ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 р.
Справа № 914/1889/14

За позовом: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Городок Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжнародні
автомобільні перевезення», м. Львів

про: стягнення 29 779,60 грн.
заборгованості за Договором про
надання послуг з організації
перевезень вантажів автомобільним
транспортом у міжнародному сполученні
і транспортно-експедиторське
обслуговування № VN200813 від 20.08.2013 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

Представники сторін:

від позивача: ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Позивачу та його представнику
роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв
про відвід судді не подавалось. У
судовому засіданні 17.06.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Міжнародні автомобільні перевезення»
про стягнення 29 779,60 грн. заборгованості
за Договором про надання послуг з
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом у
міжнародному сполученні і
транспортно-експедиторське
обслуговування № VN200813 від 20.08.2013 року.

Ухвалою суду від 30.05.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 17.06.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем умов
Договору №VN200813 від 20.08.2013 року в
частині оплати вартості наданих
позивачем послуг, внаслідок чого у
нього виникла заборгованість.

Позивач та його представник в судове
засідання з'явилися, вимоги ухвали суду
від 30.05.2014 року виконали частково,
позовні вимоги підтримали, просили
позов задоволити повністю з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від 30.05.2014
року не виконав, проти задоволення
позову у встановленому законом порядку
не заперечив, доказів погашення
заборгованості не подав, причин неявки
не повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, повно
та об'єктивно дослідивши докази в їх
сукупності, суд встановив наступне.

20.08.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міжнародні
автомобільні перевезення» (Експедитор)
та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(Перевізник) укладено Договір № VN 200813
про надання послуг з організації
перевезень вантажів автомобільним
транспортом у міжнародному сполученні
і транспортно-експедиторське
обслуговування (Договір).

Відповідно до п.2.2. Договору після
попередньої усної домовленості з
Перевізником, Експедитор направляє
транспортне замовлення письмово не
пізніше 2-ох днів терміну надання
автотранспортних засобів
Перевізником. Транспортне замовлення
від Експедитора до Перевізника
передається або шляхом факсимільного
повідомлення або електронною поштою. У
свою чергу, Перевізник
печаткою/штампом і підписом
підтверджує виконання замовлення. В
транспортному замовленні вказуються:
адреси завантаження/замитнення і
розвантаження/розмитнення вантажу, час
і дата завантаження, термін доставки,
найменування і кількість вантажу,
розмір і терміни оплати, інші умови. У
разі термінового перевезення
Експедитор, за згодою Перевізника,
подає транспортне замовлення в день
завантаження.

Відповідно до транспортного
замовлення № VN 051013 від 16.10.2013 р. позивач
здійснив для відповідача перевезення
вантажу у міжнародному сполученні за
маршрутом м.Пардубице (Чехія) - Київ
(Україна). У цьому транспортному
замовленні встановлено, що вартість
перевезення вантажу склала 1550 Євро (по
курсу НБУ на день розвантаження
автомобіля 23.10.2013 р. - 10,93 грн.) + 1000 грн.
(16941,03 грн. + 1000 грн. = 17941,03 грн.).

Надання позивачем послуг згідно
транспортного замовлення № VN 051013 від
16.10.2013 р. підтверджується доученими до
матеріалів справи документами:
міжнародною товарно-транспортною
накладною (CMR) від 17.10.2013 р.; податковою
накладною № 66 від 23.10.2013 р.; актом про
надання транспортних послуг № 31 від
23.10.2013 р.; рахунком-фактурою № 23/10/13/2 від
23.10.2013 р.

Згідно транспортного замовлення № VN
121013 від 16.10.2013 р. позивач здійснив для
відповідача перевезення вантажу у
міжнародному сполученні за маршрутом
м. Градець - Кралове (Чехія) - Умань
(Україна) - Одеса (Україна). У цьому
транспортному замовленні встановлено,
що вартість перевезення вантажу склала
1725 Євро (по курсу НБУ на день
розвантаження автомобіля станом на
05.11.2013 р. - 10,79 грн.) 18621,97 грн.

