ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.14р. Справа № 904/2561/14

За позовом комунального підприємства
"Житлове господарство Самарського
району" Дніпропетровської міської
ради, м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 17 882, 24 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: представник, Штефан В.А.,
довіреність № 251 від 15.03.2013 р.

відповідач: ОСОБА_1, паспорт серії
НОМЕР_2

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Житлове
господарство Самарського району"
Дніпропетровської міської ради
звернулось до господарського суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 17 882, 24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань з оплати за надані
комунальні послуги з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій.

Ухвалою господарського суду від
18.04.2014р. порушено провадження у справі,
а розгляд справи призначено на 15.05.2014р.

15.05.2014р. відповідач в призначене судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
поштове повідомлення про вручення
поштового відправлення. (а.с.43)

Ухвалою господарського суду від
15.05.2014р., у зв'язку з неявкою відповідача
в признане судове засідання, розгляд
справи відкладено на 10.06.2014р.

10.06.2014р. у зв'язку з необхідністю
укладання між сторонами акту звірки
розрахунків, в судовому засіданні в
присутності представників сторін
оголошено перерву до 17.06.2014р.,

17.06.2014р. представник позивача в
судовому засіданні подав уточнення
позовних вимог, яким просив суд
стягнути з відповідача суму основного
боргу у розмірі 18343 грн. 75 коп. за період
з 31 жовтня по 30 квітня 2014р. та судові
витрати по справі, підтримав позовні
вимоги у повному обсязі, просив суд
позов задовольнити.

Суд, дослідивши надані позивачем
уточнення, встановив, що за своїм
змістом уточнення до позову є заявою
про збільшення позовних вимог.

На підставі ст. 22 ГПК України уточнення
до позовної заяви прийняті судом до
розгляду, як заява про збільшення
позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні визнав
позовні вимоги у повному обсязі, просив
суд позов задовольнити.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

17.06.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом корпоративних прав
та правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради
(орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар)
укладено договір оренди нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності територіальної громади
міста №398-ДКП/12 від 19.07.2012р., відповідно
до умов якого з метою ефективного
використання комунального майна
орендодавець на підставі рішення
міської ради від 21.03.07 № 41/11 із змінами
та доповненнями передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
комунальне нерухоме майно - нежитлове
приміщення (надалі - об'єкт оренди)
загальною площею 51,8 кв.м. розміщене за
адресою: АДРЕСА_1 на першому поверсі 2-х
поверхового будинку, вартість яких,
згідно з незалежною оцінкою становить
108070,00грн., без ПДВ, що перебуває на
балансі КВ ЖРЕП Самарського району, для
розміщення торговельного об'єкту з
продажу промислових товарів, що були у
використанні. (а.с.9-12)

Відповідно до п. 5.11. договору, орендар
зобов'язаний протягом 5 днів з дати
укладання цього договору укласти з
балансоутримувачем або з відповідними
комунальними службами договір на
сплату комунальних послуг (газ,
електроенергія, тепло, водопостачання
та водовідведення, вивезення сміття,
телефон) та з балансоутримувачем -
договір на сплату експлуатаційних
витрат, у т.ч. відшкодування витрат по
податку на землю.

Актом приймання передачі від 19.07.2012р.
відповідач прийняв нежитлове
приміщення, загальною площею 51.8. кв.м.,
що знаходиться на балансі КВ ЖРЕП
Самарського району, за адресою АДРЕСА_1
проте зобов'язання, щодо укладення
договору, передбаченого п. 5.11. договору
оренди, відповідач не виконав.

З матеріалів справи вбачається, що в
період з 31.10.2012 року по 30.04.2014р. позивач
надавав відповідачу комунальні
послуги з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій на загальну
суму 18343 грн. 75 коп. (з урахуванням
уточнення позовних вимог а.с. 51-54), що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами виконаних робіт, а також
виставляв відповідачу рахунки на
оплату наданих послуг. (а.с.19-35)

Проте, як зазначає позивач та не
заперечується відповідачем в
порушення своїх зобов'язань,
відповідач оплату за спожиті
комунальні послуги не здійснював, у
зв'язку з чим у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість у
розмірі 18343 грн. 75 коп. (з урахуванням
уточнення позовних вимог а.с. 51-54)

З метою досудового врегулювання спору
позивач неодноразово направляв на
адресу відповідача претензії №881 від
10.09.2013р. та №154 від 26.02.2014р., якими просив
відповідача погасити існуючу
заборгованість.(а.с.37-38)

Відповідач на вищезазначені претензії
не відреагував, заборгованість не
оплатив.

Станом на час розгляду справи,
заборгованість відповідача за спожиті
комунальні послуги з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій залишилась неоплаченою, що і
стало підставою для звернення позивача
до господарського суду за захистом
своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представників
позивача та відповідача, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, з наступних підстав:

Факт надання послуг з боку позивача
доводиться матеріалами справи.

Доказів оплати відповідачем спожитих
послуг матеріали справи не містять.

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначені Законом України
"Про житлово-комунальні послуги",
відповідно до ст. 1 якого під
житлово-комунальними послугами слід
розуміти результат господарської
діяльності, спрямованої на
забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 наведеного Закону серед
житлово-комунальних послуг
виокремлено, зокрема, послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства (ст.
16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги").

Дії сторін (надання виконавцем рахунку
на оплату послуг, оплата послуг
замовником) свідчать про виникнення
між ними правовідносин про надання
послуг.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України
)

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач проти позову не заперечував
та визнав позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Судом встановлено, що матеріали справи
належних доказів в спростування
доводів позивача не містять,
відповідачем таких не надано, під час
судового засідання відповідач
підтвердив суму заборгованості, позов
визнав у повному обсязі, у зв'язку з чим
позовні вимоги позивача про стягнення
заборгованості за надані комунальні
послуги з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій у розмірі 18343
грн. 75 коп. - підтверджуються
матеріалами справи, є обґрунтованими і
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Також, 16.06.2014 року від відповідача до
канцелярії господарського суду
надійшла заява в порядку ст. 22 ГПК
України, якою відповідач просив
розстрочити суму заборгованості
строком на 36 місяців. (а.с.50)

Суд дослідивши подану відповідачем
заяву не вбачає підстав для її
задоволення, оскільки в заяві не
зазначено жодних причин та не додано в
обґрунтування заяви доказів, які б
свідчили про неможливість виконання
судового рішення або ускладнили його
виконання. Крім того, під час судового
засідання 17.06.2014р. на запит суду щодо
наявності у відповідача додаткових
заяв та клопотань, відповідач
зазначену заяву не заявив.

Отже, факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань, щодо
своєчасної оплати за надані послуги
встановлено судом та доведено
матеріалами справи.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (49114, АДРЕСА_2 ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь комунального
підприємства "Житлове господарство
Самарського району" Дніпропетровської
міської ради (49127, м. Дніпропетровськ,
вул. Агнії Барто, 19, )
основний борг у розмірі 18343 грн. 75 коп.
та суму сплаченого судового збору у
розмірі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 20.06.2014р.