ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
тел. 235-24-26РІШЕННЯ
Справа № 911/1276/14
Суддя господарського суду Київської
області Подоляк Ю.В., розглянувши
справу
за позовом Заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі Кабінету Міністрів України,
Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця»
Державного управління справами до1.
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області 2.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Танталіт»третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Державне управління
справамипровизнання недійсними
розпоряджень, договору, державного
акта на право власності на земельну
ділянку, витребування з незаконного
володіння земельної ділянки, визнання
права власності та права користування
земельною ділянкоюза участю
прокуратури:Барановська В.В. - пос. від
15.10.2012р. № 009565, Філімонов О.В. - наказ від
29.05.2014р. № 655позивача 1:Кравчук А.С. - дов.
від 15.04.14р. № 01-22/421позивача 2:Савенко В.Г.
- дов. від 16.01.14р. № 10/6відповідача 1:Руппа
С.В. - дов. від 27.05.2014р. № 7-27/1218, Потапенко
В.В. - дов. від 26.05.2014р. №
7-20/1211відповідача 2:не з'явились, про час
і місце судового засідання повідомлені
належним чиномтретьої особи:Гарус О.О. -
дов. від 11.04.2014р. № 01-13/14/0602суть спору:
До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Заступника прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Кабінету Міністрів України (надалі -
Перший позивач), Комплексу відпочинку
«Пуща-Водиця» Державного управління
справами (надалі - Другий позивач) до
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Танталіт», за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Державне управління справами про:
- визнання недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
30.09.2008р. № 730 "Про надання в оренду
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
під існуючий комплекс відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
- визнання недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
06.12.2011р. № 2203 "Про продаж земельної
ділянки товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт";
- визнання недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
31.05.2012р. № 1145 "Про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
- визнання недійсним договору від 01.06.2012
про зміни та доповнення до договору
оренди земельної ділянки від 02.10.2008р.,
згідно яких, об'єктом оренди стала
земельна ділянка загальною площею 22,9005
га, з них 21,8753 га кадастровий номер
державну реєстрацію;
- визнання недійсним державного акта
серії ЯМ № 344122 на право власності на
земельну ділянку ТОВ "Танталіт" площею
з цільовим призначенням - землі
рекреаційного призначення, який 29.12.2011
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та права постійного
користування землею, договорів оренди
державну реєстрацію;
- витребування з незаконного володіння
ТОВ "Танталіт" на користь держави в
особі Кабінету Міністрів України
земельні ділянки площею 104,6107 га з
площею 21,8753 га з кадастровим номером
загальною вартістю 105351011,87 грн.;
- визнати за державою в особі Кабінету
Міністрів України право власності та
за Комплексом відпочинку "Пуща-Водиця"
Державного управління справами право
користування на земельні ділянки
площею 104,6107 га з кадастровим номером
площею 1,0252 га з кадастровим номером
грн. (вимоги в редакції заяви про
уточнення позовних вимог від 29.04.2014р. №
05/3-326 вих. - 14).
В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що
Вишгородська районна державна
адміністрація Київської області
приймаючи оскаржувані розпорядження
та укладаючи спірний договір з ТОВ
"Танталіт", діяла поза межами власних
повноважень та не у спосіб, визначений
До початку розгляду господарським
судом справи по суті 27.05.2014 прокурор
подав до суду заяву про уточнення
позовних вимог, якою в порядку ст. 22 ГПК
України змінив предмет позову та
просить суд:
- визнати недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
30.09.2008р. № 730 "Про надання в оренду
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
під існуючий комплекс відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
- визнати недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
06.12.2011р. № 2203 "Про продаж земельної
ділянки товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт";
- визнати недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
31.05.2012р. № 1145 "Про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
- визнати недійсним договір від 01.06.2012
про зміни та доповнення до договору
оренди земельної ділянки від 02.10.2008р.,
згідно яких, об'єктом оренди стала
земельна ділянка загальною площею 22,9005
га, з них 21,8753 га кадастровий номер
- визнати недійсним державний акт серії
ЯМ № 344122 на право власності на земельну
