м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кандагар"
2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кандагар-Тур"
До 1. Державної служби
інтелектуальної власності України
2. Приватного підприємства
"Туроператор "Санато"
Про визнання недійсним повністю
свідоцтва України №169120 від
10.04.2013р. на знак для товарів і
Суддя Картавцева Ю.В.
Представники сторін:
Від позивача 1 не з'явився
Від позивача 2 не з'явився
Від відповідача 1 Ресенчук В.М. -
представник (дов. № 2-8/3903 від 23.05.2013р.)
Від відповідача 2 Омельченко Д.В. -
представник (дов. № б/н від 30.05.2013 р.)
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кандагар" та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кандагар-Тур"
звернулись до Господарського суду м.
Києва з позовом до Державної служби
інтелектуальної власності України та
Приватного підприємства «Туроператор
«Санато» про визнання недійсним
свідоцтва України № 169120 від 10.04.2013 р. на
знак для товарів і послуг «Крымская
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі
1 та 2 вказують на те, що позивачем 2 було
отримано відмову у реєстрації знака
для товарів і послуг «Крымская
кругосветка» у зв'язку з тим, що
останній є схожим настільки, що його
можна сплутати з словесним позначенням
«Крымская кругосветка», яке було
подане на реєстрацію раніше. Так як
знак для товарів і послуг «Крымская
кругосветка» за свідоцтвом України №
169120 від 10.04.2013 р., власником якого є ПП
«Туроператор «Санато», не відповідає
умовам надання правової охорони,
оскільки є таким, що вводить в оману
щодо особи, яка надає послугу, позивачі
1 та 2 на підставі ст. 19 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг» просять суд визнати
недійсним повністю свідоцтво України
№ 169120 від 10.04.2013 р.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 04.11.2013 р. порушено провадження у
призначено на 25.11.2013 р.
У судовому засіданні 25.11.2013 р.
представник відповідача 1 подав суду
відзив на позовну заяву, відповідно до
якого заперечує проти позовних вимог з
підстав, зазначених у відзиві.
Також у даному судовому засіданні
представник відповідача 2 подав суду
заперечення на позовну заяву,
відповідно до яких заперечує проти
позовних вимог з підстав, зазначених у
У судовому засіданні 25.11.2013 р.
представник позивачів 1 та 2 усно заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи. Дане клопотання судом
За таких обставин, у судовому засіданні
25.11.2013 р. оголошено перерву до 02.12.2013р.
У судове засідання 02.12.2013 р. представник
відповідача 1 не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, про
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
У даному судовому засіданні
представник позивачів 1 та 2 усно заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи. Дане клопотання судом
За таких обставин, а також у зв'язку з
нез'явленням в судове засідання 02.12.2013
р. представника відповідача 1, суд
відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав
розгляд справи на 16.12.2013 р., про що виніс
У судове засідання 16.12.2013 р.
представники позивачів 1 та 2 не
з'явились, вимоги ухвали суду не
виконали про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
Натомість 13.12.2013 р. відділом
діловодства суду отримано від
представника позивачів 1 та 2
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю явки
представника позивачів у судове
засідання, призначене на 16.12.2013 р.
Враховуючи те, що представники
відповідачів 1 та 2 у судовому засіданні
16.12.2013 р. не заперечували проти
задоволення даного клопотання, суд
задовольняє клопотання позивачів 1 та 2
про відкладення розгляду справи.
За таких обставин, а також у зв'язку з
нез'явленням в судове засідання 16.12.2013
р. представника позивачів 1 та 2, суд
відповідно до ст. 77 ГПК України,
відкладає розгляд справи на 23.12.2013 р.
У судове засідання 23.12.2013 р. представник
відповідача 2 не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
23.12.2013 р. відділом діловодства суду
отримано від представника позивачів
клопотання №б/н від 20.12.2013 р. про
призначення судової експертизи.
У судовому засіданні 23.12.2013 р.
представником позивачів підтримано
зазначене вище клопотання відповідно
до якого позивачі просять суд
призначити у справі судову експертизу
об'єктів інтелектуальної власності та
поставити на вирішення судового
експерта наступне питання: Чи є знак
для товарів і послуг «Крымская
кругосветка» за свідоцтвом України №
169120 від 10.04.2013 р., яке видане Державною
службою інтелектуальної власності
України ПП «Туроператор «Санато»,
таким, що може ввести в оману щодо
послуги - туристичного продукту
«Крымская кругосветка» по 39 класу МКТП
та відносно осіб ТОВ «Кандагар» та ТОВ
«Кандагар-Тур», які надають цю послугу
з 2004 р.? Проведення експертизи позивачі
Науково-дослідницькому центу судової
експертизи з питань інтелектуальної
власності Міністерства юстиції
Також, у судовому засіданні
представники позивачів та відповідача
