м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1518/14 16.06.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КД Коктебель"
до 1) Державної служби інтелектуальної
2) Компанії "Yarlis Investments Ltd" (м. Нікосія,
третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Українська
корпорація по виноградарству та
виноробній промисловості
третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача-2 - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інкерманський завод марочних вин»
про визнання права попереднього
користувача на знак для товарів і
Судді: Бондарчук В.В. (головуюча)
від позивача: Іларіонов Є.А., Гурич О.В.
від відповідача 1: Саламов О.В.
від відповідача 2: не з'явились
від третьої особи 1: Бальжирова Л.В.
від третьої особи 2: Картушин Д.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КД Коктебель"
(надалі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України
(надалі-відповідач-1), 2) Компанії "Yarlis
Investments Ltd" (м. Нікосія, Кіпр)
(надалі-відповідач-2) про визнання права
попереднього користувача на знак
«СТАРИЙ НЕКТАР» за ТОВ «КД Коктебель».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач має право попереднього
товарів і послуг «СТАРИЙ НЕКТАР»,
оскільки словесне позначення «СТАРИЙ
НЕКТАР» використовувалося для
виробництва вина попередниками ТОВ «КД
Коктебель» - Радгосп-заводом
«Коктебель» та ЗАТ «ЗМВК Коктебель» -
на знак для товарів і послуг «СТАРИЙ
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 06.03.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
документи. Зокрема, зобов'язано
позивача надати суду належним чином
нотаріально завірені копії перекладу
на англійську мову ухвали суду від
04.02.2014 р. та позовної заяви з додатками у
двох примірниках у строк до 14.02.2014 р.
14.02.2014 р. Господарським судом міста
Києва направлено нотаріально завірені
копії перекладу на англійську мову
ухвали суду від 04.02.2014 р. та позовної
заяви з додатками на адресу Компанії
"Yarlis Investments Ltd" (м. Нікосія, Кіпр).
06.03.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав заяву про залучення Української
корпорації по виноградарству та
виноробній промисловості «Укрвинпром»
у якості третьої особи на стороні
позивача, оскільки остання володіє
повною інформацією щодо використання
рецептури з моменту її створення та
може надати суду роз'яснення щодо
надання дозволів використання її
виробникам алкогольних напоїв України.
Суд відклав розгляд поданої заяви на
наступне судове засідання.
06.03.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
також подав заяву про витребування
доказів в Української корпорації по
виноградарству та виноробній
промисловості «Укрвинпром» наступних
документів: - оригінал технологічної
інструкції з виробництва вина
марочного десертного солодкого білого
«СТАРИЙ НЕКТАР»; - історичну довідку
щодо виробництва та розроблення
технологічної інструкції з
виробництва вина марочного десертного
солодкого білого «СТАРИЙ НЕКТАР» з
04.01.73р.; - інформацію щодо надання
дозволу на використання технологічної
інструкції з виробництва вина
марочного десертного солодкого білого
«СТАРИЙ НЕКТАР» виробникам
алкогольних напоїв в Україні.
Розгляд справи відкладався через
нез'явлення повноважних представників
відповідача-2 та неналежне виконання
сторонами вимог суду.
26.03.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інкерманський завод марочних вин»
подав заяву про вступ у справу в якості
третьої особи, в якій просить суд
залучити товариство у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача-2, оскільки останній на
підставі додаткової угоди № 4 до
ліцензійної угоди №2011/ИЗМВ від 10.01.2011 р.
володіє виключною ліцензією на право
користування знаками для товарів і
власником яких є Компанія "Yarlis Investments
Ухвалою Господарського суду від 31.03.2014
р. суд залучив Українську корпорацію по
виноградарству та виноробній
промисловості «Укрвинпром» третьою
особою-1, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача та Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інкерманський завод
марочних вин» третьою особою-2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача-2, також
призначив колегіальний розгляд справи
№ 910/1518/14.
Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
31.03.2014 р. визначено склад суду для
розгляду справи №910/1518/14 - Бондарчук В.В.
(головуюча суддя), судді: Любченко М.О.,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 р. справу №910/1518/14
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Бондарчук В.В.
(головуюча суддя), судді: Любченко М.О.,
Нечай О.В. та призначено до розгляду на
24.04.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник третьої особи-2 подав
пояснення, в яких просить суд відмовити
у задоволенні позовних вимог.
Розгляд справи відкладався в порядку
п.п.1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
16.05.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник третьої
особи-1 подав письмові пояснення в яких,
зазначив, що корпорація є
громадсько-професійною організацією,
яка не має права вимагати від
підприємств звітів щодо випуску
продукції, у тому числі і в асортименті,
тому вважає залучення її в якості
третьої особи безпідставним.
Розгляд справи відкладався через
нез'явлення представників
відповідача-2 та третьої особи-1.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та надав
Представник відповідача-1 заперечував
щодо задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи-1 надала
пояснення щодо обставин справи та у
вирішенні спору поклалася на розсуд
суду.
Представник третьої особи-2 заперечив
проти задоволення позовних вимог та у
судовому засіданні надав додаткові
пояснення, в яких зазначив, що
використання радгосп-заводом
«Коктебель» позначення «СТАРИЙ
НЕКТАР» для маркування вина не може
розглядатися в якості добросовісного
використання знака, оскільки такі дії
були здатні призвести до змішування
відносно продукту та підприємства
внаслідок того, що раніше виробництво
вина під маркою «СТАРИЙ НЕКТАР» було
розпочато Інкерманським заводом
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.06.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Yarlis Investments Ltd" є власником
знака для товарів та послуг «СТАРИЙ
НЕКТАР» за свідоцтвом України № 56235
відносно 33, 35, 43 класів Міжнародної
класифікації товарів та послуг
(далі-МКТП), зареєстрованого на
підставі заявки №5 від 10.11.2003 р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КД Коктебель" є
власником знака для товарів та послуг
«КОКТЕБЕЛЬ Старий нектар» за
свідоцтвом України №166773 відносно 33
класу МКТП, зареєстрованого на
підставі заявки №m201216166 від 17.09.2012 р.

