ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24 червня 2014 року
Справа № 913/1354/14

Провадження №3/913/1354/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськ,

до відповідача Приватного
акціонерного товариства
«Енергохіммаш», м. Сєвєродонецьк
Луганської області,

про стягнення 31 894 грн. 99 коп.

суддя
Секірський А.В.

секретар судового засідання
Вороніна О.С.,

у засіданні брали участь:

від позивача - Хомко Є.А., довіреність №
3 від 02.01.2014;

від відповідача - представник не
прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: ТОВ «Луганське енергетичне
об'єднання» (далі - Позивач) заявлено
вимогу про стягнення з Приватного
акціонерного товариства
«Енергохіммаш» (далі - Відповідач)
заборгованості за договором № 38 від
04.11.2011 за спожиту у лютому 2013 року
активну електроенергію в розмірі 27085,97
грн., пені - 1978,08 грн., 3% річних - 978,30 грн.
та інфляційних витрат - 1852,64 грн.

Позовні вимоги з посиланням на норми
статей 525, 526, 623, 625 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) обґрунтовані
порушенням відповідачем умов
вказаного договору по розрахунках за
спожиту електроенергію.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, пояснив, що
заборгованість відповідачем на
теперішній час не сплачена.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, участь представника у судовому
засіданні не забезпечив, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
їх проведення. Так, згідно довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
юридичною адресою відповідача є:
Луганська область, м. Сєвєродонецьк,
вул. Промислова, 28, у зв'язку з чим,
позовна заява та процесуальні
документи по справі направлялися
відповідачу саме за вказаною адресою.

Згідно з приписами пункту 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Справа розглядається відповідно до ст.
75 ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, вислухавши присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, суд встановив такі фактичні
обставини.

04.11.2011 між сторонами у справі був
укладений договір про постачання
електричної енергії № 38 (далі -
договір) (а.с. 8-17).

Відповідно до пункту 1.1 договору
Постачальник (позивач) постачає
електричну енергію Споживачу
(відповідачеві) для забезпечення
потреб електричних установок
Споживача з загальною дозволеною
потужністю 840 кВт, величини якої по
кожному об'єкту зазначені у додатку до
договору «Відомості про розрахункові
засоби обліку електричної енергії
Споживача», а Споживач оплачує
Постачальнику електроенергії вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами договору та додатками
до договору, що є його невід'ємною
частиною.

За умовами договору Постачальник
зобов'язаний постачати Споживачу
електроенергію як різновид товару в
обсягах, визначених Додатком «Обсяги
постачання електричної енергії
Споживачу», з урахуванням вимог
розділу 5 та умов розділу 6 Договору;
згідно з визначеними додатками «Акт
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін» категорією
струмоприймачів та гарантованим
рівнем надійності електропостачання
схем електропостачання; якісні
характеристики якого відповідають
параметрам, визначеним ГОСТ 13109-97
(п.п.2.2.2. договору).

За умовами договору Споживач
зобов'язаний для визначення величини
спожитої електроенергії щомісячно
1-ого числа, згідно з Додатком "Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії", знімати покази
розрахункових засобів обліку,
оформляти результати відповідно до
Додатку "Форма "Акт про зняття показів
розрахункових засобів" та направляти
уповноваженого представника до
Постачальника для подання Акту про
зняття показів розрахункових засобів
обліку електричної енергії за
розрахунковий період і отримання
рахунків для здійснення остаточного
розрахунку за спожиту електричну
енергію та інших платежів,
передбачених договором (пункт 2.3.3
договору).

Відповідно до пункту 7.9 договору
розрахунки за електричну енергію та
інші платежі здійснюються Споживачем у
порядку, передбаченому додатком
"Порядок розрахунків".

Пунктом 9 Додатку до договору "Порядок
розрахунків" передбачено, що
розрахунок за фактично спожиту у
розрахунковому періоді активну
електроенергію; за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності; за
перетікання реактивної електричної
енергії; оплату сум на відшкодування
збитків; оплату пені, 3% річних та
інфляційних нарахувань за порушення
строків розрахунків Споживач здійснює
на підставі наданих Постачальником
рахунків протягом 5 операційних днів,
починаючи з наступного дня після їх
отримання (а.с.18-19).

На підтвердження виконання свого
обов'язку щодо постачання електричної
енергії позивачем наданий звіт про
використану електричну енергію
відповідачем за лютий 2013 року (а.с.20).

За результатами надання обумовлених
договором послуг за лютий 2013 року
позивачем відповідачеві направлявся
відповідний рахунок за спожиту активну
електроенергію (а.с.21).

Вказаний рахунок був отриманий
повноважним представником відповідача
у справі.