ділянку ТОВ "Танталіт" площею 104,6107 га,
цільовим призначенням - землі
рекреаційного призначення, який 29.12.2011
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та права постійного
користування землею, договорів оренди
- витребувати з незаконного володіння
ТОВ "Танталіт" на користь держави в
особі Кабінету Міністрів України
земельні ділянки площею 104,6107 га з
площею 21,8753 га з кадастровим номером
загальною вартістю 105351011,87 грн.
За таких обставин, в даному провадженні
суд розглядає остаточні вимоги
- визнання недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
30.09.2008р. № 730 "Про надання в оренду
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
під існуючий комплекс відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
- визнання недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
06.12.2011р. № 2203 "Про продаж земельної
ділянки товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт";
- визнання недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
31.05.2012р. № 1145 "Про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
- визнання недійсним договору від 01.06.2012
про зміни та доповнення до договору
оренди земельної ділянки від 02.10.2008р.,
згідно яких, об'єктом оренди стала
земельна ділянка загальною площею 22,9005
га, з них 21,8753 га кадастровий номер
- визнання недійсним державного акта
серії ЯМ № 344122 на право власності на
земельну ділянку ТОВ "Танталіт" площею
з цільовим призначенням - землі
рекреаційного призначення, який 29.12.2011
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та права постійного
користування землею, договорів оренди
- витребування з незаконного володіння
ТОВ "Танталіт" на користь держави в
особі Кабінету Міністрів України
земельні ділянки площею 104,6107 га з
площею 21,8753 га з кадастровим номером
загальною вартістю 105351011,87 грн.
Присутні в судовому засіданні
прокурори, представники позивачів
повністю підтримали позовні вимоги в
редакції зазначеної заяви про
уточнення позовних вимог, поданої
прокурором до суду 27.05.2014, та просять
суд їх задовольнити з мотивів
викладених в позові та поясненнях до
Представники відповідача -
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області,
присутні в судовому засіданні, проти
позову заперечили з мотивів викладених
в відзиві, які зводяться до відсутності
підстав для задоволення позову, позаяк
адміністрація в спірних відносинах
приймаючи оскаржувані розпорядження
та укладаючи спірний договір діяла в
межах чинного законодавства.
Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Танталіт», належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, відзиву на позовну заяву не
надіслав, про причини неявки суд не
Представник третьої особи - Державного
управління справами, присутній в
судовому засіданні, підтримав заявлені
Враховуючи, що неявка другого
відповідача в судове засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті, суд
вважає за можливе здійснити розгляд
справи відповідно до ст. 75 ГПК України
за відсутності представника другого
відповідача за наявними в ній
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурорів
представників сторін та третьої особи,
присутніх в судовому засіданні,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд
Відповідно до рішення Новопетрівської
сільської Ради народних депутатів від
30.07.1998р. № 76 Радою народних депутатів
Вишгородського району Київської
області видано державний акт ІІ-КВ №
000441 на право постійного користування
землею площею 136,88 гектарів під
розміщення будинку відпочинку
правопопереднику другого Позивача
Будинку відпочинку "Пуща-Водиця"
урочища "Межигір'я" ГУ КМ України.
Стаття 2 Земельного кодексу України 1990
року визначає склад земель України,
віднесення їх до категорій і
переведення з однієї категорії до
Вказаною нормою передбачено що
відповідно до цільового призначення
всі землі України поділяються на: 1)
землі сільськогосподарського
призначення; 2) землі населених пунктів
(міст, селищ міського типу і сільських
населених пунктів); 3) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
оборони та іншого призначення; 4) землі
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення; 5) землі лісового фонду; 6)
землі водного фонду; 7) землі запасу.
Віднесення земель до категорій
провадиться відповідно до їх цільового
Переведення земель з однієї категорії
до іншої здійснюється у разі зміни
цільового призначення цих земель.
Віднесення земель до відповідних
категорій і переведення їх з однієї
категорії до іншої провадиться
органами, які приймають рішення про
передачу цих земель у власність або
надання їх у користування, а в інших
випадках - органами, які затверджують
проекти землеустрою і приймають
рішення про створення об'єктів
природоохоронного, оздоровчого,
історико-культурного та іншого
призначення.

