ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.
Справа № 907/1294/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Хабіб М.І.

суддів
Зварич О.В.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання
Бараняк Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз", вих. № 07/927 від 26.03.2014

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 11.03.2014

у справі № 907/1294/13

за позовом: Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

до відповідача:
Агропромислово-торгового підприємства
"Бобовище" (АПТП "Бобовище"), с. Бобовище
Мукачівського району Закарпатської
області

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Іннгаз»,
м.Київ.

про стягнення 111 757, 91 грн. збитків

За участю представників:

позивача: Томинець В.В.; Коцур Т.Б..-
представники (довіреності в матеріалах
справи);

відповідача - Сінода В.А. - керівник;

третьої особи: не з'явився (належно
повідомлений).

Апеляційну скаргу прийнято до
провадження колегією суддів у складі:
судді - доповідача - Хабіб М.І., суддів
Зварич О.В., Юрченка Я.О. ухвалою суду
від 03.04.2014р., розгляд справи призначено
на 29.04.2014.

У зв'язку з перебуванням судді
Юрченка Я.О. у відпустці,
розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
28.04.14. у склад колегії суддів для
розгляду справи замість судді Юрченка
Я.О. введено суддю Кузя В.Л.

У зв'язку з перебуванням судді Кузя В.Л.
у відпустці, розпорядженням голови
суду від 26.05.14. у склад колегії суддів
для розгляду справи замість судді Кузя
В.Л. введено суддю Юрченка Я.О.

У зв'язку зі змінами у складі
колегії суддів, розгляд справи
розпочато заново.

ВСТАНОВИВ:

24.12.2013 позивач звернувся з позовом до
Господарського суду Закарпатської
області про стягнення з відповідача
збитків в сумі 111 757,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
12.04.2011 на об'єкт відповідача було
припинене газопостачання шляхом
від'єднання від системи газопостачання
у зв'язку із споживанням газу понад
встановлені ліміти, про що складено акт
№245. На момент припинення
газопостачання лічильники газу мали
такі показники:

МКМ G 4 № 37605 , пл.1285794, держ повірка 25.11.2005
- 41576 куб м;

ТRZ № 0088, пл.1838446, держ.повірка 27.08.2008 - 394
408 куб м.

Під час обстеження системи
газопостачання 20.02.2012 виявлено
самовільне підключення відповідачем
об'єкту до системи газопостачання На
цей момент лічильники обліковували
такі обсяги спожитого газу:

МКМ G 4 № 37605, пл. 1285794, держ повірка 25.11.2005
- 47 709 куб м;

ТRZ № 0088, пл.1838446, держ.повірка 27.08.2008 -
394 408 куб м.

Посилаючись на ст. 28 ЗУ «Про метрологію
та метрологічну діяльність», п.5.7
Правил обліку природного газу під час
його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання, затверджених
наказом Мінпаливенерго України від
27.12.2005 № 618, зареєстрованих в Мін'юсті
України 26.01.2006 за № 67/11941 ( далі - Правила
обліку природного газу), позивач
вказує на те, що відповідач здійснював
облік газу не повіреним у встановлений
термін лічильником МКМ G 4 № 37605 , пл.
1285794

За несанкціонований відбір газу та
відсутність комерційного обліку газу
на пунктів. 5.9, 5.13, 5.13.1 та 5.13.2 Правил
обліку природного газу позивач провів
перерахування об'ємів спожитого
природного газу за період з 01.04.2011 по
20.02.2012 по номінальній потужності
неопломбованого газоспоживаючого
обладнання та визначив в кількості 27900
куб м на суму 111 757,91грн.

06.09.2013 позивач звернувся до
відповідача з претензією про сплату
вказаної суми, яку відповідач залишив
без задоволення.