Позивач зазначає, що на підставі
свідоцтва №56235 з пріоритетом від 10.11.2003
р., відповідач-2 володіє майновими
правами на торгівельну марку «СТАРИЙ
НЕКТАР» та зможе забороняти іншим
особам використання цієї торговельної
марки.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач стверджує, що має право
попереднього користування на
торгівельну марку через те, що знак для
товарів і послуг, словесне позначення
«СТАРИЙ НЕКТАР» використовувалося для
виробництва вина правопопередниками
ТОВ «КД Коктебель» - Радгосп-заводом
«Коктебель» та ЗАТ «ЗМВК Коктебель» -
до дати подання заявки №5, за якою
видане свідоцтво України №56235 на знак
для товарів і послуг «СТАРИЙ НЕКТАР».

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг» знак - позначення, за яким
товари і послуги одних осіб
відрізняються від товарів і послуг
інших осіб.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 5 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг» правова охорона надається
знаку, який не суперечить публічному
порядку, принципам гуманності і моралі
та на який не поширюються підстави для
відмови в наданні правової охорони,
встановлені цим Законом. Об'єктом знака
може бути будь-яке позначення або
будь-яка комбінація позначень. Такими
позначеннями можуть бути, зокрема,
слова, у тому числі власні імена,
літери, цифри, зображувальні елементи,
кольори та комбінації кольорів, а також
будь-яка комбінація таких позначень.
Право власності на знак засвідчується
свідоцтвом.

Відповідно ч. 1 до ст. 420 Цивільного
кодексу України до об'єктів права
інтелектуальної власності, зокрема,
належать комерційні (фірмові)
найменування, торговельні марки (знаки
для товарів і послуг), географічні
зазначення.

Згідно ст. 492 Цивільного кодексу
України торговельною маркою може бути
будь-яке позначення або будь-яка
комбінація позначень, які придатні для
вирізнення товарів (послуг), що
виробляються (надаються) однією особою,
від товарів (послуг), що виробляються
(надаються) іншими особами. Такими
позначеннями можуть бути, зокрема,
слова, літери, цифри, зображувальні
елементи, комбінації кольорів.

Частиною 1 ст. 495 Цивільного кодексу
України встановлено, що майновими
правами інтелектуальної власності на
торговельну марку є: - право на
використання торговельної марки; -
виключне право дозволяти використання
торговельної марки; - виключне право
перешкоджати неправомірному
використанню торговельної марки, в
тому числі забороняти таке
використання; - інші майнові права
інтелектуальної власності,
встановлені законом.

