донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

24.06.2014 справа №913/2346/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Кододова О.В.суддівГези
Т.Д. Мартюхіна Н.О.при секретарі
Коломієць С.О. за участю
представників сторін: від позивача (за
первісним позовом)- не з'явився від
відповідача (за первісним позовом) - не
з'явився від третьої особи (за
первісним позовом) - не
з'явивсярозглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
м. Київна рішення господарського
судуЛуганської областівід28.02.2014р.
(повний текст складений та підписаний
05.03.2014року)у справі№913/2346/13 (головуючий
суддя: Старкова Г.М., судді Василенко
Т.А., Москаленко М.О.)За первісним
позовомПублічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
м. Київдо відповідача за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача про За
зустрічним позовом До відповідача
проТовариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-2», м. Луганськ Закритого
акціонерного товариства «Луганські
акумулятори», м. Луганськ звернення
стягнення на предмет іпотеки на суму
2124919,14грн. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-2», м. Луганськ Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», м. Київ розірвання
договору іпотеки від 03.09.2007року.
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», м. Київ
звернулося з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-2», м. Луганськ, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Закрите
акціонерне товариство «Луганські
акумулятори», м. Луганськ про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 03.09.2007, а
саме: нежитлові будівлі загальною
площею 3 484,8 кв. м., які знаходяться за
адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, буд.
105 д:

№з/пЛітера № за планом земельної
ділянкиНазва будівель та
спорудМатеріали стін будівель та
спорудЗагальна площа1А-1, А-4корпус
очисних спорудз/бетон, цегла2710,5 кв.
м.2Б-2будівля складу РГДцегла417,1 кв.
м.3В-1будівля КНС з підваломцегла357,2 кв.
м.для задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" за кредитним договором про
надання кредитної лінії з траншевим
режимом кредитування №ТФ24/07-00 від
31.08.2007 у розмірі 2 124 919 грн. 14 коп. за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації предмета іпотеки шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
початкову ціну для реалізації предмета
іпотеки визначити суб'єктом оціночної
діяльності у межах процедури
виконавчого провадження (з урахуванням
заяви позивача №1-4-16586 від 31.12.2013року).

Відповідач (за первісним позовом)
звернувся до господарського суду
Луганської області із зустрічним
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"
(позивача за зустрічним позовом) про
припинення договору іпотеки,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
від 03.09.2007р.,посвідченого нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстраційний номер 2410,
і визнання відсутнім право на
утримання під обтяженням ПАТ
"Комерційний банк "Надра" нерухомого
майна позивача, за договором іпотеки
від 03.09.2007р., посвідченим нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстраційний номер 2410
(з урахуванням заяви б/н від 08.01.2014року,
заяви б/н від 23.01.2014року). Зазначену
зустрічну позовну заяву прийнято
господарським судом Луганської
області до розгляду.

Відповідачем (за первісним
позовом) в процесі розгляду справи у
суді першої інстанції була подана
заява про застосування до позовних
вимог позовної давності та відмови у
задоволенні вимог первісного позову,
яка прийнята місцевим господарським
судом до розгляду.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 28.02.2014р. (повний
текст складений та підписаний
05.03.2014року) у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "НАДРА" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Луганські акумулятори - 2" про
стягнення 2 124 919 грн. 14 коп. шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
відмовлено; Судові витрати за
первісним позовом покладено на
позивача за первісним позовом; У
задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "НАДРА" про припинення договору
іпотеки від 03.09.2007року відмовлено;
Судові витрати за зустрічним позовом
покладено на позивача за зустрічним
позовом; Вирішено повернути Публічному
акціонерному товариству "Комерційний
банк "Надра", сплачений судовий збір в
сумі 343 грн. 65 коп. та 78 грн. 35 коп.;
Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2", судовий збір в сумі 1218
грн. 00 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що до
правовідносин сторін за позовом у
справі №913/2346/13 застосовується
загальна позовна давність тривалістю у
три роки, встановлена ст. 257 ЦК України.
Отже, станом на момент подачі позовної
заяви, яка була розглянута судом в
рамках справи № 1/28, позивач за
первісним позовом - ВАТ "Комерційний
банк Надра" (правонаступником якого є
ПАТ "Комерційний банк Надра") вже знав
про порушення свого права на
своєчасність отримання процентів за
користування кредитним коштами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України у
Банка виникло право на дострокове
вимагання всієї суми кредиту у зв'язку
із порушення умов щодо своєчасності
сплати Позичальником процентів. При
цьому, Банк скористався таким правом та
звернувся до суду із відповідним
позовом, за яким ухвалою суду від 05.02.2010
було порушено відповідну справу № 1/28.