1 подали суду клопотання про
продовження строку вирішення спору
відповідно до статті 69 Господарського
процесуального кодексу України.
Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК
України у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів, то суд
задовольнив зазначене клопотання.
За таких обставин, у зв'язку з
нез'явленням в судове засідання 23.12.2013
р. представника відповідача 2, суд
відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав
розгляд справи на 20.01.2014 р., про що виніс
відповідну ухвалу. Таким чином, розгляд
клопотання про призначення експертизи
відкладено на наступне судове
Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кандагар" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кандагар-Тур" до
Державної служби інтелектуальної
власності України та Приватного
підприємства «Туроператор «Санато»
про визнання недійсним свідоцтва
України № 169120 від 10.04.2013 р. на знак для
товарів і послуг «Крымская
кругосветка» передано на розгляд судді
Ухвалою Господарського суду м. Києва
до провадження суддею Блажівською О.Є.,
розгляд справи призначено на 03.02.2014 р.
Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кандагар" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кандагар-Тур" до
Державної служби інтелектуальної
власності України та Приватного
підприємства «Туроператор «Санато»
про визнання недійсним свідоцтва
України № 169120 від 10.04.2013 р. на знак для
товарів і послуг «Крымская
кругосветка» передано на розгляд судді
Ухвалою Господарського суду м. Києва
до провадження суддею Картавцева Ю.В.,
розгляд справи призначено на 03.02.2014 р.
У судове засідання 03.02.2014 р. представник
відповідача 2 не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
У судовому засіданні 03.02.2014 р.
представник позивачів 1 та 2 підтримав
подане через відділ діловодства суду
клопотання про призначення експертизи.
Представник відповідача 1 не
заперечував проти клопотання про
призначення експертизи.
Розглянувши у даному судовому
засіданні заявлене клопотання про
призначення експертизи, суд дійшов
висновку про необхідність його
задоволення та призначення судової
Ухвалою суду від 03.02.2014 р. призначено
судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності, проведення
якої доручено атестованим судовим
експертам Науково-дослідного центру
судової експертизи з питань
інтелектуальної власності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд має право
зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадку
призначення господарським судом
судової експертизи.
За таких обставин, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
03.02.2014 р. було зупинено провадження у
судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності.
22.04.2014р. відділом діловодства суду
одержано від Науково-дослідного центру
судової експертизи з питань
інтелектуальної власності лист №265 від
18.04.2014р., згідно якого експертною
установою повернуто матеріали
Додатком до даного листа експертом
повернуто матеріали господарської
Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України
господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.
Ухвалою суду від 25.04.2014р. поновлено
призначено розгляд справи на 12.05.2014р.
У судове засідання 12.05.2014 р.
представники позивача 1 та позивача 2 не
з'явились, вимоги ухвали суду не
виконали, про поважні причини неявки
суд не повідомили.
За таких обставин, у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання 12.05.2014
р. представників позивачів 1 та 2, суд,
відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав
розгляд справи на 02.06.2014 р., про що виніс
У судове засідання 02.06.2014 р.
представники позивача 1, позивача 2 та
відповідача 2 не з'явились, вимоги
ухвали суду не виконали, про поважні
причини неявки суд не повідомили.
У судовому засіданні 02.06.2014 р.
представник відповідача 1 подав суду
клопотання про продовження терміну
розгляду справи на більш тривалий
строк, ніж встановлено ч. 1 ст. 69 ГПК
Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК
України у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів, то суд
задовольнив зазначене клопотання.
За таких обставин, у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання 02.06.2014
р. представників позивачів 1 та 2, а
також відповідача 2, суд, відповідно до
ст. 77 ГПК України, відклав розгляд
справи на 23.06.2014 р., про що виніс
У судове засідання 23.06.2014 р.
представники позивача 1, позивача 2 не
з'явились, вимоги ухвали суду не
виконали, про поважні причини неявки
суд не повідомили, про час та місце
судового засідання були повідомлені
18.06.2014 р. відділом діловодства суду
отримано від позивача 1 та позивача 2
клопотання у яких зазначено про
неможливість забезпечити явку
представників позивачів 1 та 2, а тому,
враховуючи достатність та повноту
матеріалів справи для прийняття
рішення у даній справі, позивач 1 та
позивач 2 просять суд прийняти рішення
у даній справі за відсутності їх
представників.