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 11.03.2014р. у
справі № 907/1294/13 (суддя Журавчак Л.С.)
позов задоволено частково. Присуджено
до стягнення з
агропромислово-торгового підприємства
"Бобовище" на користь публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз" суму збитків - 24614,78 грн.
та 492,30грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

При вирішенні спору місцевий суд,
посилаючись на Порядок пооб'єктного
припинення

(обмеження) газопостачання споживачам,
крім населення, затв. постановою КМУ
від 08.12.2006 № 1887 (далі - Порядок
пооб'єктного припинення
газопостачання), виходив з того, що
позивачем була порушена процедура
від'єднання об'єкту відповідача від
системи газопостачання, що «Акт
обстеження газопроводу та
експлуатації газового обладнання»
№245 від 12.04. 2011 не відповідає формі
«Акта про припинення (обмеження)
газопостачання», яка затверджена
наказом Мінпаливенерго України від
03.07.2009 № 338, не вказано місце та спосіб
проведення від'єднання, покази
вимірювальних приладів обліку газу на
момент від'єднання, а також заходи, які
б унеможливили самовільне відновлення
газопостачання (встановлені номерні
пломби, тавро тощо). Суд також вказав на
те, що позивачем не доведено, що станом
на 12.04.2011 показник лічильника МКМ G 4 №
37605, пл. 1285794 становив 41576 куб м, не
підтверджено факт припинення
газопостачання 12.04.2011, відтак не
доведено належними і допустимими
доказами факт самовільного
підключення та незаконного забору газу
за період з 12.04.2011по 20.02.2012.

Водночас, місцевий суд дійшов висновку,
що лічильник МКМ G4 № 37605, пл. 1285794,
пройшов повірку( протокол № 75380) та
придатний до використання і по ньому
обліковано споживання 47 709 куб м газу,
який не оплачений відповідачем, тому з
відповідача належить стягнути збитки у
вигляді боргу за спожитий газ в сумі 24
614,78 грн (47 709 куб м - 41 576 куб м = 6145 куб м х
4005,66 = 24 614,78).

Позивач не погодився з рішенням
місцевого суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просить змінити рішення,
прийняти нове, яким позов задоволити
повністю. Скаржник вказує на те, що у
відповідності до паспорта лічильник
МКМ G4 № 37605 підлягає державній повірці
не рідше 1 разу на 5 років, тобто, мав
пройти повірку не пізніше 25.11.2010, однак
станом на 24.12.2013 такої повірки не
пройшов. Відповідач подав лічильник на
повірку лише після звернення позивача
з позовом до суду про стягнення
збитків.

Скаржник зазначає, що станом на 31 .01.2010
показник лічильника МКМ № 37605, пл.. 1285794,
становив 32 927 куб м (акт
прийому-передачі №148, підписаний
відповідачем). За період з лютого
2010року по квітень 2011 відповідач
спожив природний газ року по
відпущених лімітах ТзОВ « Іннгаз» в
кількості 4 405 куб м, тобто, до показника
37 332 куб м (32 927 куб м + 4 405 куб м.), після
чого споживання газу було безлімітним.
Відтак, місцевий неправомірно не взяв
до уваги, що відповідач понадлімітно
спожив 10 377 куб м ( 47 709 - 37 332),вартість
якого становить 41 566,73 грн. та яка не
оплачена відповідачем

Відповідач у відзиві від 24.04.2014
спростовує доводи скаржника та вважає
правомірним висновок місцевого суду
про те, що акт №245 не є належним
доказом у справі, оскільки не
відповідає встановленій формі, що не
було дотримано Порядку пооб'єктного
припинення газопостачання, зокрема,
щодо надання повідомлення про
припинення газопостачання. Звертає
увагу суду, що в акті від 20.02.2012 не
зафіксовано факту самовільного
поновлення газопостачання, а зазначено
про припинення газопостачання. Вказує,
що в березні 2011 року звертався до
позивача з приводу проведення повірки
лічильника. Вважає розрахунок позивача
щодо безлімітного споживання газу
безпідставним.

В подальшому скаржник подав
доповнення та письмові пояснення до
апеляційної скарги, а відповідач -
доповнення до відзиву, в яких сторони
підтримали свої доводи.