Відповідно до ст. 74 Земельного кодексу
України 1990 року до земель
рекреаційного призначення належать
землі, призначені для організованого
масового відпочинку і туризму
населення: земельні ділянки, зайняті
територіями будинків відпочинку,
пансіонатів, кемпінгів, туристських
баз, стаціонарних і наметових
туристсько-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристських станцій, парків, зелених
зон навколо міст та інших населених
пунктів, навчально-туристських стежок,
маркірованих трас, дитячих і
спортивних таборів, і розташовані поза
землями оздоровчого призначення.

Отже, Новопетрівська сільська Рада
народних депутатів, приймаючи рішення
від 30.07.1998р. № 76 щодо надання Будинку
відпочинку "Пуща-Водиця" урочища
"Межигір'я" ГУ КМ України у постійне
користування земельну ділянку площею
136,88 гектарів під розміщення будинку
відпочинку, в силу вищезазначених
приписів Земельного кодексу України 1990
року діяла в межах своїх повноважень і
у спосіб визначений законом та
віднесла вказану земельну ділянку до
земель рекреаційного призначення.

Оскаржуваним розпорядженням
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
30.09.2008р. № 730 "Про надання в оренду
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
під існуючий комплекс відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
області" припинено право користування
земельної ділянки площею 129,2800 га
Комплекс відпочинку «Пуща-Водиця»
Державного управління справами (база
відпочинку "Пуща-Водиця" ГУ КМ України)
в зв'язку з добровільною відмовою.
Затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо укладання договору
оренди земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
терміном на 49 років під існуючий
комплекс відпочинку "Пуща-Водиця"
урочища "Межигір'я" на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, розроблену державним
підприємством "Київський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою". Надано земельну
ділянку площею 129,2800 га в оренду
терміном на 49 років товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
під існуючий комплекс відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
області (за межами населеного пункту).
Встановлено розмір річної орендної
плати за земельну ділянку при
укладанні договору оренди 12%
нормативно грошової оцінки 5222046,69 грн.,
і складає 626645,61 грн.

Тобто, вказаним розпорядженням
Вишгородська районна державна
адміністрація Київської області
надала Товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" в оренду
належну державі земельну ділянку
рекреаційного призначення за рахунок
земельної ділянки рекреаційного
призначення площею 136,88 гектарів, яка
перебувала у постійному користуванні
Будинку відпочинку "Пуща-Водиця"
урочища "Межигір'я" ГУ КМ України під
розміщення будинку відпочинку.

На підставі зазначеного розпорядження
між Вишгородською районною державною
адміністрацією та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Танталіт»
укладено договір оренди земельної
ділянки від 02.10.2008р., який посвідчений
приватним нотаріусом Вишгородського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_9,
зареєстрований в реєстрі за № 5539 та
зареєстрований у Вишгородському
районному відділі № 11 Київської
регіональної філії ДП "ЦДЗК" в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди за № 04 від
27.11.2008р. Відповідно до умов цього
договору Вишгородська РДА -
орендодавець надає, а орендар - ТОВ
"Танталіт" приймає в строкове платне
користування земельну ділянку площею
129,2800 га під існуючий комплекс
відпочинку "Пуща-Водиця" урочища
"Межигір'я", що знаходиться на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області за межами населеного пункту.

Наступним спірним розпорядженням
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
06.12.2011р. № 2203 "Про продаж земельної
ділянки товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" вирішено
продати Товариству з обмеженою
відповідальністю «Танталіт» за ціною
104222308 грн. земельну ділянку
рекреаційного призначення,
кадастровий номер :02:150:0152, площею
1046107 кв.м, розташовану на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, за межами населеного пункту,
яка перебуває у користуванні ТОВ
"Танталіт" на підставі договору оренди
земельної ділянки від 02.10.2008р.,
укладеного між Вишгородською районною
державною адміністрацією та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт».

На підставі зазначеного розпорядження
між Вишгородською районною державною
адміністрацією та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Танталіт»
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 08.12.2011р., який
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстрований в
реєстрі за № 18627. За цим договором
Вишгородська РДА - продавець передає у
власність покупцю - ТОВ "Танталіт", а
покупець приймає у власність земельну
ділянку рекреаційного призначення, що
розташована на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, за межами населеного пункту,
площею 1046107 кв.м, кадастровий номер
:02:150:0152, ціна продажу якої
становить 104222308 грн.

На підставі вказаного договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
08.12.2011р. Товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" видано
оскаржуваний державний акт серії ЯМ №
344122 на право власності на земельну
ділянку площею 104,6107 га, кадастровий
номер :02:150:0152, розташовану в
Київській області Вишгородському
районі Новопетрівської сільської ради,
за цільовим призначенням земельної
ділянки - землі рекреаційного
призначення, який 29.12.2011 зареєстровано
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
права постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 00071.

