ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

17 червня 2014 р. Справа № 902/412/14

за позовом:Вінницького міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів

у природоохоронній сфері (вул.
Островського, 10, м.Вінниця, 21001) в
інтересах держави в особі

Вінницької обласної державної
адміністрації (вул. Соборна, 70, м.
Вінниця, 21050)

до:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 21100)

до: Степаської сільської ради (вул. 1
Травня, 21а, с. Степашки, Гайсинський
район, Вінницька область)

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Вінницьке обласне комунальне
спеціалізоване лісогосподарське
підприємство "Віноблагроліс" (21022, м.
Вінниця, вул. Тарногородського, 9)

про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним та звільнення
ділянки шляхом демонтажу тимчасових
споруд

Господарський суд Вінницької області у
складі

Головуючого судді Маслія І.В.

Секретар судового засідання
Василишена Н.О.

Представники сторін

прокурор: Клименко Д.С,
посвідчення №011542 від 25.10.2012 року;

позивача: Хмарський Р.В.,
довіреність № 01-1-38/4462 від 17.07.13 р.;

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2 : Шестопал В.А.,
посвідчення сільського голови № б/н
від 16.11.2010 р.

третьої особи: Бережний В.С.,
довіреність № 269 від 17.06.14 р.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької
області звернувся Вінницький
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Вінницької обласної
державної адміністрації (далі-позивач)
з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі відповідач1)до Степаської
сільської ради (далі відповідач 2) про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним та звільнення
ділянки шляхом демонтажу тимчасових
споруд

Ухвалою суду від 07.04.14 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду та залучено у якості третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Вінницьке
обласне комунальне спеціалізоване
лісогосподарське підприємство
«Віноблагроліс».

Через канцелярію суду 05.05.14 р. від
прокурора надійшла заява про відмову
від позову в частині визнання договору
оренди земельної ділянки укладеного
між ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) та Степаською
сільскою радою від 09.01.2007 року
недійсним.

19.05.2014 р. від Степаської сільської ради
надійшли пояснення по суті спору з
гідно з якими повідомляє, що інформація
по виготовленню технічної
документації по розмежуванню земель
комунальної і державної власності в
Степаській сільській раді відсутня. В
зв'язку з чим межі населеного пункту
чітко не визначені.

20 травня 2014 року судове засідання не
відбулось у зв'язку з перебуванням
судді Матвійчика В.В. на лікуванні.

Розпорядженням керівника апарату суду
від 20.05.2014 року відповідно до
автоматизованого розподілу справ,
справу № 902/412/14 передано на розгляд
судді Маслію І.В.

Ухвалою від 22.05.2014 року справу прийнято
до свого провадження та призначено
засідання на 17.06.2014 року.

В судове засідання з'явився прокурор,
представники позивача, відповідача2 та
третьої особи .

Відповідач 1 відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав, повноважного представника у
судове засідання не направив.

Ухвала про порушення провадження у
справі від 16.05.2013р. та ухвали про
відкладення направлені відповідачу
рекомендованими листами на адресу,
вказану в позовній заяві та у довідці
ЄДР, а саме - АДРЕСА_1, 21034. Ухвала про
порушення провадження у справі
отримана 11.04.2014 р., що стверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 2380 від 14.04.2014 р. Ухвала
про прийняття до провадження від 22.05.14
р. органом поштового зв'язку повернута
з відміткою "за закінченням терміну
зберігання". Таким чином, суд вжив всі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача1 про час і
місце судового розгляду справи за його
участю.

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника відповідача1 в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Спір
відповідно положень ст. 75 ГПК України
підлягає вирішенню за наявними в
справі матеріалами.

Прокурор в судовому засіданні
заявлений позов (з урахуванням заяви
про відмову в частині позовних вимог та
додаткових письмових пояснень)
підтримав та просив суд його
задовольнити.

Представник позивача підтримав заяву
прокурора щодо видмови в частині
позовних вимог.