За таких обставин, у судовому засіданні
23.06.2014 р. оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Туроператор
«Санато» є власником свідоцтва України
№ 169120 на знак для товарів та послуг
«Крымская кругосветка».

10.04.2013 р. відповідачем 1 було
зареєстровано знак для товарів і
послуг «Крымская кругосветка» та
видано свідоцтво України № 169120 щодо
послуг 39 класу (влаштовування
подорожей, влаштовування подорожей
морських, водне перевозіння, екскурсії
туристські, морське перевозіння,
перевозіння, попереднє замовляння
місця для подорожей, попереднє
замовляння подорожей, попереднє
замовляння транспортних засобів,
посередництво в моському перевозінні,
посередництво у перевозінні,
прогулянкові човни (послуги, річкове
перевозіння, туристські агентства
(крім попереднього замовляння готелів)
Міжнародної класифікації товарів і
послуг (далі - МКТП), що підтверджується,
зокрема Випискою з Державного реєстру
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг відносно свідоцтва № 169120.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачами 1 та 2 було подано до
відповідача 1 заявку № m201207876 від 10.05.2012
р. на знак для товарів і послуг
«Крымская кругосветка» для послуг 39
класу.

29.03.2013 р. заявниками отримано від
відповідача 1 Висновок про
невідповідність позначення умовам
надання правової охорони за
результатами кваліфікаційної
експертизи.

Позивачі вважають, що реєстрацію знаку
для товарів і послуг за спірним
свідоцтвом було здійснено незаконно,
всупереч приписам ст. 6 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг», оскільки знак для товарів і
послуг «Крымская кругосветка» не
відповідає умовам надання правової
охорони, а саме, є оманливим або таким,
що може ввести в оману щодо послуги та
особи, яка її надає. На підтвердження
оманливості зареєстрованого
позначення позивачі наводять рішення
Адміністративної колегії
Севастопольського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.04.2013 р. у якому відповідача 2
притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу за порушення
конкурентного законодавства, зокрема
за поширення інформації, що вводить в
оману, а саме повідомлення суб'єктом
господарювання невизначеному колу
осіб неточних відомостей, що можуть
вплинути на наміри цих осіб щодо
придбання послуг цього суб'єкта
господарювання.

За таких обставин, позивачі просять суд
визнати недійсним свідоцтво України №
169120 від 10.04.2013 р. на знак для товарів і
послуг «Крымская кругосветка».

Відповідач 1 заперечує проти позовних
вимог в повному обсязі, оскільки
експертиза заявки № m201207550 на
реєстрацію знака для товарів і послуг
«Крымская кругосветка» за свідоцтвом
України № 169120 була проведена
відповідно до вимог Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг».

При цьому, відповідач 1 звертає увагу на
недоведеність тверджень про те, що знак
за спірним свідоцтвом може ввести
споживачів в оману щодо послуги або
особи, яка надає послугу.

Відповідач 2 також заперечує проти
позову підстав того, що ним було
отримано свідоцтво на знак для товарів
і послуг «Крымская кругосветка» за
свідоцтвом України № 169120 раніше, ніж
позивачі подали до відповідача 1 заявку
на отримання свідоцтва на знак
«Крымская кругосветка».