Черговим спірним розпорядженням
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
31.05.2012р. № 1145 "Про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
02.10.2008 року" внесено зміни до договору
оренди земельної ділянки від 02.10.2008р.,
укладеного між Вишгородською районною
державною адміністрацією та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт». Зокрема,
викладено п.п. 2, 3 договору у наступній
редакції: "2. В оренду передаються
земельні ділянки кадастровий номер
:02:150:0154 площею 1,0252 га та
:02:150:0153 площею 21,8753 га. 3.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок, відповідно до витягів із
технічної документації про нормативно
грошову оцінку земельної ділянки від
03.04.2012 року № 324 та № 325 становить 50542,36
грн. та 1078161,51 грн. відповідно, а разом
1128703,87 грн.".

На підставі зазначеного розпорядження
між Вишгородською районною державною
адміністрацією та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Танталіт»
укладено оскаржуваний договір від
01.06.2012р. про зміни та доповнення до
договору оренди земельної ділянки,
посвідченого ОСОБА_9, приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області 02.10.2008 року за реєстром № 5539,
який посвідчений приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9, зареєстрований в
реєстрі за № 890. Відповідно до умов
цього договору сторони договору оренди
земельної ділянки вирішили внести
зміни та доповнення до нього, зокрема,
п.п. 2, 3 викласти в такій редакції: "2. В
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 22,9005 га, з них: 21,8753 га
кадастровий номер :02:150:0153 та 1,0252
га кадастровий номер :02:150:0154. 3.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок, відповідно до витягів із
технічної документації про нормативно
грошову оцінку земельної ділянки від
03.04.2012 року № 324 та № 325 становить 50542,36
грн. та 1078161,51 грн. відповідно, а разом
1128703,87 грн.".

Отже, до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Танталіт» за
договором купівлі-продажу земельної
ділянки від 08.12.2011р. перейшла у
власність земельна ділянка
рекреаційного призначення, що
розташована на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, за межами населеного пункту,
площею 1046107 кв.м, кадастровий номер
:02:150:0152, ціна продажу якої
становить 104222308 грн. та за договором
оренди земельної ділянки від 02.10.2008р. в
редакції договору від 01.06.2012р. про зміни
та доповнення до договору оренди
земельної ділянки перейшла в строкове
платне користування земельна ділянка
рекреаційного призначення загальною
площею 22,9005 га, з них: 21,8753 га
кадастровий номер :02:150:0153 та 1,0252
га кадастровий номер :02:150:0154, що
знаходиться на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області за межами населеного пункту,
нормативна грошова оцінка яких,
становить загальну суму в розмірі
1128703,87 грн.

Зазначені обставини визнані сторонами,
які присутні в засіданні та іншими
особами, котрі беруть участь у справі, і
у суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання, що в силу
приписів ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України є
підставою для звільнення від
доказування.

Крім того, належним чином завірені
копії всіх вищеперелічених документів
були витребувані судом у осіб, в яких
вони перебувають в оригіналах та
залучені до матеріалів справи.

Оскільки Новопетрівська сільська Рада
народних депутатів приймаючи рішення
від 30.07.1998р. № 76, яким надано Будинку
відпочинку "Пуща-Водиця" урочища
"Межигір'я" ГУ КМ України у постійне
користування земельну ділянку площею
136,88 гектарів під розміщення будинку
відпочинку в силу вищезазначених
приписів Земельного кодексу України 1990
року віднесла її до земель
рекреаційного призначення і в
подальшому відповідно до приписів ст. 2
Земельного кодексу України 1990 року та
приписів ст. 20 Земельного кодексу
України 2001 року відповідним органом, до
компетенції якого віднесені питання
щодо зміни категорії землі, не
приймалося рішення стосовно
віднесення зазначених земель до іншої
категорії ніж земель рекреаційного
призначення, то вищеперелічені
земельні ділянки з 1998р. відносяться до
земель рекреаційного призначення.