Залучена до участі у справі третя особа
- ТзОВ « Іннгаз» подала відзив на
апеляційну скаргу (вх.01-04/2878/14 від
26.05.14р.), у якому повідомила, що
постачання газу відповідачу з ресурсу
ТзОВ «Іннгаз» здійснювалося в період
з січня 2010 року по березень 2011 року на
підставі договору № 319/09 від 25.12.2009 та
додаткової угоди № 1 від 25.12.2010 до цього
договору. На 2010рік для АПТП « Бобовище»
був виділений ліміт газу 9700куб м,
спожито - 5 796 куб м, на 2011рік виділений
ліміт газу( по квітень) -3760 куб м,
фактично спожито в 2011році ( по березень)
- 1 700 куб м. Розрахунки за поставлений
з ресурсу ТзОВ « Іннгаз» газ проведені
відповідачем повністю. Починаючи з
травня 2011 року ліміт газу для АПТП
«Бобовище» не виділявся на прохання
керівництва АПТП «Бобовище» у зв'язку з
важким фінансовим станом підприємства.
На даний час ТзОВ « Іннгаз» не має
договірних відносин з АПТП « Бобовище»
з питань постачання газу. До відзиву.
додано копії договору № 319/09 від 25.12.2009
та додаткової угоди № 1 від 25.12.2010 до
цього договору, листа АПТП « Бобовище»
№20 від 21.04.2011, реєстрів фактичного
споживання природного газу
споживачами Закарпатської області з
ресурсу ТОВ «Іннгаз»за період з січня
2010року по березень 2011року.

В судовому засіданні 27.05.14р. розгляд
справи було відкладено на 24.06.2014.

24.06.2014 відповідач подав доповнення до
відзиву, в якому вказав, що згідно з
актом приймання-передачі газу від
28.03.2011 № 2825 та актом про надання послуг
з транспортування газу від 28.03.2011 № 2825
показ лічильника МКМ G 4 № 37605 на кінець
березня 2011 року становив 37 000 куб м. Газ
був поставлений ТзОВ «Іннгаз» та
повністю оплачений постачальнику -
ТзОВ « Іннгаз». Згідно з показом
лічильника 47 709 куб м неоплаченим є газ
в кількості 10 709 куб м (47 709 - 37 000), проти
стягнення вартості якого в сумі 42
896,61грн відповідач не заперечує.

Позивач подав 24.06.2014 заяву про зміну
апеляційних вимог, в якій просить
змінити рішення суду першої інстанції
та стягнути з відповідача збитки в
сумі 42 896,61грн .

Третя особа явки повноважного
представника у судове засідання не
забезпечила, у відзиві на апеляційну
скаргу (вх.01-04/2878/14 від 26.05.14р.) просила
суд розгляд справи проводити без
участі її представника.

Розглянувши апеляційну скаргу,
матеріали справи, Львівський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

01.01.2009 ВАТ «Закарпаттягаз»(далі -
Облгаз) та АПТП «Бобовище» (далі -
Замовник) укладено договір №93/Т на
транспортування природного газу, за
умовами якого Облгаз транспортує до
вхідної арматури газоспоживаючого
обладнання Замовника , де Постачальник
передає, а Замовник приймає газ в
об'ємах, виділених Постачальником газу,
та погоджених через ОДУ ( ДК «
Укртрансгаз»).

Згідно з п.3.7.2 договору Замовник
зобов'язаний безперешкодно допускати
в будь-який час представників Облгазу
для перевірки, зокрема, приладів обліку
витрат газу та правильності їх
експлуатації, правильності ведення
журналу обліку газу та відповідності
записів параметрів газу (температури,
тиску, показів лічильника) фактичним
даним, огляду газопроводів,
газоспоживаючого обладнання та
контролю за споживанням газу.

Підставою укладення цього договору є
наявність договору між Замовником та
Власником (Постачальником) газу (п. 1.2).

Постачальником газу для відповідача
було ТзОВ «Іннгаз» згідно з договором
на постачання природного газу № 319/09
від 28.12.2009 та додатковою угодою № 1 від
25.12.2010 до цього договору.

ТзОВ « Іннгаз» повідомило, що на 2010рік
для АПТП « Бобовище» був виділений
ліміт газу 9700куб м, спожито - 5 796 куб м ,
на 2011рік виділено -3760 куб м ( січень-
1600,лютий - 1500, березень - 460, квітень - 200),
фактично спожито в 2011році - 1 710 куб м(
лютий -1500, березень - 210).

НАК «Нафтогаз України» підтвердила, що
за період з квітня 2011 року по березень
2012 року для потреб АПТП « Бобовище» з
лімітів ТзОВ « Іннгаз» виділено 200куб м
, а саме на квітень 2011 року( лист від
24.12.12, а.с. 29).

12.04.2011 за результатами обстеження
газопроводу та експлуатації газового
обладнання відповідача (Бобовище, вул.
Леніна, 103) представниками позивача
складено акт №245, згідно з яким
виявлено споживання газу за
відсутності лімітів, у зв'язку з чим
газопостачання припинене шляхом
механічного від'єднання.