За таких обставин, відповідач 2 просить
суд відмовити у позові повністю.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи, громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. під
охоронюваними законом інтересами
необхідно розуміти прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом,
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам. Отже,
охоронюваний законом інтерес є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України,
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

З огляду на положення зазначеної норми
та принцип диспозитивності у
господарському судочинстві, позивач
має право вільно обирати способи
захисту порушеного права чи інтересу.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України, право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
прийшов до висновку про наявність у
позивачів прав та підстав для
звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського
кодексу України (надалі -ГК України)
відносини, пов'язані з використанням у
господарській діяльності та охороною
прав інтелектуальної власності,
регулюються Господарським кодексом
України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням
у господарській діяльності прав
інтелектуальної власності,
застосовуються положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України та
іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу
України (надалі -ЦК України) визначено,
що право інтелектуальної власності - це
право особи на результат
інтелектуальної, творчої діяльності
або на інший об'єкт права
інтелектуальної власності, визначений
Цивільним кодексом України та іншим
законом.

Право інтелектуальної власності є
непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК
України. Ніхто не може бути позбавлений
права інтелектуальної власності чи
обмежений у здійсненні, крім випадків,
передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної
власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК
України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема,
належать торговельні марки (знаки для
товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 ЦК України,
торговельною маркою може бути будь-яке
позначення або будь-яка комбінація
позначень, які придатні для вирізнення
товарів (послуг), що виробляються
(надаються) однією особою, від товарів
(послуг), що виробляються (надаються)
іншими особами. Такими позначеннями
можуть бути, зокрема, слова, літери,
цифри, зображувальні елементи,
комбінації кольорів.

Право інтелектуальної власності на
торговельну марку засвідчується
свідоцтвом у випадках і порядку,
передбачених законом (ч. 1 ст. 157 ГК
України, ч. 1 ст. 494 ЦК України).

Позивачі вважають, що знак для товарів
і послуг «Крымская кругосветка» за
свідоцтвом України № 169120 є оманливим
або таким, що може ввести в оману щодо
послуги та особи, яка її надає

Таким чином, з метою повного та
всебічного розгляду спору необхідним є
з'ясування питання про оманливість та
можливість введення в оману
позначенням «Крымская кругосветка»
щодо особи, яка надає послуги.

Так, оскільки вказані вище питання
входять до предмета доказування у
даній справі, з метою їх з'ясування суд
потребує спеціальних знань.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Згідно з п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України 23 березня
2012 року № 5 «Про деякі питання практики
призначення судових експертиз у
справах зі спорів, пов'язаних із
захистом права інтелектуальної
власності», з урахуванням обставин
справи та суті спору господарські суди
за допомогою експертного дослідження
мають з'ясовувати фактичні дані щодо
наявності чи відсутності підстав для
відмови у наданні торговельній марці
правової охорони.

За таких обставин, ухвалою суду від
03.02.2014 р. у справі №910/21179/13 призначено
судову експертизу, проведення якої
було доручено атестованим судовим
експертам Науково-дослідного центру
судової експертизи з питань
інтелектуальної власності.

З урахуванням пропозицій сторін, на
вирішення експертів поставлене таке
запитання:

- Чи є знак для товарів і послуг
«Крымская кругосветка» за свідоцтвом
України № 169120 від 10.04.2013 р. таким, що
може ввести в оману щодо товару,
послуги або особи, яка виробляє товар
чи надає послугу?

Разом з тим 22.04.2014р. відділом
діловодства суду одержано від
Науково-дослідного центру судової
експертизи з питань інтелектуальної
власності лист №265 від 18.04.2014р., згідно
якого експертною установою повернуто
матеріали господарської справи №
910/21179/13 без виконання з підстав
нездійснення оплати судової
експертизи.

