ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Справа № 915/675/14

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді
Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Заливчий Я.В., дов. №2923-О
від 12.09.2012,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК»,

49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50,

адреса для листування: 49027, м.
Дніпропетровськ, а/с 1800,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про стягнення 69548 грн. 69 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі -
позивач) звернулося до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі -
відповідач) з позовом про стягнення
заборгованості, що виникла за
Договором банківського
обслуговування б/н від 19.04.2012 (далі -
Договір) у сумі 69548 грн. 69 коп., з яких: 57000
грн. - основний борг; 8257 грн. 52 коп. -
проценти за користування кредитом; 2239
грн. 17 коп. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором; 2052
грн. - комісія за користування кредитом.
Також позивач просить суд стягнути з
відповідача судові витрати у справі.

Користуючись правом, наданим йому ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК), заявою від 17.06.2014
позивач зменшив позовні вимоги до 67094
грн. 60 коп., з яких 57000 грн. - основний
борг, 9314 грн. 47 коп. - проценти за
користування кредитом, 780 грн. 13 коп.
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором. Оскільки з
заявою про зменшення позовних вимог
позивач звернувся до прийняття рішення
у справі, суд прийняв цю заяву до
розгляду.

На виконання вимог ухвали суду
від 15.05.2014 позивач надав суду всі
витребувані матеріали.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, правом надання відзиву на
позовну заяву не скористався, позов не
заперечив і не спростував.

Про дату, час і місце судового
засідання сторони повідомлені у
встановленому ч. 1 ст. 64 ГПК порядку.
Згідно з абзацом третім підпункту 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 за змістом зазначеної статті 64
ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи вищенаведене та
зважаючи на повернення "Укрпоштою"
ухвали від 15.05.2014, що направлялася на
юридичну адресу відповідача, суд
вважає, що про дату, час і місце
розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином.

За таких обставин, відповідно до ст. 75
ГПК, спір розглядається за наявними у
справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
господарський суд дійшов висновку про
задоволення позову. Висновок суду
ґрунтується на такому: 19.04.2012
відповідач через систему
інтернет-клієнт-банкінг приєднався до
"Умов та правил надання банківських
послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http//privatbank.ua, які разом складають Договір
банківського обслуговування б/н від
19.04.2012 та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови Договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 181
Господарського кодексу України (далі -
ГК) господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Цивільним законодавством України
передбачено, що договір укладається
шляхом приєднання до умов,
встановлених однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах.

Укладання між Банком і відповідачем
Договору у спрощений спосіб
підтверджується заявою про відкриття
поточного рахунку, підписаною
відповідачем 19.04.2012. У вказаній заяві
зазначено, що відповідач, підписавши цю
заяву, приєднується та погоджується з
Умовами, Тарифами ПриватБанку, що
розміщені на офіційному сайті
ПриватБанку http://privatbank.ua.

Відповідно до Договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт у
розмірі 1000 грн. на поточний рахунок
5069 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк,
смс-повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано Умовами. В
подальшому кредитний ліміт
неодноразово збільшувався, та з 13.03.2013
встановлений відповідачу у розмірі 57000
грн., що підтверджується довідкою банку
№08.7.0.0.0/32 від 29.04.2014.

Відповідно до 3.18.1.16. Умов - при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
клієнта до Умов (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк,
інтернет-клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

У статті 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
встановлено, що електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки). Електронний підпис
не може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму.

У відповідності до ч. 2. ст. 639 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) - якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або
увстановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Пунктом 3.18.1.3. Умов зазначено, що кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.1.8 Умов - проведення
платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - «Угода»).

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов ліміт може
бути зміненій банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши Угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, смс -
повідомлення або інших).

Свої зобов'язання за договором позивач
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі
1000 грн. в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк,
смс-повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано Умовам, та
підтверджено витягом з рахунку
клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.16. Умов при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
клієнта до Умов (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк,
інтернет-клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

У статті 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
встановлено, що електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки). Електронний підпис
не може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму.

У відповідності до ч. 2. ст. 639 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) - якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.

Відповідно до розділу 3.18.4 Умов
«Порядок розрахунків», за користування
кредитом в період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
клієнта при закритті банківського дня
клієнт виплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо піддягало обнулінню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

З метою досудового врегулювання спору
позивач надіслав відповідачу
претензію №20418NKBCS006 від 12.03.2014 з вимогою
погасити заборгованість. Відповідач
відповіді на претензію не надав,
заборгованість не погасив, внаслідок
чого позивач був змушений звернутися
до суду з позовом про примусове
стягнення заборгованості з
відповідача.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за Договором
обслуговування кредитних лімітів на
поточному рахунку станом на 28.04.2014
відповідач має заборгованість 67094 грн.
60 коп., з яких 57000 грн. - основний борг, 9314
грн. 47 коп. - проценти за користування
кредитом, 780 грн. 13 коп. - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором.

Пеню було нараховано банком в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення відповідно до
3.18.5.1 Умов - за порушенні клієнтом
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3;
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4;
винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6.

Відповідно до п.6 ст. 232 Господарського
кодексу України (далі - ГК), нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Пунктом 3.18.5.4 Умов
встановлено, що нарахування неустойки
за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п. 3.18.0.5.1,
3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
клієнтом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1069 ЦК якщо відповідно до
договору банківського рахунка банк
здійснює платежі з рахунка клієнта,
незважаючи на відсутність на ньому
грошових коштів (кредитування рахунка),
банк вважається таким, що надав
клієнтові кредит на відповідну суму
від дня здійснення цього платежу.

Відповідачем не спростовано факт
наявності вказаної заборгованості, як
і не подано суду доказів оплати боргу.
Отже, вимога про стягнення суми
основної заборгованості з відповідача
в розмірі 57000 грн. є обґрунтованою, і
такою, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з поданого суду
розрахунку позивачем правомірно
відповідно до вимог вищевказаних
положень Умов застосовано процентну
ставку за користування кредитом з
11.12.2012 по 18.04.2014. Отже, вимога позивача
про стягнення з відповідача 9314 грн. 47
коп. простроченої заборгованості зі
сплати відсотків є обґрунтованою і
такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Положення п. 6 ст. 232 ГК України відносно
нарахування штрафних санкцій за
прострочку виконання зобов'язання в
межах шести місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано,
застосовується до відповідних
правовідносин у випадку, якщо інше не
встановлено законом чи договором.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені, передбачений ст. 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Судом перевірено та встановлено, що
розрахунок пені здійснено арифметично
правильно. Отже, вимога про стягнення
пені в сумі 780 грн. 13 коп. є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає, що
вимоги позивача ґрунтуються на
Договорі сторін, чинному законодавстві
України, матеріалами справи
підтверджені, відповідачем не
спростовані, тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570)
грошові кошти у сумі: 57000 (п'ятдесят сім
тисяч) грн. - основний борг, 9314 (дев'ять
тисяч триста чотирнадцять) грн. 47 коп. -
проценти за користування кредитом, 780
(сімсот вісімдесят) грн. 13 коп. - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. - судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85 ГПК.

Повне рішення складено та
підписано 20 червня 2014 року

Суддя
Т.В.Гриньова-Новицька