В акті вказано, що посадова особа
підприємства від підписання акту
відмовилася., однак яка конкретно
посадова особа , її прізвище в акті не
вказано.

20.02.2012 представниками позивача
проведено обстеження АПТП «Бобовище»,
яким встановлені покази лічильників
МКМ G 4 № 37605, пл. 1285794 - 47 709 куб м та
лічильника ТRZ № 0088, пл.1838446 - 394 408 куб м.
Також виявлено діюче на момент
обстеження обладнання (АОГВ 1 шт,
конвектори 3 шт, ПГ 4 - 2шт, ), у зв'язку з
чим газопостачання припинене шляхом
механічного від'єднання перед ШРП.
Директор відповідача та його заступник
акт не підписали.

За несанкціонований відбір газу та
відсутність комерційного обліку на
підставі п.п. 5.9, 5.13, 5.13.1 та 5.13.2 Правил
обліку природного газу позивач провів
нарахування спожитого природного газу
за період з 01.04.2011 по 20.02.2012 по
номінальній потужності
неопломбованого газоспоживаючого
обладнання та визначив в кількості 27 900
куб м на суму 111 757,91грн ( розрахунок ,
а.с.19)

Позивач звернувся до відповідача з
претензією про сплату вказаного
нарахування, яка залишена відповідачем
без задоволення.

Дослідивши всі обставини справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та оцінивши подані докази,
апеляційний суд дійшов висновку по
часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про засади
функціонування ринку природного газу»
постачання природного газу
здійснюється відповідно до договору,
за яким постачальник зобов'язується
поставити споживачеві природний газ,
якісні характеристики якого визначено
стандартами, в обсязі та порядку,
передбачених договором, а споживач
зобов'язується сплачувати вартість
прийнятого природного газу в розмірі,
строки та порядку, передбачених
договором.

Однією з підстав, яка надає право
постачальникові припинити постачання
природного газу споживачам, визначених
даною статтею Закону, є, зокрема,
несанкціонований відбір природного
газу.

Несанкціонованим відбором природного
газу вважається відбір:

- з магістральних газопроводів,
газорозподільних мереж або підземних
сховищ газу за відсутності закуплених
відповідно до договору обсягів
природного газу;

- без укладення відповідного договору
з постачальником;

- спричинений самовільним під'єднанням,
споживанням природного газу з навмисно
пошкодженими приладами його обліку або
поза охопленням приладами обліку.

Водночас, в силу п.2 ч.1 ст. 21 «Про засади
функціонування ринку природного газу»
газотранспортні та газорозподільні
підприємства мають право, зокрема, на:
обмеження або припинення
транспортування і постачання
природного газу споживачам у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у разі:

проведення неповних розрахунків за
послуги із зберігання, транспортування
та розподілу природного газу;

недотримання споживачами умов
договорів, у тому числі перевищення
обсягу споживання природного газу
понад закуплений обсяг за відповідний
період;

невиділення їм планових обсягів
постачання природного газу (лімітів);

визнання аварійним стану
внутрішньобудинкових систем
газопостачання;

невідповідності характеристик димових
та вентиляційних каналів установленим
нормам.

Згідно із ст.1 Порядку пооб'єктного
припинення (обмеження) газопостачання
споживачам, крім населення, затв.
постановою КМУ від 08.12.2006 № 1887, цей
Порядок визначає процедуру припинення
(обмеження) газопостачання
підприємствам - споживачам природного
газу (далі - споживач) у разі, зокрема,
відбору природного газу за відсутності
у споживачів планового обсягу поставки
природного газу на поточний місяць
(далі - ліміт природного газу), який
виділяється постачальником згідно з
договором на постачання споживачу
природного газу.

З умов договору № 319/09 від 25.12.2009 та
додаткової угоди № 1 від 25.12.2010 до цього
договору, укладених відповідачем з
постачальником газу - ТзОВ «Інгаз» (а.с.
179-181), вбачається, що обсяги постачання
газу встановлені сторонами на 1 рік з
розбивкою по місяцях. Так., на січень
-квітень 2011року встановлений об'єм
постачання газу в кількості-3760 куб м, а
саме.: січень - 1600 куб м, лютий - 1500куб м ,
березень - 460 куб. м., квітень-200 куб м., .

