ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

19 червня 2014 р. Справа № 902/636/14

Господарський суд Вінницької
області у складі судді Колбасова Ф.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "СХК "Вінницька
промислова група", (22800,
Вінницька область, Немирівський район,
м. Немирів, вул. Леніна, 226-А)

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке", (22865, Вінницька область,
Немирівський район, смт. Ситківці, вул.
Мандролька, 19)

про стягнення 941260,84 грн.

при секретарі судового засідання
Здорик Я.С.

за участю представників:

позивача: Присяжнюк О.В. - довіреність №
б/н від 05.02.2014 р.;

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СХК "Вінницька
промислова група" звернулось в
господарський суд Вінницької області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке" про
стягнення 886424,00 грн. боргу, 9544,23 грн. 3%
річних та 45292,61 грн. пені.

Ухвалою суду від 15.05.2014 року за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№ 902/636/14 та призначено її до розгляду на
03.06.2014 р.

Фіксація судового процесу шляхом
звукозапису не здійснюється в зв'язку з
неподанням клопотання про
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

02.06.2014 року позивачем подано до суду
заяву про збільшення позовних вимог
№367 від 02.06.2014 року, якою останній
збільшив розмір 3% річних та пені у
зв'язку зі збільшенням терміну
прострочення боргу. Крім того, позивач
додав вимогу щодо стягнення з
відповідача 56731,13 грн. збитків від
інфляції. Таким чином позивач просить
стягнути з відповідача 886424,00 грн. боргу,
11147,08 грн. 3% річних, 55444,00 грн. пені. та
56731,13 грн. збитків від інфляції.

Враховуючи, що позивачем було
збільшено кількісні показники за
вимогами щодо стягнення 3% річних та
пені, а також додано вимогу щодо
стягнення інфляційних втрат, судом
дана заява розцінена як заява про
збільшення позовних вимог та зміну
предмета позову та прийнята до
розгляду відповідно до ст. 22 ГПК
України.

З огляду на неявку в судове засідання
03.06.2014 року представника відповідача,
неподання останнім витребуваних
доказів, з метою забезпечення
принципів змагальності та рівності
учасників судового процесу, розгляд
справи відкладено на 19.06.2014 року.

В судовому засіданні 19.06.2014 року
представник позивача позовні вимоги, з
урахуванням заяви №367 від 02.06.2014 року
про збільшення позовних вимог,
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, документів витребуваних
ухвалами суду від 15.05.2014 року та від
03.06.2014 року не надав, причин неявки та
неподання документів не повідомив.
Хоча про час, день та місце розгляду
справи відповідача було повідомлено
завчасно та належним чином - ухвалою
суду від 03.06.2014 року, надіслання та
вручення якої стверджується наявним в
матеріалах справи поштовим
повідомленням за №288.

При цьому суд констатує, що
відповідачем не подано клопотання,
заяви, телеграми, в тому рахунку і щодо
перенесення розгляду справи
призначеної на 19.06.2014 року, її
відкладення чи неможливості
забезпечити участь в судовому
засіданні свого представника.
Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги
приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо
строків вирішення спору та той факт, що
неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомленого про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами, відповідно до приписів
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

19.04.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "СХК "Вінницька
промислова група" (за договором -
продавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке" (за
договором - покупець) укладено договір
купівлі-продажу № 19/04-13/1.

Відповідно до п. 1 договору продавець
продає, а покупець купує:

- насіння соняшника Раraiso (п.п. 1.1.1.).
Одиниця виміру товару - посадкові
одиниці (п.п. 1.1.2). Загальна кількість
товару дорівнює 268 посадкових одиниць
(п.1.1.3). Ціна розрахунку за товар складає
1 550.00 грн. без ПДВ, за одну посадкову
одиницю (п. 1.1.4);

- насіння кукурудзи гібрид ЗУМ 0243 (п.п.
1.2.1). Одиниця виміру товару - посадкова
одиниця (п. 1.2.2). Загальна кількість
товару дорівнює 432 посадкових одиниць
(п. 1.2.3). Ціна розрахунку за товар
складає 907.00 грн. без ПДВ, за одну
посадкову одиницю (п. 1.2.4).

- насіння сорго "Прайм" 101552 (далі - товар)
(п.п. 1.3.1). Одиниця виміру - кілограм (п.
1.3.2). Загальна кількість товару - 990 кг (п.
1.3.3). Ціна розрахунку за товар складає
80.00 грн. без ПДВ, за кг (п. 1.3.4).

На кожну партію товару оформляються
наступні документи: видаткова
накладна; податкова накладна (п.2.1
договору);

Оплата за товар здійснюється по
заліковій вазі безготівково, шляхом
внесення коштів на банківський рахунок
продавця (п. 2.2 договору).

В п. 3 договору сторони погодили, що
ціна, товару, що поставляється по
даному договору, становить:

- насіння соняшника Раraiso - 415400,00 грн. без
ПДВ;

- насіння кукурудзи гібрид ЗУМ 0243 - 907000,00
грн. без ПДВ;

- насіння сорго "Прайм" 101552 - 79200,00 грн.
без ПДВ .

