КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р. Справа№ 910/21414/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Кондес Л.О.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався та не
з'явився, про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: Вісневська О.М. -
представник, дов. б/н від 22.01.2014;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТ Медіа"

на рішення Господарського суду
Київської області від 07.03.2014

у справі № 910/21414/13 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТ Медіа"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Брайт Сан"

про стягнення 92 400,00 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК
України ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
12.05.2014 розгляд апеляційної скарги у
справі № 910/21414/13 відкладено на 16.06.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 07.03.2014 у справі №
910/21414/13 в позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, суд критично
ставиться до твердження позивача про
те, що лист від 08.11.2013 № 04/11-13 з доданими
до нього актами здачі-прийняття робіт
та відповідними рахунками-фактурами
був вручений відповідачу 08.11.2013,
оскільки сам маршрутний лист, як
письмовий документ, був сформований та
роздрукований 12.11.2013, заявка на
доставку листа відповідачу датована
12.11.2013, відповідно, за маршрутним листом
від 12.11.2013 кореспонденцію відповідачу
вручити заднім числом 08.11.2013, за чотири
дні до дати заявки на доставку, фізично
неможливо; враховуючи те, що обов'язок
сплатити за надані послуги у
відповідача виникає протягом 5
банківських днів з моменту отримання
рахунків-фактур, станом на день
звернення позивача з позовом до суду
05.11.2013, з боку відповідача не настало
прострочення грошового зобов'язання,
право позивача не було порушено і
звернення позивача з позовом до суду
було передчасним; судом встановлено, що
акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг) позивачем було вручено
відповідачу під розпис 12.11.2013, і
мотивована відмова була позивачу
направлена на п'ятий робочий день з дня
отримання - 19.11.2013, відповідно була
надана у встановлений договором строк;
доказів подання позивачем відповідачу
фотозвітів в порядку п. 3.3.8 та п. 5.2
договору, суду не подано; порядок
врегулювання розбіжностей позивачем
дотриманий не був; як станом на день
звернення позивача з позовом до суду
05.11.2013, так і на день розгляду справи,
прийняття замовником робіт не було
здійснено, акт розбіжностей складений
та підписаний не був; зазначене
свідчить про передчасність звернення
позивача з позовом до суду і є окремою
підставою для відмови в позові.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення Господарського суду Київської
області від 07.03.2014 у справі № 910/21414/13
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеності обставин, що
мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідності
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, неправильного
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник зазначає, що суд першої
інстанції, відмовляючи у задоволенні
позову в повному обсязі, у зв'язку із
його передчасністю подання, не звернув
увагу, що за умовами договору, із
відповідними додатками, вставлено, що
окрім остаточного розрахунку між
сторонами, на підставі актів
здачі-приймання робіт (надання послуг),
є ще й передоплата за надання послуг,
отже, зобов'язання оплатити послуги
настали у відповідача до підписання
між сторонами актів здачі-приймання
робіт (надання послуг) відповідно до
умов договору; позивачем на адресу
відповідача неодноразово направлялись
листи з вимогою про оплату наданих
послуг відповідно до актів та
рахунків-фактур; відповідач знав про
існування боргу та відповідно у одному
із листів-відповідей (лист № 16 від
26.03.2013) зобов'язався сплатити всю суму
боргу за договором.

Скаржник вказує на те, що відповідачем
зазначено у відзиві, що оригінали актів
приймання-передачі робіт (наданих
послуг) № АТ-1674 від 28.02.2013, № АТ-1717 від
15.03.2013, № АТ-1718 від 31.03.2013 та відповідні
рахунки-фактури до них були отримані
відповідачем 08.11.2013; 19.11.2013 відповідачем
було складено мотивовану відмову № 106
від прийняття наданих послуг та
підписання зазначених вище актів
прийому-передачі (наданих послуг);
доказів доставки мотивованої відмови
позивачеві відповідачем саме 19.11.2013
суду надано не було. Отже, якщо
відповідачем було отримано від
позивача акти приймання-передачі робіт
(наданих послуг) та відповідні
рахунки-фактури до них 08.11.2013, то
останнім днем їх підписання без
зауважень або надання мотивованої
відмови від їх підписання є 13.11.2013,
оскільки відповідно до п.п. 9.2, 9.3
договору строком підписання актів та
надання мотивованої відмови їх
підписувати є 5 робочих днів, однак
відповідач надав позивачу мотивовану
відмову від підписання вищезгаданих
актів лише 19.11.2013, чим допустив
порушення умов договору.