Поданими постачальником реєстрами
фактичного споживання газу
підтверджено, що на момент складення
позивачем акту №245 від 12.04.2011
відповідач не перевищив встановлені
обсяги споживання газу ( січень: ліміт -
1600 куб м, фактичне споживання -0, лютий:
ліміт - 1500куб м , фактичне споживання -
1500 куб м , березень: ліміт - 460 куб. м,
фактичне споживання - 210 куб.м, квітень:
ліміт - 200 куб м, фактично спожито -0).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
не було підстав для припинення
газопостачання відповідачу згідно з
актом №245 від 12.04.2011, оскільки на момент
складання цього акту відповідач мав
неспожитий ліміт газу на квітень в
об'ємі 200куб м.

Апеляційний суд погоджується з
висновком місцевого суду про те, що
позивачем була порушена процедура
від'єднання об'єкту відповідача від
системи газопостачання, яка
встановлена Порядком пооб'єктного
припинення газопостачання споживачам,
зокрема, відповідач не був
повідомлений про заплановане
від'єднання у спосіб та строки,
передбачені п.6 названого Порядку. Як
вірно встановлено місцевим судом, акт
обстеження газопроводу та
експлуатації газового обладнання №245
від 12.04. 2011 не відповідає за змістом та
формою акту, який мав складатися у
разі припинення (обмеження)
газопостачання» згідно з наказом
Мінпаливенерго України від 03.07.2009 № 338.
В акті №245 не вказано місце та спосіб
проведення від'єднання, покази
вимірювальних приладів обліку газу на
момент від'єднання, а також заходи, які
б унеможливили самовільне відновлення
газопостачання ( встановлені номерні
пломби, тавро тощо). З акту не
вбачається чи був присутній
представник відповідача при проведені
обстеження газопроводу та
експлуатації газового обладнання,
оскільки в акті не вказано посади та
прізвища представника підприємства,
який був присутній при обстеженні, акт
відповідачем не підписаний. Керівник
відповідача в ході розгляду
апеляційної скарги заперечив сам факт
проведення позивачем такого
обстеження 12.04.2011та від'єднання від
системи газопостачання 12.04.2011. Він не
заперечив факт від'єднання від
системи газопостачання 20.02.2012.

Таким чином, акт №245 від 12.04.2011 не можна
вважати належним та допустимим доказом
від'єднання об'єкту відповідача від
системи газопостачання, відтак акт від
20.02.2012 не можна вважати належним та
допустимим доказом проведення
відповідачем самовільного підключення
до системи газопостачання.

Матеріалами справи підтверджено, що в
період з січня 2010 року по березень 2011
року включно постачання газу
відповідачу здійснювало ТзОВ «Іннгаз»
з свого ресурсу на підставі договору №
319/09 від 25.12.2009 та додаткової угоди № 1
від 25.12.2010 до цього договору , що
розрахунки за поставлений в цей період
газ відповідач провів з ТзОВ «Іннгаз»
в повному обсязі.

На кінець березня 2011 року показник
лічильника ТRZ № 0088, пл.1838446 становив 394
408 куб м., а показник лічильника МКМ G4 №
37605 становив 37 000 куб м., що
підтверджено актом про надання послуг
з транспортування газу від 28.03.2011 № 2825,
підписаним позивачем та відповідачем

Станом на 20.02.2012 показник лічильника ТRZ
№0088, пл.1838446 залишився незмінним з
січня 2010року (згідно актами про надання
послуг з транспортування газу за цей
період) та становив 394 408 куб м., а
показник лічильника МКМ G 4 № 37605
становив 47 709 куб м., що підтверджено
актом від №72 від 20.02.2012 та не
заперечується сторонами.

Отже, за період з квітня 2011 року по
20.02.2012 відповідач отримав та спожив
газ в кількості 10 709 куб м (47 709 -37 000), при
цьому з квітня 2011року ТзОВ « Іннгаз» чи
іншим постачальником газу не
здійснювалася поставка газу
відповідачу на підставі відповідного
договору.

Названі обставини дають підстави для
висновку, що за період з квітня .2011 по
20.02.2012 позивач протранспортував для
відповідача з свого резерву, а
відповідач спожив з резерву позивача
газ в кількості 10 709 куб м , який не
оплачений відповідачем. Його вартість
становить 42 896,61грн, що з збитками
позивача..