Надання позивачем послуг згідно
транспортного замовлення № VN 121013 від
16.10.2013 р. підтверджується наступними
документами: міжнародною
товарно-транспортною накладною (CMR) від
31.10.2013 р.; податковою накладною № 7 від
05.11.2013 р.; актом про надання
транспортних послуг № 4 від 05.11.2013 р.;
рахунком-фактурою №05/11/13/1 від 05.11.2013 р.

Позивач 11.11.2013 року та 22.11.2013 року
направляв відповідачу рахунок-фактуру
№ 23/10/13/2 від 23.10.2013 року, два акти
виконаних робіт від 23.10.2013 року,
оригінал CMR, транспортне замовлення,
рахунок-фактуру №05/11/13/1 від 05.11.2013 р.,
два акти виконаних робіт від 05.11.2013
року, оригінал CMR, транспортне
замовлення, що підтверджується
поштовими квитанціями про
відправлення рекомендованих листів.

Однак, відповідач взятих на себе
зобов'язань не виконав, не оплатив
вартість наданих позивачем послуг у
повному обсязі.

13.03.2014 р., 21.03.2014 р. та 11.04.2014 р. відповідач
сплатив частину заборгованості в
розмірі 9000,00 грн., а тому заборгованість
відповідача перед позивачем згідно
Договору по виставлених йому рахунках
становить 27563,25 грн.

05.05.2014 року позивач звертався до
відповідача з претензією № 14 з вимогою
погашення заборгованості у розмірі
27563,25 грн., яку відповідач отримав 06.06.2014
року. Однак, заборгованість станом на
день звернення позивача до суду не
погасив.

Окрім суми основного боргу, позивач
просить суд стягнути з відповідача 1874,27
грн. інфляційних нарахувань, 342,08 грн. 3 %
річних.

Відповідач доказів погашення
заборгованості не подав, про наявність
таких доказів не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Частиною 1 статті 307 ГК України
передбачено, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Договір перевезення вантажу
укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства (ч. 2
ст. 307 ГК України).

Між сторонами виникли договірні
зобов'язання на підставі Договору про
надання послуг з організації
перевезень вантажів автомобільним
транспортом у міжнародному сполученні
і транспортно-експедиторське
обслуговування № VN200813 від 20.08.2013 року.

Відповідно до п.1.1. Договору цей договір
регулює взаємини Сторін при виконанні
Перевізником доручень Експедитора по
плануванню, організації перевезень і
транспортно-експедиторському
обслуговуванню вантажів в
міжнародному сполученні, а також при
розрахунках за виконані послуги.

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором.

У свою чергу відповідач своїх
зобов'язань за Договором щодо повної
оплати вартості наданих позивачем
послуг не виконав.

Відповідно до п.3.1.6. Договору
Експедитор зобов'язаний оплачувати
рахунки Перевізника згідно з п.4.1. цього
Договору, якщо інше не вказане в
транспортних замовленнях.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що
Експедитор оплачує рахунки
Перевізника шляхом безготівкового
переказу протягом 20 банківських днів з
дати отримання оригіналів рахунку,
податкової накладної, акту виконаних
робіт, CMR-накладної з відміткою про
отримання вантажу, якщо інше не
обумовлене у транспортному замовленні.
Розрахунки за перевезення вантажів
проводяться безпосередньо шляхом
банківського переказу з рахунку
Експедитора на рахунок Перевізника.
Грошовою одиницею, яку використовують
Сторони при встановленні розміру
ставки може бути євро, долар США,
гривня. Грошовою одиницею для
розрахунків є національна валюта
України - гривня.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
27563,25 грн. основного боргу за Договором,
1874,27 грн. інфляційних
нарахувань, 342,08 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір слід покласти на нього у
повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 175,
193, 307 Господарського кодексу України та
ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Міжнародні автомобільні перевезення»
(79014, м. Львів, вул. Збаразька, 4; р/р
9822 в ПАТ «Фольксбанк» м. Львів, МФО
325213; ) на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (81500,
Львівська область, АДРЕСА_1; р/р
НОМЕР_2 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» м.
Київ, МФО 300614; індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1) 27563,25 грн.
основного боргу за Договором № VN200813
від 20.08.2013 року, 1874,27 грн. інфляційних
нарахувань, 342,08 грн. 3 % річних та 1827,00
грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 23.06.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А