ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 910/24723/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого
(доповідач), Вовка І.В., Нєсвєтової
Н.М.,розглянувши касаційну скаргу у
відкритому судовому засіданніФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 рокуу
справі господарського судуміста
Києваза позовомФізичної
особи-підприємця
ОСОБА_4доЖитлово-будівельного
кооперативу "5-й
Радянський"прозобов"язання утриматися
від вчинення дій в засіданні взяли
участь представники:

- позивача:ОСОБА_5,- відповідача:Грицик
Д.С., Манаєнко Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП
ОСОБА_4) звернулась до господарського
суду міста Києва з позовом до
Житлово-будівельного кооперативу "5-й
Радянський" (далі - ЖБК "5-й Радянський")
про стягнення 5980,00 грн. збитків та
зобов"язання ЖБК "5-й Радянський" не
чинити перешкоди ФОП ОСОБА_4 щодо
доступу і використання, в тому числі
шляхом проведення технічного
обслуговування і ремонту технічних
мереж та обладнання будинку, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, яке
забезпечує належні ФОП ОСОБА_4
приміщення послугами водопостачання,
водовідведення, електропостачання,
телекомунікаційними послугами
(позовні вимоги викладені з
урахуванням заяви про зміну предмету
позову від 20.01.2014 року).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 року (суддя О.М.Спичак)
позов задоволено частково. Зобов"язано
ЖБК "5-й Радянський" не чинити перешкоди
ФОП ОСОБА_4 щодо доступу і використання,
в тому числі шляхом проведення
технічного обслуговування і ремонту
технічних мереж та обладнання будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке
забезпечує належні позивачу
приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2 загальною
площею 261,00 кв.м послугами
водопостачання, водовідведення,
електропостачання, елекомунікаційними
послугами. В іншій частині позову
відмовлено. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 1147,00 грн. судового
збору та 1000,00 грн. адвокатських витрат.

Судове рішення мотивоване тим, що
відповідачем, всупереч статей 319, 321 ЦК
України вчиняються дії по
перешкоджанню позивачу щодо доступу і
використання, в тому числі шляхом
проведення технічного обслуговування
і ремонту, технічних мереж та
обладнання, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, яке забезпечує належні
позивачу приміщення послугами
водопостачання, водовідведення,
електропостачання,
телекомунікаційними послугами та
неналежно виконуються функції
балансоутримувача будинку, що є
підставою для задоволення позовних
вимог про зобов"язання відповідача не
чинити такі перешкоди. Відмова у
задоволенні позовних вимог про
стягнення збитків обгрунтована тим, що
позивачем не надано доказів
причинно-наслідкового зв"язку між
діями відповідача та понесенням
позивачем збитків в наведеній сумі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року
(колегія суддів у складі: Суліма В.В.
-головуючого, суддів Авдеєва П.В.,
Тищенко А.І.) рішення господарського
суду міста Києва від 17.02.2014 року в
частині задоволення позовних вимог
скасовано і прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог ФОП
ОСОБА_4 відмовлено повністю. Стягнуто з
ФОП ОСОБА_4 на користь ЖБК "5-й
Радянський" 1522,50 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

Постанова мотивована тим, що позивачем
належними та допустимими доказами не
було доведено недопущення
представників позивача до технічного
підвалу, а на виконання рішення
господарського суду міста Києва від
10.01.2012 року та ухвали господарського
суду міста Києва від 25.12.2012 року у
справі №30/509 було передано позивачу
ключі від технічного підвалу і він має
доступ цих приміщень, у зв"язку з чим
відсутні підстави для задоволення
позову. Суд апеляційної інстанції
погодився з висновком суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення збитків з підстав
недоведеності позивачем належними
доказами причинно-наслідкового зв"язку
між діями відповідача та понесенням
позивачем збитків.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ФОП ОСОБА_4 подала
касаційну скаргу, в якій просить
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року
скасувати і передати справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник
посилається на те, що судом апеляційної
інстанції неправильно застосовані
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
незаконної постанови.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приписами статей 15, 16 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною 2 статті 20 ГК України
визначено способи захисту порушених
прав і законних інтересів суб"єктів
господарювання та споживачів, такі як:
визнання наявності або відсутності
прав; визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, предметом позовних вимог є
зобов"язання ЖБК "5-й Радянський" не
чинити перешкоди ФОП ОСОБА_4 щодо
доступу і використання, в тому числі
шляхом проведення технічного
обслуговування і ремонту технічних
мереж та обладнання будинку, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, яке
забезпечує належні ФОП ОСОБА_4
приміщення послугами водопостачання,
водовідведення, електропостачання,
телекомунікаційними послугами та
стягнення 5980,00 грн. збитків.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідачем без достатніх підстав
було перекрито вентель подачі води у
період з 28.10.2013 року по 01.11.2013 року в
нежитловому приміщенні НОМЕР_1, НОМЕР_2
за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є
позивач, у зв"язку з чим було відсутнє
водопостачання, що завдало позивачу
збитки у розмірі 5980,00 грн., що становить
вартість готельних номерів у наймі
яких позивачем відмовлено по причині
відсутності водопостачання. Крім того,
позивачем вказано на те, що
відповідачем порушується п.3.3.5 Правил
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року № 76,
оскільки ключі від технічного підвалу,
де знаходяться вентеля, щитова мають
зберігатись у виконавця послуг, в той
час як ці ключі знаходяться у голови
правління ЖБК "5-й Радянський" і
останнім вчиняються перешкоди у
користуванні (в тому числі технічному
обслуговуванні) мережами
електропостачання,
телекомунікаційними мережами.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків є одним із видів
цивільно-правової відповідальності і
для застосування такої міри
відповідальності необхідна наявність
всіх елементів складу правопорушення,
а саме: протиправної поведінки, дії чи
бездіяльності особи; шкідливого
результату такої поведінки - збитків,
їх наявності та розміру; причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
збитками; вини особи, яка заподіяла
шкоду.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статей 33 і 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що позивачем всупереч
приписів ст. 32-34 ГПК України належними
та допустимими доказами не було
доведено порушення відповідачем прав
позивача, як власника групи приміщень
НОМЕР_1, НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 та
споживача житлово-комунальних послуг,
з огляду на те, що акти про відсутність
холодного та гарячого водопостачання
були складені позивачем в
односторонньому порядку без залучення
представників відповідача та
виконавця послуг з водопостачання та
водовідведення та з огляду на ту
обставину, що на виконання рішення
господарського суду міста Києва від
10.01.2012 року та ухвали господарського
суду міста Києва від 25.12.2012 року у
справі №30/509 було передано позивачу
ключі від технічного підвалу і він має
доступ цих приміщень, дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог про зобов"язання ЖБК "5-й
Радянський" не чинити перешкоди ФОП
ОСОБА_4 щодо доступу і використання, в
тому числі шляхом проведення
технічного обслуговування і ремонту
технічних мереж та обладнання будинку,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, яке
забезпечує належні ФОП ОСОБА_4
приміщення послугами водопостачання,
водовідведення, електропостачання,
телекомунікаційними послугами.

Колегія суддів також погоджується з
висновками попередніх інстанцій про
відмову у задоволенні позовних вимог
про стягнення 5980,00 грн. збитків з
підстав того, що позивачем не було
доведено належними доказами наявність
причинно-наслідкового зв"язку між
діями відповідача та понесенням
позивачем збитків у заявленому
розмірі.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Правова оцінка обставин у справі є
виключна прерогатива судів першої та
апеляційної інстанцій.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Враховуючи зазначене, оскаржувана
постанова є такою, що прийнята на
підставі повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи, з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, судова колегія не вбачає
підстав для її зміни чи скасування.

Щодо доводів, викладених у касаційній
скарзі, то вони не приймаються судом до
уваги, оскільки не спростовують
висновків суду, покладених в основу
оскаржуваної постанови, а лише
зводяться до переоцінки досліджених
судами доказів та встановлених
обставин справи, що не віднесено до
компетенції суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 року у
справі № 910/24723/13 залишити без змін.

Головуючий
М.М.Черкащенко

Судді
І.В.Вовк

Н.М.Нєсвєтова