Таким чином, апеляційний суд
погоджується з висновком місцевого
суду про недоведеність позивачем
показника лічильника МКМ G4 № 37605,
пл.1285794, станом на 12.04.2011 - 41576 куб м,
однак вважає, що місцевий суд
безпідставно взяв саме цей показник
лічильника для визначення обсягу
спожитого та неоплаченого
відповідачем газу та визначив його в
кількості 6 145 куб м (47 709 куб м - 41 576 куб
м ), а збитки в сумі 24 614,78грн (6145 куб м х
4, 00566 ).

Слід також зазначити, що згідно з п.5.13.
Правил обліку природного газу
перерахунки об'єму
протранспортованого газу проводяться
лише у 3-х випадках, а саме:

- тимчасової відсутності ЗВТ (зняття
ЗВТ на періодичну, позачергову,
експертну повірки та ремонт);

- непридатності до застосування
(несправності) ЗВТ за результатами
перевірки технічного стану
комерційного вузла обліку газу;

- наявності аварійних ситуацій, що
зареєстровані у роздрукованих звітах
обчислювачів та обчислювачів
коректорів (несправність ЗВТ).

За результатами перевірки технічного
стану лічильника МКМ G4 № 37605 (державної
повірки), яка була проведена в 1
кварталі 2014 року на момент винесення
оскаржуваного рішення, лічильник МКМ G
4 № 37605 визнаний придатним до
експлуатації (протокол № 75380, а.с. 68)
Отже, відсутні підстави для
перерахунку об'єму
протранспортованого позивачем та
спожитого відповідачем газу по
потужності діючого газового
обладнання у зв'язку з непридатністю до
застосування вказаного лічильника,
оскільки цей лічильник був і є
придатним до експлуатації, його
показники вірно відображають
кількість спожитого газу.

Відтак, до задоволення підлягають
збитки в сумі 42 896,61грн, а решта збитків
не доведена позивачем і до
задоволення не підлягає.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного апеляційний
суд дійшов висновку, що місцевий
господарський суд не повно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, та дійшов помилкового висновку
про задоволення позову в сумі 24 614,78грн.
Відтак, рішення місцевого суду
належить змінити, стягнувши з
відповідача на користь позивача збитки
в сумі 42 896,61 грн. В іншій частині
відмовити в задоволенні позову.

Судовий збір покласти на сторони
пропорційно до задоволених позовних та
апеляційних вимог.

Разом з тим, при поданні апеляційної
скарги позивач сплатив платіжним
дорученням №1407 від 25.03.2014 судовий збір
в сумі 1117,57 грн.(1% від ціни позову ), в
той час як ним фактично оскаржувалося
рішення господарського суду в частині
відмови у стягненні суми 87 143,13 грн.
Відтак за подання апеляційної скарги
підлягав сплаті судовий збір в
мінімальному розмірі, а саме 913.50грн.

Отже, зайво сплачений судовий збір в
сумі 204,07 грн на підставі ст.7 ЗУ «Про
судовий збір» підлягає поверненню
скаржнику.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1 .Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 11.03.2014 у
справі № 907/1294/13 змінити, виклавши пункт
2 резолютивної частини в наступній
редакції:

Стягнути з Агропромислово-торгового
підприємства "Бобовище", ідент. код
00413895, місцезнаходження 89623, с. Бобовище,
вул. Леніна,103, Мукачівського району
Закарпатської області, на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз", ідент. код 05448610,
місцезнаходження 88015, м. Ужгород, вул.
Погорєлова,2 - 42 896,61 грн. збитків та 857,93
грн. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

2. Стягнути з Агропромислово-торгового
підприємства "Бобовище", ідент. код
00413895, місцезнаходження 89623, с. Бобовище,
вул. Леніна,103, Мукачівського району
Закарпатської області, на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз", ідент. код 05448610,
місцезнаходження 88015, м.Ужгород, вул.
Погорєлова,2 - .191.83 грн судового збору за
розгляд апеляційної скарги.

3. Повернути Публічному акціонерному
товариству по газопостачанню та
газифікації "Закарпатгаз", ідент. код
05448610, місцезнаходження 88015, м. Ужгород,
вул.Погорєлова,2 з Державного бюджету
України з Державного бюджету України -
204,07грн.зайво сплаченого платіжним
дорученням №1407 від 25.03.2014 судового
збору за подання апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Постанова підписана 25.06.2014.

Головуючий-суддя
Хабіб М.І.

суддя
Зварич О.В.

суддя
Юрченко Я.О..