В оспорюваному рішенні судом
зазначено, що право звернення
стягнення на предмет іпотеки виникло у
позивача за первісним позовом з
моменту прострочення виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007р. Виходячи з цього,
станом на момент подачі даного позову,
а саме 28.08.2013 (згідно поштового штемпеля
на конверті) (а.с. 38) у позивача вже сплив
трирічний строк для подачі позову про
звернення стягнення на заставлене
майно відповідно до договору іпотеки
від 03.09.2007 в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним
договором. Тобто, позов був поданий
після спливу строку позовної давності.

Доводи позивача за первісним
позовом стосовно переривання перебігу
позовної давності місцевим
господарським судом відхилено,
оскільки визнання Позичальником
заборгованості за Кредитним договором
шляхом подання відзиву у справі № 21/87б
ЗАТ "Луганські акумулятори" про
банкрутство і визнання судом
кредиторських вимог Банку ухвалою суду
від 13.11.2012 не перериває перебігу
позовної давності, оскільки в даному
випадку відповідач за первісним
позовом не є боржником у розумінні
частини 2 статті 264 ЦК України та з боку
останнього не було здійснено будь-яких
дій, які свідчили б про переривання
позовної давності.

Щодо позовних вимог за зустрічним
позовом місцевий господарський суд в
оспорюваному рішенні зазначив, що в
даному випадку, позивачем за
зустрічним позовом не доведено, що
збільшення відсоткової ставки за
Кредитним договором є істотним
порушенням Банком умов договору
іпотеки. Також позивачем за зустрічним
позовом не доведено суду, що йому була
заподіяна будь-яка шкода внаслідок
істотного порушення умов саме договору
іпотеки. Крім цього, позивачем не
зазначено, чого саме він був
позбавлений внаслідок порушення
Банком істотних умов договору іпотеки.
Крім того, у договорі іпотеки від 03.09.2007
також визначена межа майнової
відповідальності за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007, і зміни до
іпотечного договору щодо її збільшення
не вносились. Отже, відповідач за
первісним позовом має відповідати лише
в межах, визначених іпотечним
договором, і збільшення
відповідальності за кредитним
договором не тягне за собою порушення
іпотечного договору а відтак, не
породжує підстав для його розірвання.

Місцевий господарський суд дійшов
до висновку, що в даному випадку,
позивачем за зустрічним позовом не
наведено обґрунтувань щодо порушення
Банком (відповідачем за зустрічним
позовом) істотних умов договору
іпотеки від 03.09.2007року. За таких
обставин підстави для задоволення
вимог про розірвання договору іпотеки,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
від 03.09.2007р., посвідченого нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстраційний номер 2410 ,
на думку господарського суду
Луганської області вістуні.

Не погодившись з рішенням суду,
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Луганської області від 28.02.2014р. та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги за первісним позовом
задовольнити, в іншій частині рішення
господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на те, що оскільки
кредитним договором чітко передбачена
дата користування кредитними коштами
по 31 серпня 2012року, загальна позовна
давність встановлена ЦК України у три
роки, тому не зважаючи на те право, яким
банк скористався на дострокове
повернення позичальником наданих йому
коштів, кредитор все одно зберігає за
собою право на звернення до суду з
урахуванням трирічного строку
позовної давності з останньої дати
повернення коштів.

Апелянт зазначає, що керуючись
умовами договору кредиту та іпотеки,
ПАТ «КБ «Надра» вважає, що остання дата,
яка надає банку право на звернення до
суду як до позичальника та і до його
майнових поручителів є 31 серпня 2015року.

Відповідач (за первісним позовом)
надав відзив на апеляційну скаргу
(вхід.№02-48/3322/14 від 14.04.2014року), у якому
просить рішення господарського суду в
частині відмови у задоволенні
первісного позову залишити без змін.
Однак, відповідач не згодний з рішенням
суду в частині відмови у задоволенні
зустрічних позовних щодо припинення
договору іпотеки шляхом розірвання. На
думку відповідача зобов'язання за
договором іпотеки від 03.09.2007р.
припинилося у зв'язку зміни суттєвих
умов укладеного між позивачем та ЗАТ
«Луганський акумулятори» кредитного
договору від 31.08.2007о., на які він як
іпотекодавець (майновий поручитель) не
надавав згоди.