Посилаючись на положення п. 9.5 договору,
скаржник стверджує про виконання в
повному обсязі та належним чином всіх
зобов'язань відповідно до умов
договору.

Скаржник посилається на те, що
зазначення в оскаржуваному рішенні про
обов'язкове досудове врегулювання
спору та визнання позовної заяви
позивача передчасною, прямо порушує
норми чинного законодавства, з огляду
на рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2002 у справі № 1-2/2002.

На думку скаржника, судом порушено
вимоги ст.ст. 32-34, 43 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач заперечує проти доводів
скаржника, посилаючись, зокрема, на те,
що документи, якими підтверджується
виконання певних робіт (надання послуг)
за договором та рахунки щодо оплати цих
робіт (послуг) були отримані
відповідачем лише 12.11.2013, а позовна
заява була подана позивачем 05.11.2013,
таким чином, права позивача на момент
подання позовної заяви не були
порушені, отже, не підлягали захисту в
судовому порядку; те, що в порушення п.
3.3.8 договору відповідачем не було
отримано фото-звіту про виконані
роботи, який відповідав би вимогам п. 5.2
договору; те, що враховуючи відсутність
належного експонування рекламних
матеріалів замовника, кінцева мета
реклами не була досягнута, отже,
послуга не може вважатись такою, що
надана в повному обсязі та належним
чином; те, що позивачем порушено умови
п. 7.2 договору.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
враховуючи доводи відзиву на
апеляційну скаргу, колегія суддів
встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду
міста Києва позовну заяву про
стягнення з відповідача 92 400,00 грн.
заборгованості за надані послуги;
судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.11.2013 порушено провадження у
справі № 910/21414/13 та прийнято позовну
заяву до розгляду; розгляд справи
призначено на 18.12.2013.

16.12.2013 від відповідача через відділ
документального забезпечення
Господарського суду міста Києва
надійшло клопотання про направлення
справи за підсудністю.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.12.2013 направлено матеріали
справи № 910/21414/13 за підсудністю до
Господарського суду Київської області
на підставі ст.ст. 15, 17 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 08.01.2014 справу № 910/21414/13
прийнято до провадження.

Як вбачається із матеріалів справи,
24.10.2012 між позивачем та відповідачем
укладено договір № 24/10/2012 про надання
рекламних послуг, відповідно до п. 1.1
якого у порядку та на умовах визначених
цим договором, позивач, за договором
виконавець, за дорученням відповідача,
за договором замовника, зобов'язується
надати послуги з експонування реклами
для проведення рекламних кампаній на
території ДП "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль", в інтересах відповідача, в
строки, та на умовах, передбачених цим
договором на спеціальній конструкції,
що є власністю позивача або належить
йому на інших законних підставах, а
відповідач зобов'язується прийняти
належним чином надані послуги позивача
й оплатити їх в порядку і на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно із п. 8.1 договору № 24/10/2012 ціна
договору становить сукупність
вартості послуг, що надаються в межах
цього договору, згідно із додатком № 1
та додатком № 2.

Розділом 9 договору № 24/10/2012 сторони
погодили, що до 27 числа кожного місяця
позивач надає відповідачу у двох
екземплярах акт прийому-передачі
наданих послуг (п. 9.1); відповідач після
отриманням акту прийому-передачі
наданих послуг при відсутності
зауважень підписує та скріплює
печаткою зазначений акт та один його
екземпляр протягом 5-ти робочих днів
від дня отримання повертає позивачу (п.
9.2); при наявності зауважень щодо
наданих послуг відповідач протягом 5-ти
робочих днів від дня отримання акту
зобов'язаний надати мотивовану відмову
від прийняття наданих позивачем
послуг; у цьому випадку сторони
протягом 3 робочих днів, з дня надання
мотивованої відмови, складають та
підписують акт розбіжностей, в якому
зазначають перелік недоліків, які мали
місце при наданні послуг та строки на
усунення виявлених недоліків (п. 9.3); у
випадку відмови позивача усунути
недоліки, які були зазначені в акті
розбіжностей, відповідач має право
вимагати компенсації або
пропорційного зменшення суми оплати за
цим договором за кожний випадок
наявності вищезазначених недоліків
(9.4); у випадку ненадання позивачу
підписаного та посвідченого печаткою
акту наданих послуг або мотивованої
відмови від його підписання у
визначені пунктами 9.2 та 9.3 договору
строки, зобов'язання позивача
вважаються такими, що виконані
належним чином; у такому разі акт
приймання-передачі наданих послуг без
підпису відповідача із записом:
"Обгрунтовані зауваження від
відповідача у встановлений термін не
надійшли" є підтвердженням того, що
позивач у повному обсязі та належним
чином виконав свої зобов'язання за
договором, а відповідач прийняв надані
позивачем послуги та будь-яких
претензій щодо їхньої кількості та
якості не має (п. 9.5).

Згідно із п.п. 2-4 протоколу узгодження
ціни, який є додатком № 1 до договору №
24/10/2012, вартість послуг з експонування
реклами за цим додатком становить 84 000,00
грн. на місяць, у т.ч. ПДВ (20%) 14 000,00 грн.;
загальна вартість рекламної кампанії з
10 листопада 2012 року по 31 жовтня 2013 року
складає 982 800,00 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 163 800,00
грн.; оплата за даним додатком
здійснюється відповідачем за
наступним графіком: авансовий платіж в
розмірі 50% від вартості послуг за
місяць, здійснюється протягом 5
банківських днів з моменту отримання
рахунку-фактури не пізніше 1 числа
місяця, в якому здійснюється
експонування реклами; не пізніше 27
числа місяця, в якому здійснюється
експонування реклами, позивач надає
відповідачу рахунок-фактуру на
остаточний розрахунок в розмірі 50% від
вартості послуг за місяць, оплата
здійснюється протягом 5 банківських
днів.

У п.п. 2-5 додатку № 2 до договору № 24/10/2012
сторони погодили, що вартість послуг з
виготовлення рекламних матеріалів
згідно з цим додатком становить 15 600,00
грн., із них ПДВ (20%) 2 600,00 грн.; вартість
послуг з монтажу рекламних матеріалів
згідно з цим додатком становить 4 200,00
грн., із них ПДВ (20%) 700,00 грн.; вартість
послуг з демонтажу рекламних
матеріалів згідно з цим додатком
становить 4 200,00 грн., із них ПДВ (20%) 700,00
грн.; відповідач здійснює оплату в
розмірі 100% від вартості наданих послуг
протягом 5 днів після надання
рахунків-фактур.

Надання послуг позивачем та прийняття
їх відповідачем підтверджується
актами здачі-прийняття робіт (наданння
послуг): № АТ-1321 від 30.11.2012 на суму 29 400,00
грн., № АТ-1356 від 30.11.2012 на суму 29 400,00
грн., № АТ-1466 від 30.11.2012 на суму 24 000,00
грн., № АТ-1620 від 15.12.2012 на суму 42 000,00
грн., № АТ-1565 від 31.12.2012 на суму 42 000,00
грн., № АТ-000049 від 15.01.2013 на суму 42 000,00
грн., № АТ-000064 від 31.01.2013 на суму 42 000,00
грн., № АТ-0000107 від 15.02.2013 на суму 42 000,00
грн., які підписані обома сторонами.

Позивачем до матеріалів справи надані
акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № АТ-1674 від 28.02.2013 на суму 25 200,00
грн., № АТ-1717 від 15.03.2013 на суму 42 000,00
грн., № АТ-1718 від 31.03.2013 на суму 25 200,00
грн., які підписані лише позивачем.

Також у матеріалах справи наявні
рахунки-фактури № АТ-0001441 від 09.11.2012 на 29
400,00 грн., № АТ-0001442 від 23.11.2012 на суму 29
400,00 грн., № АТ-0001443 від 01.11.2012 на суму 24
000,00 грн., № АТ-0001568 від 03.12.2012 на суму 42
000,00 грн., № АТ-0001569 від 17.12.2012 на 42 000,00
грн., № АТ-0001735 від 26.12.2012 на суму 42 000,00
грн., № АТ-0001736 від 26.12.2012 на суму 42 000,00
грн., № АТ-0000087 від 01.02.2013 на суму 42 000,00
грн., № АТ-0000134 від 14.02.2013 на суму 25 200,00
грн., № АТ-0000150 від 26.02.2013 на суму 42 000,00
грн., № АТ-0000250 від 11.03.2013 на суму 25 200,00
грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві,
всього за час дії договору № 24/10/2012
відповідачем були оплачені послуги,
надані позивачем, з 10.11.2012 по 15.02.2013 на
загальну суму 292 800,00 грн., а за послуги,
надані позивачем з 16.02.2013 по 31.03.2013,
заборгованість відповідача склала 92
400,00 грн.

Позивач у листі № 04/03-13 від 26.02.2013
повідомив відповідача про настання
непереборної сили, що унеможливлює
виконання в повному обсязі договірних
зобов'язань, в рамках договору № 24/10/2012,
а саме: проведення ремонтних робіт за
ініціативою ДП МА "Бориспіль" - будовою
покрівлі автобусної зупинки, що
перешкоджає оглядовості беклайта V2
(сторона ЗОД) та запропонував додаткову
компенсацію за розміщення в період з
01.02.2013 по 31.03.2013 - 40% вартості однієї
сторони двостороннього беклайту і
повідомив, що загальна вартість за
період з 01.02.2013 по 31.03.2013 складає 134 400,00
грн.

Докази надсилання зазначеного листа №
04/03-13 відповідачу відсутні у матеріалах
справи.

Відповідач у листі № 16 від 26.03.2013, у
зв'язку із втратою актуальності
рекламного сюжету, просив позивача
здійснити демонтаж рекламного
матеріалу зі спеціальної конструкції,
що розташована на терміналі В, ДПМА
"Бориспіль" - двосторонній беклайт 12*5м
не пізніше 27.03.2013 та надати фото-звіт
про виконану роботу.

Також у листі № 16 відповідачем
повідомлено позивача про те, що оплату
за експонування реклами з 15.02.2013 по
31.03.2013 загальною вартістю 92 400,00 грн. з
ПДВ буде здійснено після виконання
всіх вимог щодо демонтажу старого
рекламного сюжету та виконання
сторонами договірних зобов'язань
згідно із п. 2.3 договору № 24/10/2012 від
24.10.2012.

У листі № 02/05-13 від 21.05.2013 позивач просив
відповідача погасити заборгованість
за надані послуги по розміщенню
реклами "Sanahunt" на привокзальній площі
терміналу "В" ДП МА "Бориспіль": беклайт
12*5м, V2 двосторонній та повідомив, що
загальна вартість за період з 01.02.2012 по
31.03.2013 складає 134 400,00 грн. з ПДВ.

У претензії від 04.07.2013 № 05/07-14 позивач
вимагав від відповідача, у тому числі,
протягом 10-ти робочих днів від дня
отримання претензії сплатити
заборгованість за договором № 24/10/2012 у
розмірі 92 400,00 грн.

Апеляційна інстанція погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що укладений сторонами договір № 24/10/2012
є змішаним договором про надання
послуг з окремими елементами договору
підряду.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В ч. 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, між
сторонами не погоджено кількість та
вартість робіт (надання послуг),
зазначених позивачем в складених ним
актах здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № АТ-1674 від 28.02.2013 на суму 25 200,00
грн., № АТ-1717 від 15.03.2013 на суму 42 000,00
грн., № АТ 1718 від 31.03.2013 на суму 25 200,00
грн., а всього на загальну суму 92 400,00
грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем із листом від 08.11.2013 № 04/11-13
зазначені акти разом із
рахунками-фактурами № АТ-0000134 від
14.02.2013, № АТ-0000150 від 26.02.2013, № АТ-0000250 від
11.03.2013 були вручені відповідачу для
підпису та оформлення 12.11.2013, про що
свідчить витяг із маршрутного листа
(а.с. 45-47, т. ІІ).

