КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
Справа№ 925/265/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Кропивної Л.В.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Тюріна Ж.А. -
дов. б/н від 15.02.2014р.

від відповідача не з'явились

від третьої особи не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю

«СВС СІТІ МЕДІЯ»

на рішення

господарського суду Черкаської
області

від 15.04.2014р. (суддя
Хабазня Ю.А.)

у справі №925/265/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

«СВС СІТІ МЕДІЯ»
(далі - ТОВ «СВС СІТІ МЕДІЯ»)

до Хмільнянської
сільської ради

третя особа Канівське
управління Державної казначейської

служби України
Черкаської області

про стягнення 21 674,42
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 15.04.2014р. у справі
№925/265/14 визнано недійсними пункт 2.2
договору від 27.09.2010р. №2565 та пункт 2.2
договору від 27.09.2010р. №7533, які укладено
між ТОВ «СВС СІТІ МЕДІЯ» та
Хмільнянською сільською радою. Позов
задоволено частково, стягнуто з
Хмільнянської сільської ради на
користь ТОВ «СВС СІТІ МЕДІЯ» 4 680,00 грн.
основного боргу за виконані роботи, 47,27
грн. інфляційних, 298,11 грн. пені, 2 017,53
грн. 15% річних, 593,67 грн. судових витрат -
разом 7 636,58 грн. В решті вимог за
позовною заявою - відмовлено.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким позов
задовольнити повністю. В обґрунтування
своїх вимог зазначив, що при прийнятті
оскарженого рішення місцевим судом
порушено норми процесуального та
матеріального права, а висновки суду не
відповідають обставинам справи. За
твердженнями апелянта, судом першої
інстанції не дотримано положень
ст.ст.4-2, 4-3, 32, 34, 43, 82, 83 ГПК України,
Закону України «Про друковані засоби
масової інформації», глави 63 ЦК України
тощо.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, хоча
про час та місце розгляду справи його
повідомлено належним чином, про неявку
та її причини апеляційний
господарський суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надіслав, відтак апеляційний
господарський суд вважав за необхідне
справу розглянути за його відсутності.

Представник третьої особи в судове
засідання також не з'явився, раніше ним
подано клопотання про розгляд справи
без його участі, в якому зазначено, що в
правовому полі розрахунково-касового
обслуговування Хмільнянська сільська
рада взаємовідносин із третьою особою
не має, остання лише здійснює
розрахунково-касове обслуговування
виконавчого комітету Хмільнянської
сільської ради тощо.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи скарги підтримав,
просив її задовольнити, оскаржене
рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог скасувати
та прийняти нове - про задоволення
позову в цій частині за наведених в
скарзі підстав.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню.

Так, позивач звернувся до
господарського суду Черкаської
області з позовом до Хмільнянської
сільської ради про стягнення 21 674,42 грн.,
з яких: 14 040,00 грн. - основний борг; 335,55
грн. - інфляційні втрати; 6 225,68 грн. - 15% за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання; 1 073,19 грн. - пеня. Позовні
вимоги обґрунтовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором №2565 від 27.09.2010р. (далі -
Договір №2565) та договором №7533 від
27.09.2010р. (далі - Договір №7533) в частині
оплати коштів за виконані позивачем
роботи у визначений договорами строк
тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
представника позивача та дослідивши
наявні у справі докази, дійшов висновку
про обґрунтованість частини позовних
вимог, відтак задовольнив позов
частково.

Так, задовольняючи позов частково
місцевий суд встановив, що позивач
зобов'язання за Договором №7533 виконав,
а відтак заборгованість відповідача
перед позивачем за Договором №7533, яка
складає 4 680,00 грн., підлягає стягненню в
судовому порядку. З виконанням
позивачем зобов'язань за Договором №2565
суд першої інстанції не погодився
вважаючи, що позивач права вимоги за
Договором №2565 не набув, тому правових
підстав для стягнення бюджетних коштів
з відповідача не знайшов й у стягненні 9
360,00 грн. основного боргу за Договором
№2565 відмовив. Одночасно місцевий суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для стягнення 223,70 грн.
інфляційних втрат, 4 150,45 грн. 15% річних
та 715,46 грн. пені за відсутністю доказів
для стягнення основного боргу за
Договором №2565. Крім цього, місцевий суд
з власної ініціативи визнав п.2.2
Договору №7353 та п.2.2 Договору №2565
недійсними через встановлення
сторонами в них строку платежу раніше
строку виникнення зобов'язання.
Виходячи з цього, суд першої інстанції
частково задовольнив вимоги позивача
про стягнення інфляційних втрат, 15%
річних та пені за Договором №7353,
період нарахування обраховував з дати
пред'явлення вимоги про оплату тощо.