Третя особа у відзиві №01/118 від
16.05.2014р. (вхід. №02-48/4297/14 від 20.05.2014р.)
проти апеляційної скарги заперечує за
тих підстав, що Банк звернувся до суду
із позовом про дострокове погашення
кредитних коштів 16.01.2010року, що
підтверджується матеріалами справи
№1/28. На думку третьої особи у банка
виникло право на звернення стягнення
на заставлене майно майнового
поручителя - ТОВ «Луганський
акумулятор-2» відповідно до договору
іпотеки від 03.09.2007р. Відтак, третя особа
вважає, що банком в момент звернення до
суду 28.08.2013року (згідно поштового
штемпелю на конверті) пропущений
трирічний строк для подачі позову про
звернення стягнення на заставлене
майно відповідно до договору іпотеки
від 03.09.2007р. Третя особа просить рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Розпорядженням Донецького
апеляційного господарського суду №
04-08/2813/14 від 20.05.2014р. у зв'язку з
відпусткою судді Агапова О.Л. для
розгляду апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра", м. Київ за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра", м.
Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор-2", м. Луганськ за участю
третьої особи Закритого акціонерного
товариства "Луганські акумулятори", м.
Луганськ про звернення стягнення на
предмет іпотеки на суму 2 124 919 грн. 14 коп.
за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Луганський акумулятор-2", м. Луганськ до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра", м. Київ про
розірвання договору іпотеки від
03.09.2007р., змінено колегію суддів,
сформовано її у наступному складі:
суддя Кододова О.В. - головуючий
(суддя-доповідач), - члени колегії суддя
Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами (ст.ст. 42, ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Донецьким
апеляційним господарським судом
встановлено наступне.

31.08.2007року між Відкритим акціонерним
товариством "Комерційний банк "НАДРА",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк "НАДРА" (Банк, позивач за первісним
позовом) та Закритим акціонерним
товариством "Луганські акумулятори"
(Позичальник, третя особа) укладено
кредитний договір про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування № ТФ 24/07-00.

За умовами п. 1.1. Кредитного договору,
предметом цього договору є порядок та
умови надання Банком Позичальнику
кредитних коштів в межах відкритої
кредитної лінії з лімітом
заборгованості за Кредитною лінією в
сумі, яка не може перевищувати 1180 500,00
грн., відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складала 15% річних,
термін користування кредитною лінією з
31.08.2007р. по 31.08.2012р.

05.06.2008року між Банком та Позичальником
укладено додаткову угоду №1 до
Кредитного договору, відповідно до
умов якої відсоткова ставка за
користування кредитною лінією складає
18,5 % відсотка річних.

01.09.2008року між Банком та Позичальником
було укладено додаткову угоду №2 до
Кредитного договору, відповідно до
якої відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складає 25,0 % відсотка
річних (п. 1.1.3. Кредитного договору).

15.12.2008року між Банком та Позичальником
було укладено додаткову угоду №3 до
Кредитного договору, за якою Банк
встановлює ліміт заборгованості за
Кредитною лінією в сумі, яка не може
перевищувати 958945 грн. 44 коп.

За умовами п. 3.1.1. Кредитного договору,
Банк зобов'язаний, по мірі надання
Позичальником письмових заявок на
видачу траншів в межах кредитної лінії
до цього Договору відповідно до п. 3.2.1
цього Договору, надати Позичальнику
транші у безготівковій формі з
позичкового рахунку №1001,
відкритого в філії ВАТ КБ "Надра"
Луганське регіональне управління МФО
304193, шляхом оплати платіжних
документів Позичальника, або іншим
шляхом.

Банк свої зобов'язання за Кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надав Позичальнику грошові кошти в
сумі 1 179038 грн. 64 коп., що
підтверджується рішенням
господарського суду Луганської
області від 07.07.10р. у справі №1/28 (т.2
а.с.8-10), залишеного без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 27.03.2013р. (т.1 а.с.
178-182).

Згідно до п. 3.2.3. Кредитного договору,
Позичальник зобов'язаний здійснювати
щомісячне погашення нарахованих
відсотків за кредитною лінією в строк
до 10 (десятого) числа місяця, наступного
за звітним шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок №1001 в
філії ВАТ КБ "Надра" Луганське
регіональне управління МФО 304193.

Відповідно до п. 3.2.4. Кредитного
договору передбачено, що Позичальник
зобов'язаний здійснювати погашення
отриманих траншів в межах кредитної
лінії згідно графіку (додаток №1)
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок №1001 в філії ВАТ КБ
"Надра" Луганське регіональне
управління МФО 304193.

За умовами п. 3.2.5. Кредитного договору,
Позичальник зобов'язаний забезпечити
повне повернення отриманих траншів в
межах Кредитної лінії і відсотків за
користування ними в термін до 31.08.2012, а
також сплату можливої неустойки.
Нараховані відсотки за останній місяць
користування Кредитною лінією
сплатити одночасно з погашенням
заборгованості за Кредитною лінією.

У матеріалах справи відсутні докази
виконання Позичальником своїх
зобов'язання за Кредитним договором.

Станом на 18.05.2013року заборгованість за
кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування № ТФ 24/07-00 від 31.08.2007р.
становить 2 124 919 грн. 14 коп., з яких:

- заборгованості за кредитом в сумі 958
945 грн.44 коп.;

- заборгованості за процентами в сумі 1
025 532 грн. 00 коп. за період з 03..09.2007р. по
17.05.2013р.;

- пеня за прострочу строків оплати
кредиту в сумі 72 320 грн.47 коп. за період
з 31.08.2012р. по 28.02.2013р.;

- пеня за прострочу строків оплати
процентів в сумі 68121 грн. 23 коп. за
період з 31.08.2012р. по 28.02.2013р. (відповідно
до заяви позивача №1-4-16586 від 31.12.2013р.).

(а.с.76, том 1 - інші суми станом на 23.09.2013)

03.09.2007року між Відкритим акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
(надалі - Іпотекодержатель, позивач за
первісним позовом) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Луганський акумулятор-2"
(Іпотекодавець, відповідач за
первісним позовом), з метою
забезпечення виконання зобов'язань
Позичальника за кредитним договором
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007, було укладено Договір
іпотеки .

За умовами п. 7.1. Договору іпотеки,
Іпотекодержатель має право вимагати
задоволення вимог за рахунок Предмету
іпотеки у випадку невиконання або
неналежного виконання Позичальником
зобов'язання в цілому або в тій чи іншій
його частині.

Відповідно до п.7.4. Договору Іпотеки,
звернення стягнення на Предмет іпотеки
відбувається на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
шляхом укладення між іпотекодавцем та
іпотекодержателем окремого договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя, який може
передбачати право продажу
іпотекодержателем Предмету іпотеки
будь-який особі на підставі договору
купівлі-продажу, встановленому ст. 38
Закону України "Про іпотеку".

Згідно із п. 1.4. Договору іпотеки,
узгоджена сторонами заставна вартість
предмету іпотеки становить 2 146 019 грн.00
коп.

Строк виконання зобов'язань за
Кредитним договором настав, однак
боржник -ЗАТ "Луганські акумулятори"
(третя особа) не виконав своїх
зобов'язань щодо повернення кредиту.

Позивач звернувся до господарського
суду Луганської області із позовом до
ЗАТ «Луганські акумулятори» та ТОВ
«Луганський акумулятор-2» про
стягнення із відповідачів солідарно
1214133грн.64коп. заборгованості, в межах
вартості заставленого майна. Рішенням
суду від 07.07.2010року у справі №1/28 (т.1
а.с.145-148) позов був задоволений повністю
за рахунок 1-го відповідача. У
задоволенні позову відносно 2-го
відповідача ТОВ «Луганський
акумулятор-2» відмовлено. Постановою
Донецького апеляційного суду від
27.03.2012року рішення господарського суду
Луганської області у справі №1/28
залишене без зміни (т.1 а.с.134-138).

