ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.07.14р. Справа № 904/4700/14

Суддя Манько Г.В. , розглянувши
матеріали

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "МОЦНИЙ"

до Товариство з обмеженою
відповідальністю "АГРОФАРМАХІМ"

про стягнення 102 662 грн. 43 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моцний" підлягає
поверненню з наступних підстав:

До позовної заяви додано платіжне
доручення про сплату судового збору у
сумі 1827грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до підпункту 1) п. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір"
розмір ставки державного мита із
позовних заяв майнового характеру
складає 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Судовий збір справляться у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата з 1 січня 2014
року становить 1 218 грн.

Відтак, за поданою позовною заявою
підлягає сплаті судовий збір у сумі
2053,25 грн.

Вимогами Господарського
процесуального кодексу України, а саме
ст. 32, 36 передбачено, що доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення до
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються
письмовими і речовими засобами.
Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

Належність засвідчення копій
передбачена Національним стандартом
України Державної уніфікованої
системи документації "Уніфікована
система організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів ДСТУ 4163-2003" затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.2003 №55, а саме, що цей стандарт
поширюється на
організаціно-розпорядчі документи:
постанови, розпорядження, накази,
положення, рішення, протоколи, акти
листи тощо, створювані в результаті
діяльності: органів державної влади
України, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій та їх об'єднань усіх форм
власності. Цей стандарт установлює:
склад реквізитів документів; вимоги до
змісту і розташування реквізитів
документів; вимоги до бланків та
оформлювання документів; вимоги до
документів, що їх виготовляють за
допомогою друкувальних засобів. Згідно
п. 5.27 вказаної системи передбачено, що
відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

Всупереч зазначених вимог позивачем до
позову долучено додатки не належним
чином засвідчені, а саме без зазначення
слів "Згідно з оригіналом", назви посади
особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

Відповідно вимог ч.1 п.3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не надано доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, оскільки письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії.

Вимогами статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Суд не приймає в якості належного
доказу направлення Відповідачеві -
поштові фіскальні чеки та описи
вкладення, подані позивачем від 24.06.14р.,
оскільки з опису вкладення вбачається,
що на адресу відповідача не направлено:
копії Видаткової накладної №ЄС-000139 від
11.12.13р.; копії податкової накладної №2
від 11.12.13р.; копії податкової накладної
№4 від 24.12.13р.; копії податкової
накладної №7 від 24.12.13р.; копії
податкової накладної №10 від 24.12.13р.;
копії договору на надання адвокатської
допомоги та докази його оплати; докази
сплати судового збору.

Будь - яких виключень з приводу не
направлення відповідачу будь - яких
копій документів, які є додатками до
позову приписи ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
(редакція з 19.05.2011р.) не містять. Отже
позивач зобов'язаний направити
відповідачу усі без винятку копії
документів, які є додатками до позовної
заяви, поданої до господарського суду.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за
необхідне повернути позовну заяву та
додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись ст.ст. 32, 36, 56, 57, ч. 1 п. 3, 4 ст. 63,
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Суддя Г.В. Манько