Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7384/14 24.06.14 р.

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Український

страховий стандарт"

до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"

про стягнення 15 003,28 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Андрієнко Ю.А. за
довіреністю № 193 від 19.12.2013 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю "Гарантія" про
стягнення 15 003,28 грн.

Ухвалою суду від 24.04.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 13.05.2014 р.

30.04.2014 р. від позивача надійшло
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.05.2014 р.
оголошувалась перерва до 04.06.2014 р.

04.06.2014 р. від відповідача через відділ
діловодства суду надійшов відзив на
позовну заяву.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.06.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 04.06.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 26.06.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
23.06.2014 р. у зв'язку з виходом з
лікарняного справу передано для
розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 23.06.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. прийнято справу до провадження.

В судовому засіданні 24.06.2014 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання 24.06.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, вимоги суду не
виконав; про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Жодних заяв, клопотань від відповідача
через відділ діловодства суду не
надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 24.06.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

13.12.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Український страховий стандарт"
(Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник)
було укладено Договір добровільного
страхування транспортного засобу №
0111-2102-0043, за яким застраховано
транспортний засіб марки «Geely»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1.

03.03.2013 р. в с. Хорошеве відбулось ДТП за
участю транспортних засобів «Geely»,
державний реєстраційний № НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля
«ВАЗ 2107», державний реєстраційний №
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3

Зазначена дорожньо-транспортна
пригода сталася внаслідок порушення
водієм ОСОБА_3 вимог Правил
дорожнього руху України.

Внаслідок вказаного ДТП було
пошкоджено «Geely», державний
реєстраційний № НОМЕР_1, власнику
вказаного транспортного засобу була
завдана матеріальна шкода, розмір якої
відповідно до Звіту № 07/05/13 про оцінку
колісного транспортного засобу від
28.05.2013 р. становить 15 003,28 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась
за участю застрахованого автомобіля,
позивачем було здійснено виплату
страхового відшкодування в розмірі 15
737,36 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 12585 від 08.07.2013 р.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що
автомобіль «ВАЗ 2107», державний
реєстраційний № НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди, застрахований відповідачем за
Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/0719983.

Зазначеним Полісом передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну, становить 50 000,00 грн.,
франшиза - 1 000,00 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» зобов'язана
відшкодувати завдану ДТП шкоду у
розмірі та порядку, передбачених
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності, а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування за Договором
добровільного страхування
транспортного засобу № 0111-2102-0043
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
судової палати у господарських справах
Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що позивачем до суми
позовних вимог безпідставно включено
суму франшизи відповідача у розмірі 1
000,00 грн.

Дослідивши наявні у справі матеріали,
суд погоджується з твердженням
відповідача про відсутність підстав
для стягнення з останнього 1 000,00 грн.
франшизи, передбаченої Полісом №
АЕ/0719983, у зв'язку з чим позовні вимоги в
цій частині залишаються без
задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 14 003,28 грн. обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
порядку відповідачем, а відтак такими,
що підлягають задоволенню. В решті
позовних вимог належить відмовити.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
(04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, 56,
офіс 13; ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" (04073, м. Київ, пров.
Балтійський, 20; ) 14 003
(чотирнадцять тисяч три) грн. 28 коп.
страхового відшкодування та 1 720 (одну
тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.
судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 27.06.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна