ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р.Справа № 922/1907/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватної торгівельної
фірми "Бригантина", м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Книголенд", м. Харків
про стягнення 5318,61 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Василюк О.І., за довіреністю
від 28.04.2014 року;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватна фірма "Бригантина" звернулась
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Книголенд" про
стягнення 5318,61 грн. Позовні вимоги
обґрунтовує неналежним виконанням
відповідачем умов договору поставки №
381 від 01.08.2012 року щодо оплати товару.
Судові витрати позивач просить суд
покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16 травня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 02 червня 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 30.05.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 18106) надійшли документи
для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2014
року розгляд справи було відкладено на
01.07.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 01.07.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 01.07.2014 року не з'явився,
документів, витребуваних судом та
відзиву на позовну заяву, не надав, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить поштове повідомлення,
яке повернулося на адресу суду з
відміткою про отримання.

Присутній в судовому засіданні 01 липня
2014 року представник позивача підтримав
позовні вимоги та вважає за можливе
розглянути справу по суті в даному
судовому засіданні без участі
представника відповідача, пояснив, що
ним надані всі документи, які необхідні
для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02 червня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

01.08.2012 року між Приватною фірмою
«Бригантина» (позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Книголенд» (відповідач) було укладено
договір поставки № 381, у відповідності
до умов якого позивач приймає на себе
зобов`язання поставляти відповідачу, а
відповідач зобов`язується приймати та
оплачувати товари згідно накладних,
які є невід`ємною частиною даного
договору.

Відповідно до п. 4.1 договору загальна
вартість даного договору визначається
шляхом складання сум вартості всіх
партій, які передані за накладними у
відповідності до умов даного договору.

Відповідно до п. 4.2 договору позивач
зобов`язується поставляти товари за
цінами, вказаними у накладних.

Відповідно до п. 4.3 договору оплата за
отриманий товар здійснюється
відповідачем на умовах реалізації
товару.

На виконання умов вказаного договору
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 19585,97 грн., що
підтверджується видатковими
накладними: № Рсх-ОFS-004843 від 29.08.2012 року
на суму 135,00 грн., № Рсх-ОFS-004844 від 29.08.2012
року на суму 396,60 грн., № Рсх-ОFS-004846 від
29.08.2012 року на суму 580,99 грн., № Рсх-ОFS-004847
від 29.08.2012 року на суму 276,72 грн., №
Рсх-ОFS-004849 від 29.08.2012 року на суму 908,77
грн., № Рсх-ОFS-004851 від 29.08.2012 року на суму
445,02 грн., № Рсх-ОFS-004845 від 29.08.2012 року на
суму 438,97 грн., № Рсх-ОFS-004848 від 29.08.2012
року на суму 1600,51 грн., № Рсх-ОFS-005306 від
18.09.2012 року на суму 1439,35 грн., №
Рсх-ОFS-М001457 від 22.04.2013 року на суму 198,00
грн., № Рсх-ОFS-005841 від 11.10.2012 року на суму
695,52 грн., № Рсх-ОFS-006416 від 08.11.2012 року на
суму 565,98 грн., № Рсх-ОFS-006415 від 08.11.2012
року на суму 684,41 грн., № Рн-ОFS-М00816 від
21.03.2013 року на суму 925,79 грн., №
Рн-ОFS-МО00817 від 21.03.2013 року на суму 940,33
грн., № Рн-скл-0001721 від 25.03.2013 року на
суму 907,24 грн., № Рн-ОFS-Як00603 від 12.06.2013
року на суму 414,85 грн., № Рн-ОFS-Як00604 від
12.06.2013 року на суму 889,00 грн., №
Рн-ОFS-Як00605 від 12.06.2013 року на суму 711,96
грн., № Рн-ОFS-Як01699 від 15.08.2013 року на
суму 629,50 грн., № Рн-ОFS-Як01700 від 15.08.2013
року на суму 685,62 грн., № Рн-ОFS-Як01839 від
23.09.2013 року на суму 1211,80 грн., №
Рн-ОFS-Як02009 від 03.09.2013 року на суму 1391,59
грн., № Рн-ОFS-Як02318 від 19.09.2013 року на
суму 1107,82 грн. (а.с. 11-24, 27-37).

Вищезазначені видаткові накладні
підписані обома сторонами та скріплені
печатками.

З боку відповідача товар був отриманий
уповноваженими особами на підставі
довіреності від 01.08.2012 року (а.с. 38).

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було частково повернуто
товар позивачу на суму 1290,13 грн., що
підтверджується накладною № Прх- ОFS -
000004 від 21.01.2013 року на суму 104,94 грн.,
накладною № Прх- ОFS - 000005 від 21.01.2013 року
на суму 4,39 грн. (а.с. 25-26), накладною № 18
від 16.01.2014 року на суму 1107,82 грн.,
накладною № 19 від 16.01.2014 року на суму 72,98
грн. (а.с. 39-40).

Вищезазначені видаткові накладні
підписані обома сторонами та скріплені
печатками.

Відповідач, в порушення умов,
укладеного між сторонами договору, не
провів повної оплати товару, а здійснив
лише часткове погашення в сумі 12977,23
грн., що підтверджується виписками з
банківського рахунку позивача (а.с. 41-50).

Враховуючи неналежне виконання
відповідачем взятих на себе
зобов`язань у нього утворився борг
перед позивачем в сумі 5318,61 грн.
(враховуючи часткові оплати за
договором та часткове повернення
товару).

Крім того, 16.01.2014 року сторонами було
складено акт звірки взаємних
розрахунків (а.с. 53), відповідно до якого
заборгованість відповідача склала 5318,61
грн. Даний акт звірки підписаний обома
сторонами та скріплений печатками.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.03.2014 року позивачем було направлено
на адресу відповідача претензію за вих.
№ 134 (а.с. 52) з проханням сплатити
заборгованість за договором поставки
№ 381 від 01.08.2012 року в сумі 5318,61 грн.

Відповідач відповіді на
претензію не надав, борг перед
позивачем в сумі 5318,61 грн. не погасив, що
й стало підставою для звернення
останнього до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту відвантаження
товару згідно вищеперелічених
накладних та недоведеність з боку
відповідача факту повного розрахунку з
позивачем за отриманий товар за цими
накладними, суд визнає вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 5318,61 грн.
обґрунтованими, правомірними, доведені
матеріалами справи, не спростованими
відповідачем та такими, що підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 712 Цивільного кодексу
України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського
кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49,
65, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Книголенд» (61103, м.
Харків, вул. 23 Серпня, 47, п/р 2618 у
Харківському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м.
Харків, МФО 351533, ) на
користь Приватної фірми «Бригантина»
(61003, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, п/р
8647 в ПАТ КБ "Приватбанк", м. Харків,
МФО 351533, ) 5318,61 грн. суми
заборгованості та 1827,00 грн. витрат зі
сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 03.07.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/1907/14