Зазначене також підтверджується
наданою на вимогу суду відповіддю
Управління Держземагенства у
Вишгородському районі Київської
області від 21.05.2014р. № 1176, в якій
зазначено, що перелічені вище земельні
ділянки, які знаходиться на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області площею 129,2800 га, кадастровий
номер :02:150:0151, площею 1046107 кв.м,
кадастровий номер :02:150:0152, площею
21,8753 га, кадастровий номер :02:150:0153,
площею 1,0252 га кадастровий номер
:02:150:0154 відносились та
відносяться до категорії земель
рекреаційного призначення.

Належних та допустимих доказів, які б
спростовували те, що вказані земельні
ділянки, які знаходяться у власності та
користуванні Товариства з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" за
договором купівлі-продажу земельної
ділянки від 08.12.2011р. та договору оренди
земельної ділянки від 02.10.2008р. в
редакції договору від 01.06.2012р. про зміни
та доповнення до договору оренди
земельної ділянки не відносяться до
земель рекреаційного призначення
прокурор, сторони, зокрема, відповідачі
та третя особа, суду не надали.

Згідно зі статтею 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Порядок передачі земельних ділянок в
оренду визначений ст. 124 Земельного
кодексу України, згідно з ч. 1 якої
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
оренду землі", в редакції яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у державній власності, є
районні, обласні, Київська і
Севастопольська міські державні
адміністрації, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим та Кабінет
Міністрів України в межах повноважень,
визначених законом.

Приписами ст. 16 Закону України "Про
оренду землі", в редакції яка діяли на
час виникнення спірних правовідносин,
укладення договору оренди земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону.

Відповідно до розділу VIII Прикінцеві
положення Закону України "Про оренду
землі" частини друга, третя і четверта
статті 4 набирають чинності після
розмежування відповідно до закону
земель державної і комунальної
власності.

До розмежування відповідно до закону
земель державної і комунальної
власності орендодавцями земельних
ділянок у межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
є відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади в
межах повноважень, визначених
Земельним кодексом України.

Згідно із ст. 13 Земельного кодексу
України, в редакції яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин, до
повноважень Кабінету Міністрів
України в галузі земельних відносин
належить, зокрема, розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу
України, в редакції яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
Кабінет Міністрів України передає
земельні ділянки із земель державної
власності у власність або у
користування у випадках, визначених
статтями 149, 150 цього Кодексу.

Згідно із ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу
України, в редакції яка діяла на час
виникнення спірних відносин, Кабінет
Міністрів України вилучає земельні
ділянки державної власності, які
перебувають у постійному користуванні,
- ріллю, багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
нелісогосподарських потреб, а також
земельні ділянки природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного
призначення, крім випадків, визначених
частинами п'ятою - восьмою цієї статті,
та у випадках, визначених статтею 150
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 Земельного Кодексу
України підставами припинення права
користування земельною ділянкою,
зокрема, є добровільна відмова від
права користування земельною ділянкою.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 142 Земельного Кодексу
України припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі
заяви землекористувача приймає
рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації.

У п. 2.8 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011 року N 6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин"
визначено що земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні, - рілля,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
нелісогосподарських потреб, а також
земельні ділянки природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного
призначення вилучає Кабінет Міністрів
України, крім випадків, визначених
частинами п'ятою - восьмою статті 149 ЗК
України, та у випадках, визначених
статтею 150 ЗК України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
в силу положень ст.ст. 122, 149 Земельного
кодексу України за винятком випадків,
визначених частинами п'ятою - восьмою
статті 149 ЗК України, та у випадках,
визначених статтею 150 ЗК України, є
єдиним органом, який приймає рішення
щодо розпорядження зазначеними вище
земельними ділянками рекреаційного
призначення, зокрема, щодо припинення
права постійного користування ними,
надання їх в оренду чи відчуження.

Отже, зважаючи на викладене та виходячи
зі змісту зазначених положень
земельного законодавства,
Вишгородська районна державна
адміністрація Київської області не
мала повноважень щодо розпорядження
зазначеною спірною земельною ділянкою
державної власності рекреаційного
призначення, а тому не могла припинити
право постійного користування Будинку
відпочинку "Пуща-Водиця" урочища
"Межигір'я" ГУ КМ України та не мала
право надавати її в подальшому в оренду
і здійснювати часткове відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 21 Цивільного кодексу
України, суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 1 ст. 393 Цивільного кодексу
України визначено, що правовий акт
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" акти
місцевих державних адміністрацій, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, актам
Президента України та постановам
Верховної Ради України, прийнятим
відповідно до Конституції та законів
України, актам Кабінету Міністрів
України або інтересам територіальних
громад чи окремих громадян, можуть бути
оскаржені до органу виконавчої влади
вищого рівня або до суду.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, акти інших
посадових осіб, які призначаються ними,
можуть бути оскаржені в судовому
порядку відповідно до закону (ст. 50
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації").