Відповідно до ст. 500 Цивільного кодексу
України будь-яка особа, яка до дати
подання заявки на торговельну марку
або, якщо було заявлено пріоритет, до
дати пріоритету заявки в інтересах
своєї діяльності добросовісно
використала торговельну марку в
Україні або здійснила значну і
серйозну підготовку для такого
використання, має право на безоплатне
продовження такого використання або
використання, яке передбачалося
зазначеною підготовкою (право
попереднього користувача).

Отже, позивач зазначає, що отримав
право попереднього користування
словесного позначення «СТАРИЙ НЕКТАР»
від правопопередників: Радгосп-завод
«Коктебель» та ЗАТ «ЗМВК Коктебель»,
які в свою чергу використовували таке
позначення для маркування вина «СТАРИЙ
НЕКТАР», що підтверджується
технологічною інструкцією №44 у 80-х
роках 20 сторіччя, посвідченнями якості
№41 від 15.03.1995 р., №55 від 24.03.1995 р., №524 від
27.07.1995 р., що видавались на партії
продукції, зокрема і вина «СТАРИЙ
НЕКТАР», а також нагородами різних
дегустаційних конкурсів.

Поняття правонаступництва визначено в
положенні частини 1 статті 104 ЦК
України, згідно якої юридична особа
припиняється в результаті
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації. У
разі реорганізації юридичних осіб
майно, права та обов'язки переходять до
правонаступників.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд
не встановив жодних доказів того, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КД Коктебель" є
правонаступником Радгосп-заводу
«Коктебель» чи ЗАТ «ЗМВК Коктебель».

При цьому, як вбачається із витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КД Коктебель" є
новоствореним підприємством, державна
реєстрація якого відбулася 14.08.2009 р., та
відповідно останнє жодним чином не
могло використовувати спірний знак на
день подачі заявки №5 від 10.11.2003 р.,
за яким зареєстровано свідоцтво
України №56235.

Крім того, позивач у позовній заяві
зазначає, що став правонаступником
прав та обов'язків Державного
підприємства радгосп-завод
«Коктебель» на підставі положення ст. 15
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», оскільки
являється орендарем цілісного
майнового комплексу останнього на
підставі договору оренди №1127 від 26.07.2001
р. та додаткової угоди №3 від 12.11.2009 р.,
укладеного між Фондом державного майна
України та ЗАТ «Завод марочних вин та
коньяків «Коктебель».

Так, згідно частиною 1 статті 15 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» орендар стає
правонаступником прав та обов'язків
підприємства відповідно до договору
оренди, а у разі оренди цілісного
майнового комплексу структурного
підрозділу - також правонаступником
прав та обов'язків підприємства,
пов'язаних з діяльністю цього
структурного підрозділу.

Проте, як встановлено частиною 2 статті
500 ЦК України право попереднього
користувача може передаватися або
переходити до іншої особи тільки разом
із підприємством чи діловою практикою
або з тією частиною підприємства чи
ділової практики, в яких було
використано торговельну марку або
здійснено значну і серйозну підготовку
для такого використання.

Тобто, для того, щоб отримати право
попереднього користування позивачем
на торгову марку «СТАРИЙ НЕКТАР» від
Державного підприємства радгосп-завод
«Коктебель» необхідно довести, що
останнє існувало як юридична особа,
використовувало таку назву під час
своєї господарської діяльності та
ділової практики до моменту подачі
заявки №5 від 10.11.2003 р. та набуло
права попереднього використання на
спірну торгівельну марку.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведено факту набуття
ним права попереднього користування на
торговельну марку «СТАРИЙ НЕКТАР» від
умовних попередників, зокрема, не
доведено позивачем факту власного
використання спірного знаку чи
здійснення значної і серйозної
підготовки для такого використання
станом на 10.11.2003 р. з огляду на час
державної реєстрації юридичної особи
позивача - 14.08.2009 р., наведені в позові
обставини та факти не підтверджено
належними доказами по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 18.06.2014 р.

Судді
Бондарчук В.В.
(головуюча)

Любченко М.О.

Нечай О.В.