ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.Справа № 922/1864/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз", м. Харків,
до Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Харкова Міністерства
оборони України, м. Харків, про
стягнення 9815,75 грн. за участю
представників:

позивача - Корж А.О. (дов.),

відповідача - Кероп"ян С.Є. (дов.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ "Харківміськгаз",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до відповідача,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова МОУ, про стягнення
заборгованості за договором №
2013/ТП-Н-858 від 15.03.2013р. у загальній сумі
9815,75 грн., в т.ч. 9054,17 грн. - сума основного
боргу, 85,94 грн. - 3% річних, 381,39 грн. - пеня,
294,25 грн. - інфляційні втрати. Позивач
просить також стягнути з відповідача
сплачений ним судовий збір у сумі 1827,00
грн.

В слуханні справи оголошена перерва до
16.06.2014р. о 10:00 год.

У судовому засіданні представник
позивача підтримує позовні вимоги.

Відповідач позов визнає, але у зв'язку з
важким матеріальним становищем, в
якому знаходиться підприємство,
просить суд зменшити розмір штрафу,
пені на 90%.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

15.03.2013р. між ПАТ "Харківміськгаз"
(постачальник, позивач) та
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Харкова Міністерства Оборони України
(споживач, відповідач) укладений
договір на постачання природного газу
за регульованим тарифом виключно для
потреб населення № 2013/ТП-Н-858, за
умовами якого позивач зобов'язався
надати послуги з постачання природного
газу відповідачу, а останній
зобов'язався прийняти та оплатити газ
на умовах, визначених Договором.

Порядок розрахунків за спожитий
відповідачем газ передбачений пунктом
4.6 Договору, зокрема, в даному пункті
сторони погодили, що оплата вартості
послуг з постачання газу здійснюється
споживачем авансовими платежами із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу згідно з додатком 2.
Споживач самостійно розраховує суму
платежу, виходячи з ціни газу на
наступний розрахунковий період
відповідної величини договірного
обсягу газу, заявленого на наступний
розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці. У випадку
недоплати вартості послуг з постачання
газу за розрахунковий період споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше десятого (10) числа місяця,
наступного за розрахунковим.

За період жовтень-грудень 2013 р.
позивачем було надано послуги
відповідачу з постачання газу у
кількості 17,019 тис.м.куб. на загальну
суму 13581,18 грн., що підтверджується
підписаними сторонами та скріпленими
печатками підприємств актами
приймання-передачі природного газу,
копії яких додані до матеріалів справи.

Як зазначає позивач, що визнається
відповідачем, отриманий протягом
жовтня-грудня 2013р. природний газ був
оплачений лише часткова на суму 4527,01
грн., у зв'язку з чим заборгованість за
отриманий відповідачем газ складає
9054,17 грн.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
основний борг за період
жовтень-грудень 2013р. у сумі 9054,17 грн., а
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Крім того позивач просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 381,39 грн.

Згідно п.6.2.2 Договору у разі порушення
споживачем строків оплати, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період , за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок пені, відповідно до якого
сума нарахованої пені складає 381,39 грн.
Суд зазначає, що розрахунок пені
позивачем зроблений за період
прострочення з 11.12.2013р. по 20.04.2014р. з
урахуванням збільшення заборгованості
за різні періоди.

Наданий розрахунок пені відповідає
вимогам чинного законодавства, умовам
Договору та відносинам, що склалися між
сторонами.

Відповідач просить зменшити стягувану
суму пені на 90%, обґрунтовуючи
клопотання важким фінансовим
становищем.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Приписами частини 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Суд враховує те, що відповідач є
державною військовою бюджетною
установою, а отже є неприбутковою
установою та утримується за рахунок
коштів державного бюджету, відповідач
не розрахувався з позивачем через
недостатність фінансування з
державного бюджету, а за таких
обставин, враховуючи позицію позивача,
який не заперечує проти відповідного
зменшення розміру стягуваної пені, суд
вважає за можливе задовольнити
клопотання відповідача та зменшити
розмір стягуваної пені на 90% відсотків,
стягнувши з відповідача на користь
позивача пеню в сумі 38,14 грн.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 3 % річних у сумі 85,94 грн. та
інфляційні втрати в сумі 294,25 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Надані позивачем розрахунки 3% річних
та інфляційних втрат перевірені судом,
такі розрахунки відповідають умовам
Договору та вимогам чинного
законодавства, арифметично обчислення
зроблені вірно, а тому приймаються
судом.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення 3% річних у сумі 85,94
грн. та інфляційних втрат у сумі 294,25
грн. нормативно та документально
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати повністю покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Харкова Міністерства
оборони України (61024, м. Харків, вул.
Пушкінська, 61, код 07923280) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул.
Жовтневої революції, 57/59, р/р 86 в
філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, код
03359552) 9054,17 грн. основного боргу, 85,94 грн.
3% річних, 38,14 грн. пені, 294,25 грн.
інфляційних втрат, 1827,00 грн. витрат по
сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 23.06.2014 р.

Суддя В.О. Яризько