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку, що оскаржувані розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
30.09.2008р. № 730 "Про надання в оренду
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
під існуючий комплекс відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
області", від 06.12.2011р. № 2203 "Про продаж
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт",
від 31.05.2012р. № 1145 "Про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
02.10.2008 року" прийняті Вишгородською
районною державною адміністрацією
Київської області з порушенням вимог
земельного законодавства, зокрема,
ст.ст. 122, 149 Земельного кодексу України
та вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України
поза межами власних повноважень та не у
спосіб, визначений законом в зв'язку з
чим, позовні вимоги про визнання їх
недійсними, є доведеними,
обґрунтованими, відповідачами не
спростованими, а відтак підлягають
задоволенню.

За вказаних вище обставин, рішення
відповідного органу, до компетенції
якого віднесені повноваження щодо
розпорядження спірною земельною
ділянкою державної власності
рекреаційного призначення - в даному
випадку Кабінету Міністрів України про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
Будинку відпочинку "Пуща-Водиця"
урочища "Межигір'я" ГУ КМ України, про
надання її в подальшому в оренду
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" та про її
часткове відчуження останньому на час
укладання між Вишгородською районною
державною адміністрацією та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт» договору
оренди земельної ділянки від 02.10.2008р.,
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 08.12.2011р., та оскаржуваного
договору від 01.06.2012р. про зміни та
доповнення до договору оренди
земельної ділянки, посвідченого
ОСОБА_9, приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області 02.10.2008 року за реєстром № 5539 не
приймались. Доказів протилежного
сторони у справі суду не надали.

Отже, укладання зазначених договорів
відбулось без наявності відповідних
рішень органу, до компетенції якого
віднесені повноваження щодо
розпорядження спірною земельною
ділянкою державної власності
рекреаційного призначення - в даному
випадку Кабінету Міністрів України про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
Будинку відпочинку "Пуща-Водиця"
урочища "Межигір'я" ГУ КМ України, про
надання її в подальшому в оренду
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" та про її
часткове відчуження останньому, що
суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право визнати недійсним повністю
чи у певній частині пов'язаний з
предметом спору договір, який
суперечить законодавству.

Оскільки вказані договори укладені в
супереч приписам земельного
законодавства, зокрема, ст.ст. 122, 149
Земельного кодексу України за
відсутності рішень компетентного
органу - Кабінету Міністрів України та
на підстав оскаржуваних розпоряджень
Вишгородської районної державної
адміністрації до повноважень і
компетенції якої не належить вирішення
питань щодо розпорядження спірною
земельною ділянкою державної
власності рекреаційного призначення,
зокрема, питання припинення права
постійного користування вказаною
земельною ділянкою Будинку відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" ГУ КМ
України, про надання її в подальшому в
оренду Товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" та про її
часткове відчуження останньому, то
вони підлягають визнанню судом
недійсними на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1
ст. 215 ЦК України.

З огляду на зазначене, суд визнає
недійсними договір оренди земельної
ділянки від 02.10.2008р., укладений між
Вишгородською районною державною
адміністрацією та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Танталіт», посвідчений приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9, зареєстрований в
реєстрі за № 5539 та зареєстрований у
Вишгородському районному відділі № 11
Київської регіональної філії Центру
державного земельного кадастру в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди за № 04 від
27.11.2008р. та договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 08.12.2011р.,
укладений між Вишгородською районною
державною адміністрацією та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт»,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстрований в
реєстрі за № 18627.

Також, суд задовольняє вимогу
прокурора про визнання недійсним
договору від 01.06.2012 про зміни та
доповнення до договору оренди
земельної ділянки, посвідченого
ОСОБА_9, приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області 02.10.2008 року за реєстром № 5539,
укладений між Вишгородською районною
державною адміністрацією та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт»,
посвідчений приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9, зареєстрований в
реєстрі за № 890, з огляду на доведеність
та обґрунтованість вказаної вимоги та
визнає зазначений договір недійсним.