Суд, оглянувши заяву прокурора про
відмову від позову частині позовних
вимог, щодо визнання договору оренди
земельної ділянки укладеного між
ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) та Степаською сільскою
радою від 09.01.2007 року недійсним,
роз'яснивши прокурору та позивачу
наслідки відмови від позову,
перевіривши повноваження прокурора та
представника позивача на вчинення
такої дії, а також відповідно до ст. 29, 78
ГПК України встановивши, що такі дії
прокурора не суперечать чинному
законодавству та не порушують прав та
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, дійшов висновку про прийняття
відмови прокурора від позову та про
припинення провадження у справі в
частині визнання договору оренди
земельної ділянки укладеного між
ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) та Степаською сільскою
радою від 09.01.2007 року недійсним на
підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

На підставі п. 4 ст. 80 ГПК України -
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Представник відповідача 2 в судовому
засіданні проти позову заперечив.

З огляду на зазначене, судом
розглядається вимога про звільнення
земельної лісової ділянки шляхом
демонтажу тимчасових споруд.

Як вбачається з матеріалів справи
Вінницькою обласною радаю 28.08.200 року
прийнято розпорядження № 74 «Про
створення Вінницького обласного
комунального спеціалізованого
лісогосподарського підприємства
«Віноблкомунліс». Рішенням 16 сесії 3
скликання Вінницької обласної ради від
15.09.2000 року № 252 «Про передачу земель
лісового фонду колишніх колективних
сільськогосподарських підприємств
Вінницькому обласному комунальному
спеціалізованому лісогосподарському
підприємству «Віноблкомунліс» та
відповідним структурам» землі
передані, згідно акту приймання земель
лісового фонду від 24.11.2000 року, до ТОВ
«Вінницьке районне комунальне
спеціалізоване лісогосподарське
підприємство «Райкомунліс». В
подальшому, рішенням 23 сесії 3
скликання № 463 від 12.10.2001 року Вінницьке
обласне комунальне спеціалізоване
лісогосподарське підприємство
«Віноблкомунліс» перейменовано на
Вінницьке обласне комунальне
спеціалізоване лісогосподарське
підприємство «Віноблагроліс».

ОСОБА_1 в травні 2006 року купила мобільні
будиночки в кількості 8 (вісім) штук та
прийняла в користування базу
відпочинку «Степашки», що вбачається з
пояснень відповідача 1 наданих у
Вінницькій міжрайонній прокуратурі з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері (а.с.65-66).

09.01.2007 р. між Степаською сільською радою
(орендодавець) та ФОП ОСОБА_1. (в
подальшому змінила прізвище на ОСОБА_1.)
(орендар) укладено договір оренди
земельної ділянки, згідно розділу 1
якого орендодавець надає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку площею 0,9305 га
несільськогосподарського призначення,
яка знаходиться в с. Степашки лісовий
масив на території Степаської
сільської ради Гайсинського району
Вінницької області (а.с.26-29).

Договір укладено терміном на 49 років.
Після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк. У цьому разі
орендар повинен не пізніше ніж за
тридцять днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію (пункт 5. Договору).

Відповідно до пояснень відповідач 2 в
судовому засіданні даний договір
Зареєстровано у Степаській сільській
раді, у книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі,
однак як вбачається з самого договору
оренди такий запис відсутній (а.с.26-29,
133-136).

Факт використання земельної ділянки
підтверджується поясненням голови
сільської ради (а.с. 104), а також
підтверджено самим відповідачем 1(а.с.
22-23).

Пунктами 15, 17 договору передбачено, що
передача земельної ділянки в оренду
здійснюється без розроблення проекту
її відведення, у тижневий строк після
державної реєстрації цього договору,
за актом її приймання-передачі.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону
України "Про оренду землі" в редакції,
чинній станом на день укладення
договору передачі земельної ділянки в
тимчасове користування на умовах
оренди, укладення договору оренди
земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами
аукціону.

Частиною 5 статті 6 цього ж Закону
передбачено, що право оренди земельної
ділянки підлягає державній реєстрації
відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 15 Закону
України "Про оренду землі" істотними
умовами договору оренди землі є:

об'єкт оренди (кадастровий номер,
місце розташування та розмір
земельної ділянки);

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату;

умови використання та цільове
призначення земельної ділянки, яка
передається в оренду;

умови збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін;

умови передачі у заставу та внесення
до статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також
для визнання договору недійсним
відповідно до закону (частина 2 статті 15
цього ж Закону).

Невід'ємною частиною договору оренди
землі є:

план або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду;

кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів;

акт визначення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості);

акт приймання-передачі об'єкта оренди;

проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом (частина 4 статті 15 Закону).

Однак, як встановлено матеріалами
справи, даний договір не
зареєстрований у відділі Держкомзему,
як цього вимагає закон; проект
відведення земельної ділянки не
розроблявся; акт приймання-передачі
земельної ділянки в оренду не
оформлявся та не підписувався, а отже,
земельна ділянка у користування
відповідачу не передавалася.

З листа № 03/1984 від 28.04.2014 р Відділу
Держземагенства у Гайсинському районі
вбачається, що земельна ділянка площею
0,9305 га, користувачом якої є ДП
«Гайсинський райагроліс»,відносяться
до земель державної власності і є
земельною ділянкою лісогосподарського
призначення, що розташована за межами
населеного пункту с. Степашки, в
Державний земельний кадастр земельна
ділянка згідно з договором оренди
землі укладеним 09.01.2007 р. між Степаською
сільскою радою та ФОП ОСОБА_1 не
вносилась, кадастровий номер не
присвоювався та державну реєстрацію
вище вказаний договір не проходив
(а.с.98).

Статтею 17 Земельного кодексу України
(далі ЗК України) визначено, що до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить, зокрема:
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до пункту 12 Перехідних
положень ЗК України, до розмежування
земель державної і комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів крім земель
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Згідно ст. 16 Лісового кодексу України
(далі - ЛК України), право користування
лісами здійснюється в порядку
постійного та тимчасового
користування лісами.

Згідно ч. 1, 4 ст. 17 ЛК України у постійне
користування ліси на землях державної
власності для ведення лісового
господарства без встановлення строку
надаються спеціалізованим державним
лісогосподарським підприємствам,
іншим державним підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створено спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи. Право
постійного користування лісами
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Згідно ч. 2 ст. 18 ЛК України тимчасове
користування лісами може бути:
довгостроковим - терміном від одного до
п'ятдесяти років і короткостроковим -
терміном до одного року.

Згідно ч. 4 ст.18 ЛК України,
довгострокове тимчасове користування
лісами державної та комунальної
власності здійснюється без вилучення
земельних ділянок у постійних
користувачів лісами на підставі
рішення відповідних органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, прийнятого в межах їх
повноважень за погодженням з
постійними користувачами лісами та
органом виконавчої влади з питань
лісового господарства Автономної
Республіки Крим, територіальними
органами центрального органу
виконавчої влади з питань лісового
господарства.

Згідно п.6 ч.1 ст.31 ЛК України, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласні, Київська та Севастопольська
міські державні адміністрації у сфері
лісових відносин у межах своїх
повноважень на їх території приймають
рішення про виділення в установленому
порядку для довгострокового
тимчасового користування лісами
лісових ділянок, що перебувають у
державній власності, на відповідній
території, а також у межах міст
обласного та республіканського
(Автономної Республіки Крим) значення.

Враховуючи вказані норми чинного
законодавства та те, що спірна земельна
ділянка відносяться до земель
державної власності лісового фонду і
знаходяться за межами населеного
пункту с. Степашки, розпорядником цих
земель є Вінницька обласна державна
адміністрація.

Таким чином, враховуючи те, що договір
від 09.01.2007 р. передачі земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
в тимчасове користування на умовах
оренди є неукладеним, договір про
оренду землі з позивачем не укладався,
відповідач 1 користується земельною
ділянкою безпідставно.

Відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки (пункт 3.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 № 6 Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин).

Враховуючи наведене вище, прокурором
та позивачем доведено суду та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідач використовує земельні
ділянки самовільно і даний факт
відповідачами не спростовано.

Згідно ст.1 ЛК України, земельна лісова
ділянка - земельна ділянка лісового
фонду України з визначеними межами, яка
надається або вилучається у
землекористувача чи власника
земельної ділянки для ведення лісового
господарства або інших суспільних
потреб відповідно до земельного
законодавства.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Згідно ст.212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Згідно ст.1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Зі змісту ст. 212 ЗК України вбачається,
що самовільне зайняття земельної
ділянки означає фактичне використання
земельних ділянок без відповідних
правових підстав. При цьому таке
використання за своїм характером
виключає можливість нормального
користування земельною ділянкою з боку
інших осіб.

Копією акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, проведеної у
період з 24.02.2014р. по 28.02.2014 р, складеним
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Вінницької області стверджується, що
земельна ділянка яку самовільно
використовує ФОП ОСОБА_1, порушує право
загального водокористування громадян
(оскільки територія бази відпочинку
огороджена парканом) та безпідставно
розміщені тимчасові споруди.

Як встановлено у судовому засіданні та
вбачається судом з матеріалів справи,
відповідач 1 фактично використовує
земельну ділянку за відсутності
відповідного рішення Вінницької
обласної державної адміністрації та
погодження територіального органу
центрального органу виконавчої влади з
питань лісового господарства,
відповідача 1, не надано суду жодних
правовстановлюючих документів на
зведенні тимчасові споруди
контейнерного типу бази відпочинку.

Оскільки зазначені тимчасові споруди
зведено відповідачем 1 на самовільно
зайнятій земельній лісовій ділянці,
без отримання правовстановлюючих
документів на земельну лісову ділянку,
на постійне чи тимчасове користування
лісами, без обґрунтування причин
відсутності таких документів та
доказів на вчинення заходів до їх
оформлення, суд приходить до
переконання, що у відповідача 1
відсутні підстави користуватися
земельною лісовою ділянкою, тому
остання підлягає звільненню шляхом
демонтажу 8 (восьми) тимчасових споруд.

З огляду на викладене вимога про
звільнення лісової ділянки площею 0,9343
га фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1,
яка знаходиться на території
Степаської сільської ради
Гайсинського району Вінницької
області за межами населеного пункту
шляхом демонтажу 8 (восьми)
розташованих на ній мобільних будинків
відпочинку підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частиною 1 статті 33 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом; ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Відповідно до п. 4.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову стягує судовий збір
з відповідача. Стягнення відповідних
сум судового збору здійснюється в
доход державного бюджету України.

З огляду на викладене судовий збір
підлягає стягненню з відповідача 1
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-2 - 4-4, 32 - 34, 43, 49, 82, 84, 85,
115, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Прийняти відмову прокурора та
позивача від позову у частині визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки укладеного між ОСОБА_1 (ОСОБА_1.)
та Степаською сільскою радою від 09.01.2007
року недійсним.

2. Провадження у справі в частині
стягнення визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки укладеного
між ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) та Степаською
сільскою радою від 09.01.2007 року
недійсним - припинити.

3. Позовні вимоги задовольнити частково

4. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 21034, Інд. код НОМЕР_1)
звільнити земельну лісову ділянку
площею 0,9343 га, що знаходиться на
території Степаської сільської ради
Гайсинського району Вінницької
області за межами населеного пункту
шляхом демонтажу 8 (восьми)
розташованих на ній мобільних будинків
відпочинку.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 21034, Інд. код НОМЕР_1) до
спеціального фонду Державного бюджету
України 1218,00 грн. судового збору.

6. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

7. Копію рішення направити відповідачу 1
рекомендованим листом.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України 23 червня 2014 р.

Суддя Маслій
І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1, 21034)