Слід вказати, що в уточненні відзиву на
позовну заяву від 28.02.2014 відповідачем
уточнено, що у відзиві на позов ним
допущено опечатку, документи від
позивача первинно отримані
співробітником відповідача не 08.11.2013, а
12.11.2013, що підтверджується маршрутним
листом позивача від 12.11.2013 (а.с. 56, т. ІІ).

Відповідачем листом від 19.11.2013 за № 106
була надіслана позивачу мотивована
відмова від прийняття наданих послуг
та підписання актів прийому-передачі,
керуючись правом, наданим п. 9.3 договору
№ 24/10/2012, із зазначенням підстав,
зокрема, врахування змісту надісланого
позивачу листа № 16 від 26.03.2013,
неотримання фото-звіту про виконані
роботи, який відповідав би п. 5.2
договору, недодержання встановлених
вимог про форс-мажор, порушення п. 10.3
договору № 24/10/2012.

У зазначеному листі відповідач
висловив сподівання на виконання
договірних зобов'язань та визначення
справедливої вартості наданих послуг,
у зв'язку з чим запропонував скласти та
підписати акт розбіжностей в строк,
передбачений умовами договору, для
чого представникам зустрітись до
25.11.2013.

Згідно із рекомендованим
повідомленням № 05091455 зазначений лист
був надісланий позивачу 19.11.2013 та
вручений 21.11.2013 (а.с. 52, т. ІІ).

Таким чином, позивач, надавши
відповідачу для підпису акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
12.11.2013, порушив умову п. 9.1 договору №
24/10/2012 про їх надання відповідачу до 27
числа кожного місяця.

Оскільки умови пункту 9.4 договору №
24/10/2012 передбачають право відповідача
вимагати компенсації або
пропорційного зменшення суми оплати за
цим договором за кожний випадок
наявності вищезазначених недоліків,
відповідач, надавши мотивовану відмову
від прийняття послуг, скористався
наданим йому правом не сплачувати суми,
зазначені позивачем у складених ним
одноособово актах, до надання
компенсацій або пропорційного
зменшення суми оплати, до чого ще
належить скласти акт розбіжностей, як
це передбачено пунктом 9.3 договору №
24/10/2012.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач із позовом звернувся до суду
05.11.2013, тобто ще до надсилання
відповідачу вищезгаданих актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
для підпису.

Таким чином, позов пред'явлено до
настання моменту порушення
відповідачем договірного зобов'язання
оплатити надані позивачем послуги, у
зв'язку із чим порушення прав позивача
або охоронюваного законом його
інтересу не відбулось, а згідно із ст. 20
ГК України захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів держава забезпечує у разі
їх порушення, також статтею 15 ЦК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання; кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги є такими, що
не відповідають матеріалам справи,
враховуючи викладене та наступні
обставини справи.

В п. 4.1 додатку № 1 до договору № 24/10/2012
"Протокол узгодження ціни" передбачено,
що авансовий платіж в розмірі 50% від
вартості послуг за місяць,
здійснюється протягом 5-ти банківських
днів з моменту отримання
рахунків-фактур не пізніше першого
числа місяця, в якому здійснюється
реклама.

Згідно із довідкою Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк" від
17.12.2013 № 012-3-754 відповідачем сплачено
позивачу 12.02.2013 - 42 000,00 грн. за послуги з
експонування реклами згідно із
рахунком № АТ-0000087 від 04.02.2013, що
відповідно до п. 1 зазначеного додатку
№ 1 до договору № 24/10/2012, становить 50%
ціни за 1 місяць (а.с. 88, т. І).

Зазначення про передчасне звернення
позивача із позовом до суду не означає
відсутність досудового врегулювання
господарського спору, а означає
ненастання обов'язку відповідача
здійснити оплату послуг, тим самим
ненастання початку порушення
відповідачем його договірного
зобов'язання оплатити послуги.

Порушення норм процесуального права,
на які вказує скаржник, судом
апеляційної інстанції не виявлено.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вбачає наявності підстав,
встановлених нормами законодавства та
матеріалами справи, для задоволення
апеляційної скарги та скасування або
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Київської області від 07.03.2014 у справі №
910/21414/13 залишити без змін, апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТ Медіа" без
задоволення.

2. Справу № 910/21414/13 повернути до
Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Л.О. Кондес

В.І. Рябуха