КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р. Справа№ 925/522/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Деденко Д.І., довіреність
№254/03 від 12.06.2014 року,

відповідача: ОСОБА_3, довіреність №1145
від 09.04.2014 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк"

на рішення господарського суду
Черкаської області

від 13.05.2014 року

у справі №925/522/14 (суддя - Анісімов І.А.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення 135 779 грн. 64 коп.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Брокбізнесбанк" звернулось до
господарського суду Черкаської
області з позовом про стягнення
основного боргу за кредитним договором
в сумі 100 000 грн., боргу по простроченим
відсоткам за користування кредитом в
сумі 34 637 грн. 98 коп., пеню за порушення
строків повернення кредиту в сумі 10 888
грн. 77 коп., пеню за порушення строків
сплати відсотків за користування
кредитом в сумі 252 грн. 89 коп.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 13.05.2014 року у
справі №925/522/14 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ПАТ "Брокбізнесбанк" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення господарського суду
Черкаської області від 13.05.2014 року у
справі №925/522/14 та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу просив суд рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Апеляційний господарський суд,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановив наступне.

13.12.2006 між публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк" та
фізичної особи - підприємцем ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір №91-2006.

Згідно п. 2.1 договору банк надає
позичальнику кредит у вигляді
поновлювальної кредитної лінії в сумі
100 000 грн. 00 коп. строком з 13.12.2006 по 12.12.2008
із сплатою 22% річних для поповнення
обігових коштів.

Згідно п.4.1 договору позичальник
повертає банку кредит на умовах п.2.1
цього договору із щомісячною сплатою
відсотків не пізніше 30-го числа
звітного місяця, за весь звітний місяць
та в день повного погашення кредиту.

Позивач належним чином виконав свій
обов'язок по кредитному договору щодо
надання відповідачеві грошових коштів
(кредиту) шляхом відкриття відзивної
відновлювальної кредитної лінії в сумі
- 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується
платіжним дорученням від 15.05.2008 №116 та
№117.

Відповідач, користуючись грошовими
коштами в межах кредитної лінії, свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконав, грошові
кошти не повернув.

За змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

Судом встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
(позивача) дійсно порушені, але позовна
давність спливла і про це зроблено
заяву іншою стороною у справі, суд
відмовляє в позові у зв'язку зі спливом
строку позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Для позивача строк позовної давності
розпочався з 13.12.2008, коли відповідач
повинен був повернути банку кредит,
передбачений п.2.1 договору від 13.12.2006
№91-2006.

Позивач звернувся до суду 28.03.2014 (вх.№
7613/14 господарського суду Черкаської
області), тобто після 3 річного строку
позовної давності.

Частиною третьої статті 267 ЦК України
передбачена можливість застосування
позовної давності, у тому числі й
спеціальної, лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення рішення
судом.

Відповідач відзивом на позов від 09.04.2014
повідомив про сплив строку позовної
давності та просить у позові відмовити.

Позивач не звертався з заявою про
поновлення пропущеного строку
позовної давності. Суд вважає, що даний
строк пропущений без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
та відмову у позові.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 13.05.2014 року у справі №925/522/14
прийнято з повним і достовірним
встановленням всіх фактичних обставин,
які мають значення для вирішення
даного спору, а також з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Черкаської області від 13.05.2014 року у
справі №925/522/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" - без задоволення.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран