м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
У Х В А Л А

Справа № 40/419 18.06.14

За скаргою боржника Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Атлантика-Л"

на бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в місті
Києві

у справі за позовом Заступника
прокурора Оболонського району м. Києва
в інтересах держави в особі Управління
комунального майна району виконавчого
органу Оболонської районної у м. Києві
ради (Оболонської у м. Києві державної
адміністрації)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л"

про стягнення 8740,39 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від прокуратури не з'явились;

від позивача не з'явились;від
відповідача Сірий О.С. - представник за
довіреністю № 02 від 13.01.2014;від ВДВС
Голосіївського РУЮ в м. Києвіне
з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 21.10.2010 р. у справі № 40/419 задоволено
позовні вимоги Заступника прокурора
Оболонського району м. Києва в
інтересах держави в особі Управління
комунального майна району виконавчого
органу Оболонської районної у м. Києві
ради (Оболонської у м. Києві державної
адміністрації) та вирішено стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л"
заборгованість в сумі 8 740 (вісім тисяч
сімсот сорок) грн 39 коп.

08 листопада 2010 р. на виконання рішення
Господарського суду м. Києва від 21.10.2010
р. у справі № 40/419 було видано накази.

05 червня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л"
звернулось до Господарського суду м.
Києва зі скаргою на бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві щодо зняття
арешту з майна скаржника.

Згідно із поданою скаргою боржник
просить зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в місті
Києві зняти арешт з нерухомого майна,
яке належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л", який
був накладений Відділом державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в місті
Києві постановою 342/3 від 30.11.10.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 10.06.2014 призначено розгляд скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л" на
18.06.2014.

18.06.2014 до канцелярії господарського
суду надійшло клопотання позивача
(стягувача), у якому останній просить
розглядати скаргу без їх участі та
повідомляє, що станом на 01.06.2014 борг у
розмірі 8 740,39 грн. погашено в повному
обсязі, а тому жодних претензій до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л" у
позивача немає.

Також, 18.06.2014 через загальний відділ
діловодства надійшло клопотання
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві про розгляд
скарги без участі представника
виконавчої служби, а також орган ДВС
надав наступні пояснення.

У Відділі державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві перебувало
виконавче провадження по примусовому
виконанню наказу Господарського суду
м. Києва № 40/419 від 08.11.2010 про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л" на
користь Управління комунального майна
району виконавчого органу Оболонської
районної у м. Києві ради заборгованості
у розмірі 8740,39 грн.

В ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем було накладено
арешт на майно боржника.

02.06.2011, керуючись п. 2 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві,
оскільки майна, на яке можливо звернути
стягнення не розшукано, і здійсненні
державним виконавцем заходи щодо
розшуку такого майна виявились
безрезультатними.

Станом на 02.06.14 вищезазначене виконавче
провадження передане до архіву відділу
та на виконанні не перебуває, а
проведення будь-яких виконавчих дій по
завершеним виконавчим провадженням
заборонено, оскільки згідно вимог ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження» завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків передбачених цим
законом.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
боржника, Господарський суд міста
Києва, встановив:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 21.10.2010 р. у справі № 40/419 задоволено
позовні вимоги Заступника прокурора
Оболонського району м. Києва в
інтересах держави в особі Управління
комунального майна району виконавчого
органу Оболонської районної у м. Києві
ради (Оболонської у м. Києві державної
адміністрації) та вирішено стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л"
заборгованість в сумі 8 740 (вісім тисяч
сімсот сорок) грн 39 коп.

08 листопада 2010 р. на виконання рішення
Господарського суду м. Києва від 21.10.2010
р. у справі № 40/419 було видано накази.

Боржник звернулось до Господарського
суду м. Києва зі скаргою на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в місті
Києві щодо зняття арешту з майна
скаржника. Згідно із поданою скаргою
боржник просить зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві зняти арешт з
нерухомого майна, яке належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л", який
був накладений Відділом державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в місті
Києві постановою 342/3 від 30.11.10.

Скарга боржника підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в
процесі виконання наказу № 40/419 від
08.11.10 ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві
було відкрито виконавче провадження та
накладено арешт на майно ТОВ
«Атлантика-Л».

02.06.11 органом ДВС винесено постанову
про повернення виконавчого документу
стягувачу, у зв'язку з відсутністю
майна та грошових коштів боржника, на
які можливо звернути стягнення.

28.05.14 у зв'язку з повним виконанням
боржником рішення суду, стягувач
звернувся із заявою до ВДВС
Голосіївського РУЮ в м. Києві про
припинення виконавчого провадження по
виконанню наказу господарського суду
м. Києва № 40/419.

29.05.14 орган ДВС повідомив стягувача, що
виконавчий документ не перебуває на
виконанні, в зв'язку з чим припинити
виконавче провадження неможливо.

30.05.14 боржник звернувся до ВДВС
Голосіївського РУЮ в м. Києві із заявою
про скасування арешту на його майно у
зв'язку з фактичним виконанням.

02.06.14 орган ДВС листом № 29681 повідомив
боржника, що оскільки виконавче
провадження передане до архіву відділу
та на виконанні не перебуває, а
проведення будь-яких виконавчих дій по
завершеним виконавчим провадженням
заборонено, оскільки згідно вимог ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження» завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків передбачених цим
законом, для вирішення питання щодо
зняття арешту з майна необхідно
звертатись до суду для отимання
відповідної ухвали.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
визначено, що держаний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб (ст. 6 вказаного Закону).

З урахуванням наведеного, орган
державної виконавчої служби та її
посадові особи повинні діяти виключно
на підставах, в межах повноважень, у
спосіб та у точній відповідності із
законом.

Відповідно до п.2 ч.1 Закону виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

В той же час, частиною 2 вказаної статті
встановлено, що у разі якщо у
виконавчому провадженні державним
виконавцем накладено арешт на майно
боржника, у постанові про закінчення
виконавчого провадження або
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Таким чином, з аналізу вищезазначених
норм випливає, що одночасно з
поверненням стягувачу виконавчого
документа, державний виконавець в силу
норм ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» зобов'язаний
був зняти арешт з майна боржника, тобто
бездіяльність органу ДВС визнається
судом незаконною.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Враховуючи викладене, скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л" на
бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ
в м. Києві щодо не зняття арешту з майна
скаржника є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та
керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантика-Л"
задовольнити.

2. Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві зняти арешт з нерухомого майна,
яке належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «Атлантика-Л» (03039 м.
Київ, просп. Науки, будинок 4, ), що був накладений постановою №
342/3 від 30.11.2010 року.

3. Копію ухвали направити боржнику,
стягувачу та ВДВС Голосіївського РУЮ у
м. Києві.

Суддя

Л.Г. Пукшин