даній справі Державну
інспекцію сільського господарства в
Одеській області, Комінтернівську
районну державну адміністрацію
Одеської області права яких порушенні
неправомірним використанням
відповідачам спірної земельної
ділянки.

Розпорядження Одеської обласної
державної адміністрації від 15.12.2011р.
№1501/А-2011 з додатком переліку земельних
ділянок, що залишаються в держаній
власності, в межах населених пунктів с.
Нова Дофінівка, с. Вапнярка на
території Новодофінівскої сільради та
листи Управління Держземагентсва у
Комінтернівському районі Одеської
області ГУ Держземагенства в Одеській
області від 13.03.2014р. №13-13-04/725, від
13.02.2014р. №13.13.04/411 не можна вважати
доказами належності спірної земельної
ділянки до земель рекреаційного
призначення державної власності.

Матеріали справи не містять відомостей
розташування на спірній земельній
ділянці будівель, споруд, інших
об'єктів нерухомості державної
власності, перебування її у постійному
користуванні органів державної влади,
державних підприємств, установ,
організацій, Національної академії
наук України, державних галузевих
академій наук, належність її до земель
оборони.

На момент набрання чинності Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» від 06.09.2012р.
№5245-VІ. рухоме майно, розташоване на
спірній земельній ділянці, належало на
праві власності ПП «ОСКАР», а сама
земельна ділянка до 25.02.2013р. перебувала
в оренді у ДП «УкрНДІМФ» згідно до
договору оренди земельної ділянки від
15.04.02 р., у зв'язку з чим земельна ділянка
площею 0,80 га, розташована в
Комінтернівському районі, с. Вапнярка,
вул. Берегова,2 не набула статусу
земельної ділянки державної власності.

Згідно п.174 переліку земельних ділянок,
що залишаються в держаній власності, в
межах населених пунктів с. Нова
Дофінівка, с. Вапнярка на території
Новодофінівскої сільради, який є
додатком до розпорядження Одеської
облдержадміністрації від 15.12.2011р.
№1501/А-2011 та листів Управління
Держземагентсва у Комінтернівському
районі Одеської області від 13.03.2014р.
№13-13-04/725, від 13.02.2014р. №13.13.04/411 спірна
земельна ділянка знаходиться в межах
населеного пункту с. Вапнярка згідно
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж с. Нова
Дофінівка, с. Вапнярка, а відповідно
такою, що за законом віднесена до
земель комунальної власності.

Також, за висновком суду першої
інстанції, прокурором не доведено
належність спірної земельної ділянки
до земель рекреаційного призначення.

Суд першої інстанції також прийшов до
висновку, що з огляду на повноваження
Державної інспекції сільського
господарства у Одеській області,
передбачені ст.5, ч.1 ст.10, ч.4 ст.9 ЗУ «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», Положенням про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженим
Указом Президента України №459/2011 від
13.04.2011р., Положенням про державну
інспекцію сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженим Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України №770 від 23.12.2011р. у неї відсутні
цивільні права та обов'язки в розумінні
приписів ст.11 ЦК України, захист яких
згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.20 ГК
України провадиться судом.

Крім того, судом першої інстанції
прийнято до уваги ту обставину, що
відповідач вживав заходи до оформлення
права на спірну земельну ділянку,
однак, за умови не визначення форми
власності на неї, таке оформлення
землекористування не відбулось та
утруднено.

Судова колегія апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позову та додатково зазначає наступне.

Звертаючись з позовом в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області та Комінтернівської районної
державної адміністрації Одеської
області про зобов'язання ПП»Оскар»
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку Комінтернівській районній
державній адміністрації, прокурор
виходив з того, що спірна земельна
ділянка відноситься до земель
рекреаційного призначення державної
власності.

Разом з тим, матеріалами справи даний
факт не підтверджується. Державна
реєстрація права держави на спірну
земельну ділянку не провеена.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» визначені
критерії віднесення земель до
комунальної власності відповідних
територіальних громад або до державної
власності.

Розпорядження Одеської обласної
державної адміністрації від 15.12.2011р.
№1501/А-2011 «Про затвердження переліку
земельних ділянок, які залишаються у
державній власності, в межах населених
пунктів с.Нова Дофінівка, с.Вапнярка на
території Новодофінівської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області» не є належним
доказом передачі спірної земельної до
державної власності, з огляду на
відсутність щодо неї розробленої
документації із землеустрою,
відсутності на неї кадастрового
номеру, що суперечить вимогам п.10
розділу ІІ Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності».

Крім того, судова колегія апеляційної
інстанції приймає до уваги наступне.

Відповідно до п.п.3.1 п.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» у вирішенні питання про
застосування відповідальності за
самовільне зайняття земельної ділянки
господарським судам необхідно
враховувати, що саме по собі
встановлення судом наявності
фактичного користування земельною
ділянкою без документів, що
посвідчують права на неї, не є
достатньою підставою для кваліфікації
такого використання земельної ділянки
як самовільного її зайняття.
Господарським судам у вирішенні таких
спорів необхідно досліджувати, чи
передбачено спеціальним законом
отримання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку,
наявність у особи права на отримання
земельної ділянки у власність чи в
користування, вжиття нею заходів до
оформлення права на земельну ділянку
тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач набув право власності на
майно, розташоване на спірній
земельній ділянці, на підставі
договору купівлі-продажу від 26.11.2012р.,
укладеного з ДП «Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України». Відповідно, у
нього виникли зобов'язання щодо
виконання умов договору в частині
розбирання цього майна.

Вказаним договором для покупця не
встановлений строк розбирання
придбаного майна. Відсутні докази того,
що продавцем направлялась вимога
покупцю щодо розбирання цього майна.

На час укладення цього договору
земельна ділянка, на якій розташоване
придбане майно, відносилась до земель
комунальної власності та знаходилась в
оренді у ДП «Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України».

Відповідач звернувся як до
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області, так і
до Новодофінівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області із заявами про укладення
договору оренди земельної ділянки. На
час розгляду справи відповідач не
отримав відповіді на свої заяви.

Суд першої інстанції правомірно
відмовив в задоволенні позову, а не
залишив його без розгляду, оскільки
відповідно до п.3 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012р. №7 «Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам»
позов прокурора підлягає залишенню без
розгляду відповідно до пункту 1 частини
першої статті 81ГПК України у разі
неправильного визначення прокурором
позивача, тобто органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах.

Судова колегія вважає, що прокурором,
із врахуванням його позиції щодо
належності земельної ділянки до
державної власності, правильно
визначені позивачі у справі.

Згідно вимог ст.ст.32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами та не відповідають вимогам
законів, що регулюють спірні
правовідносини.

За таких обставин колегія суддів
не знаходить законних підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду
Одеської області від 28 березня 2014 року
у справі №916/2542/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
та підписано 01.07.2014р.

Головуючий суддя:
Будішевська Л.О.

Судді:
Бєляновський В.В.

Мишкіна М.А.