Водночас, позивач 1, так само, як і
позивач 2 в отриманих судом 18.06.2014 р.
заявах зазначили, що матеріали справи
містять достатню кількість доказів для
винесення рішення, а тому суд враховує
таку позицію позивачів при розгляді
справи по суті та здійснює розгляд
справи за наявними матеріалами.

Так, щодо позовної вимоги про визнання
недійсним свідоцтва України № 169120 від
10.04.2013 р. на знак для товарів і послуг
«Крымская кругосветка», суд вважає за
необхідне зазначити таке.

Згідно з п. 3 Постанови Верховної Ради
України «Про введення в дію Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів та послуг» від 23.12.1993 р.
відповідність знаків умовам їх
реєстрації визначається згідно з
законодавством, що діяло на дату
подання заявки.

Як вбачається з наявної у матеріалах
справи виписки з Державного реєстру
свідоцтв України на знак для товарів і
послуг щодо спірного свідоцтва
відповідача 2, заявка № m201207550 на
реєстрацію знаку для товарів і послуг
«Крымская кругосветка» була подана до
Установи (відповідача 1) 03.05.2012 р.

Таким чином, на дату подання вказаної
заявки на реєстрацію знаку для товарів
і послуг "Крымская кругосветка" (03.05.2012)
чинною була редакція Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" № 3689-ХІІ від 16.05.2008 р.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг" від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ в редакції
від 16.05.2008 р., чинній на дату подання
вищезазначеної заявки (03.05.2012 р.),
правова охорона надається знаку, який
не суперечить публічному порядку,
принципам гуманності і моралі та на
який не поширюються підстави для
відмови в наданні правової охорони,
встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" у редакції, чинній на дату
подання заяви, не можуть одержати
правову охорону позначення, які, є
оманливими або такими, що можуть ввести
в оману щодо товару, послуги або особи,
яка виробляє товар або надає послугу;

Згідно з п. а) ч.1 ст. 19 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" свідоцтво може бути визнано у
судовому порядку недійсним повністю
або частково у разі невідповідності
зареєстрованого знака умовам надання
правової охорони.

З цього приводу суд звертає увагу, що
позивачі обґрунтовують свої вимоги
порушенням їх прав шляхом реєстрації
відповідачем 1 позначення відповідача 2
«Крымская кругосветка» за наслідками
розгляду відповідної заявки, у якій
відповідач 2 вказав недостовірну
інформацію. Більше того, з пояснень
представників позивачів вбачається, що
останні вважають, що вони є саме тими
суб'єктами, які до моменту реєстрації
спірного позначення здійснювали
фактичне його використання.

Позивачами в якості підтвердження
своїх доводів наведено Рішення
Адміністративної колегії
Севастопольського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
яким на відповідача 2 накладено штраф
(за порушення конкурентного
законодавства, зокрема за поширення
інформації, що вводить в оману, а саме
повідомлення суб'єктом господарювання
невизначеному колу осіб неточних
відомостей, що можуть вплинути на
наміри цих осіб щодо придбання послуг
цього суб'єкта господарювання) через
розміщення на своєму веб-сайті
інформації в тому числі про початок
своєї діяльності, яка не відповідає
дійсності.

Суд зазначає, що дане рішення
Севастопольського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
жодним чином не стосується незаконного
використання знаку за спірним
свідоцтвом, та тим більше не стосується
здійсненої відповідачем 1 його
реєстрації.

Будь-яких інших доказів
недостовірності інформації, поданої до
відповідача 1 у заявці № m201207550, а також
щодо того, що знак «Крымская
кругосветка» за свідоцтвом України №
169120 від 10.04.2013 р. породжує у свідомості
споживачів асоціації, пов'язані
виключно з позивачами, чи докази
очевидного і однозначного введення
спірним позначенням в оману споживачів
суду не надано, а твердження позивачів,
на які останні посилаються як на
підставу своїх вимог, не знаходять
свого підтвердження в матеріалах
справи.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновків, що
позовні вимоги не є обґрунтованими,
доведеними належними та допустимими
доказами, а тому не підлягають
задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Положеннями статті 34 ГПК України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивачів.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено 27.06.2014 р.

Суддя
Ю.В. Картавцева