Як встановлено матеріалами справи,
27.10.2010р. між ТОВ «СВС СІТІ МЕДІЯ» та
Хмільнянською сільською радою
укладено два договори, а саме, Договір
№2565 та Договір №7353.

За умовами Договору №2565 позивач за
завданням відповідача зобов'язався
надати послуги з розробки
інформаційних матеріалів
(стаття-презентація), їх графічного
оформлення та редагування, а також з
публікації цих інформаційних
матеріалів (стаття-презентація) у
виданні Національний інвестиційний
путівник (NATIONAL INVESTMENTS GUIDE) англійською
та німецькою мовами. Вартість послуг
згідно п.п.2.1., 2.2. Договору №2565 складала
9 360,00 грн. з ПДВ. зі строком оплати
виконаної роботи до 25.02.2010 року.

Відповідно до Договору №7533 позивач за
завданням відповідача зобов'язався
надати послуги з розробки
інформаційних матеріалів
(стаття-презентація), їх графічного
оформлення та редагування, а також з
публікації згаданих інформаційних
матеріалів (стаття-презентація) на
порталі www.meriaonline.com.ua українською,
російською, німецькою та англійською
мовами. Вартість послуг згідно п.п.2.1.,
2.2. Договору №7533 складала 4 680,00 грн. з
ПДВ. зі строком оплати виконаної роботи
до 25.02.2010 року.

Як вище згадувалось, місцевим судом п.2.2
Договору №7353 та п.2.2 Договору №2565
визнано недійсними, оскільки сторонами
ці договори підписано 27.09.2010р., а строк
платежу в п.2.2 визначено 25.02.2010р., тобто
раніше строку виникнення зобов'язання.
Таке рішення суду першої інстанції
апелянтом не оспорювалось, у
апеляційного господарського суду
жодних зауважень не викликало.

Місцевим судом встановлено виконання
позивачем зобов'язань за Договором
№7533, відтак стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість в сумі
4 680,00 грн., від якої й розраховано
штрафні санкції, з урахуванням
визнання недійсним п.2.2 Договору №7353,
відповідні розрахунки є правильними.

Натомість апеляційний господарський
суд не погоджується з висновками
місцевого суду щодо невиконання
позивачем умов Договору №2565, оскільки
на підтвердження факту належного
виконання позивачем вищезгаданих
зобов'язань було надано оригінал
каталогу, в якому розміщено
інформаційний матеріал про населений
пункт, свідоцтво про державну
реєстрацію зазначеного друкованого
видання на підтвердження верифікації
каталогу, докази розповсюдження
каталогу (лист від 11.07.2011р.) та
повідомлення замовника про факт
виконання умов цієї угоди від 17.11.2010
року та28.02.2011 року тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні» під друкованими
засобами масової інформації (пресою) в
Україні розуміються періодичні і такі,
що продовжуються, видання, які виходять
під постійною назвою, з періодичністю
один і більше номерів (випусків)
протягом року на підставі свідоцтва
про державну реєстрацію. Друкований
засіб масової інформації вважається
виданим, якщо він підписаний до виходу
в світ і видрукований будь-яким
тиражем.

Таким чином, наданий суду каталог
відповідає визначенню друкованого
засобу масової інформації, не зважаючи
на те, в якій кількості і яким тиражем
його видано і яким чином розповсюджено
тощо.

З огляду на наведене та наявні в
матеріалах справи докази, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
позивачем доведено належними та
допустимими доказами виконання ним
Договору №2565, а відтак набуття права
вимоги та стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 9 360,00 грн.

Зобов'язанням на підставі ч.1 ст.509 ЦК
України є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Порушенням зобов'язання на підставі
ст.610 ЦК України є його невиконання або
виконання з порушенням визначених
змістом зобов'язання умов (неналежне
виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
встановлений договором або законом
строк.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки (ст.611 ЦК України).