Відповідач в порушення умов договору
своєчасно та у повному обсязі оплату не
здійснював, у зв'язку з чим за період
лютий 2013 року утворилась
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію в розмірі 27085,97 грн.

Пунктом 4.4.1 договору сторони визначили,
що у разі порушення споживачем строку
розрахунку за активну електроенергію,
строку внесення плати за перетікання
реактивної електричної енергії та
строків оплати за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії, за не обліковану
електричну енергію та на відшкодування
збитків споживачу нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, діючої в
період, за який сплачується пеня від
розміру простроченого платежу за
кожний день прострочення.

На підставі умов договору, а також з
урахуванням приписів ст. 232
Господарського кодексу України
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення з позивача пеню за порушення
строків оплати поставленої активної
електроенергії за період з 08.03.2013 по
20.05.2014 у розмірі 1978,08 грн., що
підтверджено відповідним розрахунком
(а.с.35).

На підставі приписів ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховано
та заявлено до стягнення 3% річних у
сумі 978,30 грн. та інфляційні витрати у
сумі 1852,64, що підтверджено відповідними
розрахунками позивача, наявними у
матеріалах справи (а.с.36-37).

Оцінивши всі обставини справи, суд
вважає, позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню повністю з
огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Правовідносини між сторонами за
позовом виникли із договору про
постачання електричної енергії № 38 від
04.11.2011, який за своєю правовою природою
є різновидом договору купівлі-продажу
і до нього застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу
України кореспондується з положеннями
статті 265 Господарського кодексу
України.

Згідно статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема,
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до статті 610 ЦК України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання, тобто - неналежне
виконання.

Фактичні обставини свідчать, що
позивач на виконання умов договору
постачав відповідачу електроенергію,
претензій щодо постачання
електроенергії у відповідача немає.

Обсяги спожитої активної
електроенергії за лютий 2013 року
позивач підтверджує відповідним
звітом споживача про використану
електроенергію та рахунками.

Втім, відповідач в порушення умов
договору до нього не в повному обсязі
здійснив оплату за активну
електроенергію за лютий 2013 року, у
зв'язку з чим виникла заборгованість по
сплаті активної електроенергії в сумі
27085,97 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача за активну електроенергію
за лютий 2013 року у розмірі 27085,97 грн.
підтверджена матеріалами справи,
заявлена обґрунтовано та підлягає до
стягнення з відповідача.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 4.4.1 договору сторони
передбачили відповідальність - у разі
порушення Споживачем передбачених
додатком "Порядок розрахунків" строку
розрахунку за активну електроенергію,
строку внесення плати за перетікання
реактивної електроенергії … у вигляді
нарахування пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, діючої в період, за який
сплачується пеня. На суму нарахованої
пені Споживачу надається окремий
рахунок.

Частиною 6 статті 232 ГК України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За порушення строків оплати
поставленої активної електроенергії
за період з 08.03.2013 по 08.09.2013 відповідачу
нарахована пеня в розмірі 1978,08 грн.

Перевіривши розрахунок заявленої суми
пені суд дійшов висновку, що позивачем
пеня нарахована вірно та є
обґрунтовано заявленою.

У відповідності зі статтею 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем обґрунтовано нараховано та
заявлено до стягнення 3% річних у сумі
978,30 грн. та інфляційні витрати у сумі
1852,64 грн., що підтверджено відповідним
розрахунком позивача, наявним у
матеріалах справи.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню повністю з
віднесенням на відповідача судових
витрат у справі на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, 75, статями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Енергохіммаш», 93408,
Луганська область, м. Сєвєродонецьк,
вул. Промислова, 28, код 05777012, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Луганське
енергетичне об'єднання", 91021, м.
Луганськ, кв. Гайового, буд. 35А,
ідентифікаційний код 31443937:

- на поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 60 в філії
ЛОД ВАТ „Державний Ощадний банк
України", МФО 304665, код 31443937, борг за
активну електроенергію за договором №
38 від 04.11.2011 за лютий 2013 року у сумі 27085
грн. 97 коп. (двадцять сім тисяч
вісімдесят п'ять гривень 97 копійок),
видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили;

- на поточний рахунок № 6 в АТ
„Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805, код
31443937, пеню у сумі 1978 грн. 08 коп. (одна
тисяча дев'ятсот сімдесят вісім
гривень 08 копійок), 3% річних у сумі 978
грн. 30 коп. (дев'ятсот сімдесят вісім
гривень 30 копійок), інфляційні витрати
у сумі 1852 грн. 64 коп. (одна тисяча
вісімсот п'ятдесят дві гривні 64
копійки) та витрати зі сплати судового
збору в сумі 1827 грн. 00 коп. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень 00
копійок), видати наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та
підписано 26.06.2014.

Суддя
А.В. Секірський