Разом з тим, згідно із п. 2.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 травня 2011 року N 6 "Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин" державні акти про право
власності або право постійного
користування на земельну ділянку є
документами, що посвідчують відповідне
право і видаються на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, обласних,
районних, Київської і Севастопольської
міських, селищних, сільських рад, Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим,
обласної, районної, Київської і
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності
або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як зазначені
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи постійного
користування.

Оскільки судом визнано недійсним
розпорядження Вишгородської районної
державної адміністрації Київської
області від 06.12.2011р. № 2203 "Про продаж
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
та укладений на підставі зазначеного
розпорядження між Вишгородською
районною державною адміністрацією та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт» договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
08.12.2011р., який посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований в реєстрі за № 18627, то
наявні всі підстави для визнання
недійсним державного акта серії ЯМ №
344122 на право власності на земельну
ділянку ТОВ "Танталіт" площею 104,6107 га,
кадастровий номер :02:150:0152, з
цільовим призначенням - землі
рекреаційного призначення, який 29.12.2011
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та права постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 00071, який виданий на
підставі зазначеного договору.

За вказаних обставин, вимога прокурора
про визнання недійсним зазначеного
державного акта підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Приписи ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу
України, встановлюють, якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно,
зокрема, вибуло з володіння власника
або особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в
особи, яка не мала права його
відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388
Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 393 Цивільного кодексу
України визначено, що власник майна,
права якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Як на момент виникнення спірних
правовідносин, так і на момент
вирішення спору, в силу приписів ст.ст.
122, 149 Земельного кодексу України, право
розпорядження зазначеною спірною
земельною ділянкою віднесено до
компетенції Кабінету Міністрів
України, права якого порушені
Вишгородською районною державною
адміністрацією, шляхом незаконного
прийняття оскаржуваних розпоряджень,
якими припинено право постійного
користування земельною ділянкою
Будинку відпочинку "Пуща-Водиця"
урочища "Межигір'я" ГУ КМ України з
подальшим її наданням в оренду
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" та
частковим її відчуженням останньому.

З огляду на зазначені положення
законодавства та в враховуючи те, що
частина оспорюваної земельної ділянки
державної власності рекреаційного
призначення площею 104,6107 га вибула з
власності держави поза її волею, і
набута у власність Товариством з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
від особи, яка не мала права її
відчужувати, а інша частина земельної
ділянки загальною площею 22,9005 га
безпідставно передана та перебуває у
товариства в оренді існують всі
правові підстави для її витребування з
незаконного володіння товариства на
користь держави в особі Кабінету
Міністрів України.

За таких обставин, вимоги прокурора про
витребування з незаконного володіння
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" на користь
держави в особі Кабінету міністрів
України земельні ділянки площею 104,6107
га з кадастровим номером :02:150:0152,
площею 21,8753 га з кадастровим номером
:02:150:0153 та площею 1,0252 га з
кадастровим номером :02:150:0154,
загальною вартістю 105351011,87 грн. також є
доведеними та обґрунтованими,
відповідачами не спростовні, а відтак
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» ставки судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлюються у таких
розмірах: 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» ставки судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви немайнового
характеру встановлюються у таких
розмірах: 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір» за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013р. № 7 (надалі - Постанова), статтею
55 ГПК України передбачено визначення
ціни позову у позовах про стягнення
грошей і про витребування майна.
Відповідні позовні заяви мають
майновий характер, і розмір ставок
судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону
України «Про судовий збір». До позовних
заяв немайнового характеру
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір».

У відповідності до п. 2.2.1 Постанови
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Пунктом п. 2.10 Постанови визначено, що у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону України «Про
судовий збір» підлягає сплаті як за
ставками, встановленими для позовів
майнового характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно п. 2.11 Постанови, якщо в позовній
заяві об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» органи
прокуратури - при здійсненні своїх
повноважень звільняються від сплати
судового збору.

Згідно п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» від 21.02.2013р. № 7
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

Оскільки прокурором заявлено п'ять
вимог немайнового характеру, то
судовий збір відповідно до
вищезазначених норм сплачується
окремо з кожної з таких вимог та
становить 6090 грн. (1218 грн. - 1 розмір
мінімальної заробітної плати х 5 вимог
немайнового характеру).