Приписами ст.ст.549, 551 ЦК України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

У відповідності до ч.2 ст.265 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У випадку невиконання або неналежного
(несвоєчасного) виконання грошових
зобов'язань (п.п.4.1, 4.2 Договору №2565)
замовник зобов'язаний сплатити
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України від суми заборгованості за
кожен день прострочення. У випадку
невиконання або неналежного
(несвоєчасного) виконання грошових
зобов'язань замовник на вимогу
виконавця зобов'язаний сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також п'ятнадцять
відсотків річних від простроченої
суми.

З огляду на визнання п.2.2 Договору №2565
недійсним, період нарахування слід
обраховувати з дати пред'явлення
вимоги про оплату, якою є
рахунок-фактура від 10.03.2011р. та яку
надіслано позивачем відповідачу 17.03.2011
року. Таким чином строк платежу на
підставі ст.530 ЦК України обчислюється
через 7 днів з наступної від дня
пред'явлення вимоги дати, тобто з 25.03.2011
року.

Враховуючи суму основного боргу за
Договором №2565 в розмірі 9 360,00 грн., за
період з 25.03.2011р. по визначені позивачем
строки, з відповідача підлягають
стягненню: 94,54 грн. інфляційних втрат за
період квітень 2011 року - листопад 2013
року, 4 035,06 грн. 15% річних за період з
25.03.2011р. по 08.02.2014р., 596,22 грн. пені за
період з 25.03.2011р. по 25.08.2011 року.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
стягненні з відповідача 9 360,00 грн.
основного боргу, 94,54 грн. інфляційних
втрат, 4 035,06 грн. 15% річних та 596,22 грн.
пені незаконним й таким, що підлягає
скасуванню з прийняттям в цій частині
нового рішення про задоволення позову.

З огляду на задоволення апеляційної
скарги та часткове задоволення позову,
витрати зі сплати судового збору за
подання позову покладаються на сторони
на підставі ст.49 ГПК України
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, а за розгляд
апеляційної скарги - на відповідача.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «СВС СІТІ
МЕДІЯ» задовольнити, рішення
господарського суду Черкаської
області від 15.04.2014р. у справі №925/265/14 в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення з Хмільнянської
сільської ради 9 360,00 грн. основного
боргу, 94,54 грн. інфляційних втрат, 4 035,06
грн. 15% річних та 596,22 грн. пені
скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення:
Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ» до
Хмільнянської сільської ради про
стягнення 9 360,00 грн. основного боргу, 94,54
грн. інфляційних втрат, 4 035,06 грн. 15%
річних та 596,22 грн. пені задовольнити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Викласти резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним п.2.2 договору від
27.09.2010 року № 2565 та п.2.2 договору від
27.09.2010 року №7533, які укладено між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ» та
Хмільнянською сільською радою.

Стягнути з Хмільнянської сільської
ради (Черкаська обл, Канівський район,
с. Хмільна, ідентифікаційний код 35821144)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ» (м.
Київ, вул. В.Хвойки, 18/14, оф.241,
ідентифікаційний код 37025570) 14 040
(чотирнадцять тисяч сорок) грн. 00 коп.
основного боргу, 141 (сто сорок одну) грн.
81 коп. інфляційних втрат, 6 052 (шість
тисяч п'ятдесят дві) грн. 59 коп. 15%
річних, 894 (вісімсот дев'яносто чотири)
грн. 33 коп. пені та 1 780 (одну тисячу
сімсот вісімдесят) грн. 96 коп. витрат зі
сплати судового збору за подання
позовної заяви.

В іншій частині позову - відмовити».

Стягнути з Хмільнянської сільської
ради (Черкаська обл, Канівський район,
с. Хмільна, ідентифікаційний код 35821144)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ» (м.
Київ, вул. В.Хвойки, 18/14, оф.241,
ідентифікаційний код 37025570) 913 (дев'ятсот
тринадцять) грн. 50 коп. витрат зі сплати
судового збору за розгляд апеляційної
скарги.

Видачу наказів доручити
господарському суду Черкаської
області.

Матеріали справи №925/265/14 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Л.В. Кропивна