Розрахунки по даному договору
здійснюються до 31 грудня 2013 року (п. 3.2
договору).

Згідно п. 4.1. договору покупець
зобов'язується: здійснити оплату
товару в терміни та на умовах,
визначених договором.

Договір набуває чинності з дати його
підписання обома сторонами і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань по договору (п. 6.1 договору).

На виконання умов вказаного договору
позивачем передано відповідачу товар,
а саме: насіння соняшника Раraiso 102 CL
кількістю 268 посадкових одиниць на суму
415400,00 грн. без ПДВ; насіння кукурудзи
гібрид ЗУМ 0243 кількістю 432 посадкових
одиниць на суму 391824,00 грн. без ПДВ;
насіння сорго "Прайм" 101552 кількістю 990
кг на суму 79200,00 грн. без ПДВ, загальною
вартістю 886424,00 грн. з ПДВ, що
підтверджується видатковою накладною
№ РН-0000135 від 23.05.2013 року, довіреністю №
57 від 02.05.2013 року на отримання від ТОВ
"СХК "Вінницька промислова група"
товару та товарно-транспортною
накладною № 96 від 23.05.2013 року.

Однак відповідач свої договірні
зобов'язання не виконав, за отриманий
товар не розрахувався, відтак у
останнього виникла заборгованість
перед позивачем в сумі 886424,00 грн.

З врахуванням встановлених обставин,
суд дійшов таких висновків.

В силу п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем виникли
правовідносини щодо купівлі-продажу
товару.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу
України, обов'язок продавця передати
товар покупцеві вважається виконаним у
момент: 1) вручення товару покупцеві,
якщо договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар; 2) надання
товару в розпорядження покупця, якщо
товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару.

Приписами ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, позовна вимога
позивача про стягнення основного боргу
з відповідача в розмірі 886424,00 грн.
підлягає задоволенню в повному обсязі.
Обґрунтованість та правомірність
заявлених позивачем вимог
підтверджуються наданими та
дослідженими судом письмовими
доказами наявними у матеріалах справи.

Також судом розглянуто вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 3% річних,
пені та інфляційних втрат. Як
вбачається із розрахунку наведеного в
заяві про збільшення позовних вимог,
позивачем нараховано до стягнення з
відповідача за прострочення сплати
боргу 55444,00 грн. - пені за період з 01.01.2014
року по 02.06.2014 року, 11147,08 грн. - 3% річних
за період з 01.01.2014 року по 02.06.2014 року,
56731,13 грн.- збитки від інфляції за період
з січня 2014 року по квітень 2014 року.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу п. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно із ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У разі порушення учасником
господарських відносин правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання
відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він
зобов'язаний сплатити штрафні санкції
(неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно
до положень ст. 549 ЦК України є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.3 договору № 19/04-13/1 від 19.04.2013
року, позивач та відповідач погодили,
що покупець за несвоєчасний або
неповний розрахунок за придбаний товар
(у тому числі у випадку неоплати або
несвоєчасної оплати грошових коштів, а
також у випадку прострочення передачі
векселя (майна, товарів, послуг, робіт)
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент сплати пені, від неоплаченої
суми за кожний день прострочення до
моменту повної оплати.

Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на викладене, оскільки
відповідач не здійснив оплату товару у
повному обсязі у встановлений термін
згідно п. 3.2 договору № 19/04-13/1 від 19.04.2013
року (до 31 грудня 2013 року), то він
відповідно з вимогами чинного
законодавства є боржником, що
прострочив, а тому вимоги щодо
стягнення з відповідача пені,
інфляційних втрат та 3% річних є
правомірними, оскільки відповідають
умовам укладеного договору та чинному
законодавству.

Перевіривши розрахунки надані
позивачем, судом не виявлено помилок,
отже 55444,00 грн. - пені, 11147,08 грн. - 3%
річних, 56731,13 грн.- збитки від інфляції
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Всупереч вище наведеному та вимогам
ухвал суду відповідач не подав до суду
жодного доказу в спростування позовних
вимог позивача щодо стягнення
основного боргу, 3% річних, пені та
інфляційних втрат, в тому рахунку
доказів проведення розрахунків
(платіжні доручення, виписки
банківських установ щодо руху коштів,
квитанції до прибуткових касових
ордерів).

Враховуючи вищевикладене, позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового
збору підлягають покладенню на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

19.06.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Керуючись ст.ст. 4-5, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке", (22865, Вінницька область,
Немирівський район, смт. Ситківці, вул.
Мандролька, 19) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "СХК
"Вінницька промислова група", (22800, Вінницька область,
Немирівський район, м. Немирів, вул.
Леніна, 226-А) 886424,00 грн. - основного
боргу, 55444,00 грн. - пені, 11147,08 грн. - 3 %
річних, 56731,13 грн. - інфляційних втрат та
20194,92 грн. - відшкодування витрат
пов'язаних зі сплатою судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 20 червня 2014 р.

Суддя Колбасов
Ф.Ф.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (22865, Вінницька область,
Немирівський район, смт. Ситківці, вул.
Мандролька, 19)