Також прокурором заявлено вимогу
майнового характеру, а саме про
витребування з незаконного володіння
ТОВ "Танталіт" земельних ділянок
загальною вартістю 105351011,87 грн. Судовий
збір за яку визначається з урахуванням
вартості спірної земельної ділянки та
становить 73080 грн. (60 розмірів
мінімальних заробітних плат -
максимальний розмір судового збору
згідно закону).

За вказаних обставин, розмір судового
збору за подання до суду даної позовної
заяви, в редакції поданої прокурором
27.05.2014 заяви про уточнення позовних
вимог, становить 79170 грн.

Відшкодування витрат по сплаті
судового збору відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається судом на
відповідачів в рівних частинах від
належної до сплати суми судового збору
за подання даного позову.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки від 02.10.2008р.,
укладений між Вишгородською районною
державною адміністрацією (07300, Київська
обл., Вишгородський район, м. Вишгород,
площа Шевченка, 1, ідентифікаційний код
23569369) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт» (01011, м.
Київ, вул. Різницька, 3,
ідентифікаційний код 35371154),
посвідчений приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9, зареєстрований в
реєстрі за № 5539 та зареєстрований у
Вишгородському районному відділі № 11
Київської регіональної філії Центру
державного земельного кадастру в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди за № 04 від
27.11.2008р.

2. Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
08.12.2011р., укладений між Вишгородською
районною державною адміністрацією (07300,
Київська обл., Вишгородський район, м.
Вишгород, площа Шевченка, 1,
ідентифікаційний код 23569369) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт» (01011, м.
Київ, вул. Різницька, 3,
ідентифікаційний код 35371154),
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстрований в
реєстрі за № 18627.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
30.09.2008р. № 730 "Про надання в оренду
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
під існуючий комплекс відпочинку
"Пуща-Водиця" урочища "Межигір'я" на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
області".

5. Визнати недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
06.12.2011р. № 2203 "Про продаж земельної
ділянки товариству з обмеженою
відповідальністю "Танталіт".

6. Визнати недійсним розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області від
31.05.2012р. № 1145 "Про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
02.10.2008 року".

7. Визнати недійсним договір від
01.06.2012 про зміни та доповнення до
договору оренди земельної ділянки,
посвідченого ОСОБА_9, приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області 02.10.2008 року за реєстром № 5539,
укладений між Вишгородською районною
державною адміністрацією (07300, Київська
обл., Вишгородський район, м. Вишгород,
площа Шевченка, 1, ідентифікаційний код
23569369) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Танталіт» (01011, м.
Київ, вул. Різницька, 3,
ідентифікаційний код 35371154),
посвідчений приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_9, зареєстрований в
реєстрі за № 890.

8. Визнати недійсним державний акт
серії ЯМ № 344122 на право власності на
земельну ділянку Товариства з
обмеженою відповідальністю "Танталіт"
площею 104,6107 га, кадастровий номер
:02:150:0152, з цільовим призначенням
земельної ділянки - землі
рекреаційного призначення, який 29.12.2011
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та права постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 00071.

9. Витребувати з незаконного
володіння Товариства з обмеженою
відповідальністю "Танталіт" (01011, м.
Київ, вул. Різницька, 3,
ідентифікаційний код 35371154) на користь
держави в особі Кабінету міністрів
України (01001, м. Київ, вул. Грушевського,
12/2) земельні ділянки площею 104,6107 га з
кадастровим номером :02:150:0152,
площею 21,8753 га з кадастровим номером
:02:150:0153 та площею 1,0252 га з
кадастровим номером :02:150:0154,
загальною вартістю 105351011,87 грн.

10. Стягнути з Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області (07300, Київська обл.,
Вишгородський район, м. Вишгород, площа
Шевченка, 1, ідентифікаційний код 23569369)
в доход Державного бюджету України 39585
(тридцять дев'ять тисяч п'ятсот
вісімдесят п'ять) грн. витрат по сплаті
судового збору.

11. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Танталіт»
(01011, м. Київ, вул. Різницька, 3,
ідентифікаційний код 35371154) в доход
Державного бюджету України 39585
(тридцять дев'ять тисяч п'ятсот
вісімдесят п'ять) грн. витрат по сплаті
судового збору.

Видати накази після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його належного оформлення
і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Суддя
Подоляк Ю.В.

Дата підписання рішення 27.06.2014р.