Господарським судом Луганської
області ухвалою від 13.09.2010р. за заявою
боржника - ЗАТ "Луганські акумулятори"
порушено провадження у справі № 21/87б
про банкрутство ЗАТ "Луганські
акумулятори". Цією ж ухвалою введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів. (т.1,а.с.217-220)

Боржником - ЗАТ "Луганські акумулятори"
в межах справи про банкрутство визнані
грошові вимоги кредитора - ВАТ
"Комерційний банк "Надра" за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007 в загальній сумі 1532954
грн. 86 коп., з яких заборгованість за
кредитом в сумі 958945 грн. 44 коп.,
заборгованість за процентами в сумі
414204 грн. 33 коп., пеня за прострочення
строку оплати в сумі 68164 грн. 85 коп.,
інфляційна складова по тілу кредиту в
сумі 50767 грн. 59 коп., інфляційна складова
по процентах в сумі 40872 грн. 65 коп. та
включено до реєстру вимог кредиторів,
який затверджений ухвалою
господарського суду Луганської
області від 13.11.2012 у справі №
21/87б.(а.с.21/87б).

Різниця між сумами визнаних
кредиторських вимог у справі про
банкрутство ЗАТ "Луганські
акумулятори" та сумою заборгованості
за кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування №ТФ24/07-00 від 31.08.2007,
заявленою у даній справі, пояснюється
збільшенням періоду нарахування
відсотків за користування кредитом.

ПАТ "Комерційний банк "Надра" (позивач
за первісним позовом) надіслав ТОВ
"Луганській акумулятор-2"(відповідач за
первісним позовом) та ЗАТ "Луганські
акумулятори" (третя особа) вимогу про
усунення порушення від 03.06.2013 № 5311/17 та
№5311/18 (відповідно), в якій зазначив, що
позичальник - ЗАТ "Луганські
акумулятори" свої зобов'язання за
кредитним договором № ТФ24/07-00 від 31.08.2007
не виконав, станом на 18.05.2013
заборгованість становить 2128836 грн. 50
коп., у зв'язку з чим запропонував у 30-ти
денний строк виконати зобов'язання за
кредитним договором, у разі залишення
вимоги без задоволення попередив про
звернення стягнення на предмет іпотеки
(а.с. 26-28). Відповідач за первісним
позовом надіслав лист від 08.07.2013 №5,
яким повідомив про те, що в договорі
іпотеки від 03.09.2007 чітко визначені
зміст та розмір основного зобов'язання
ЗАТ "Луганські акумулятори", за
виконання якого поручається ТОВ
"Луганський акумулятор -2" перед Банком,
в тому числі, наведена відсоткова
ставка. При внесенні змін до кредитного
договору питання про підвищення
відсоткової ставки не було узгоджено з
ТОВ "Луганський акумулятор -2" , як з
майновим поручителем, відповідні зміни
до договору іпотеки в установленому
порядку внесені не були (а.с. 240).

У матеріалах справи відсутні докази
погашення заборгованості відповідачем
та третьою особою за Кредитним
договором.

Відповідно до умов договору іпотеки,
предметом іпотеки є зареєстрована у
встановленому законом порядку
нерухомість, що належить Іпотекодавцю
на праві власності та згідно з витягом
Міського комунального підприємства
бюро технічної інвентаризації м.
Луганськ від 10.08.2007 №15540177, складається
з наступного об'єкту, номер витягу:
15540177, реєстраційний номер:14149237, тип
об'єкта: нежитлові будівлі.

Адреса об'єкта: Луганська область, м.
Луганськ, вул. Оборонна, 105д. Опис
об'єкта:

№з/пЛітера № за планом земельної
ділянкиНазвабудівель та
спорудМатеріали Стін,будівель та
спорудЗагальна площа1А-1,А-4Корпус
очисних споруд з/бетон,
цегла2710,52Б-2Будівля складу
РГДЦегла417,13В-1Будівля КНС з
підваломцегла357,2Загальна площа: 3484,8
кв.м.

Пунктом 1.4. Договору іпотеки, узгоджена
сторонами заставна вартість предмету
іпотеки становить 2 146019 грн.00 коп.

Відповідно до п. 1.5 Договору іпотеки,
об'єкти нерухомості, що є предметом
іпотеки за цим Договором, передані
Іпотекодавцю за актом здачі-приймання
майна, що передається до статутного
фонду ТОВ "Луганський акумулятор-2" від
21.11.2000р. та додатком №1 до нього від
02.04.2002р., належить Іпотекодавцю на праві
власності, яке визнано рішенням
господарського суду Луганської
області від 23.04.2002р.

Право власності на об'єкт нерухомості,
що є предметом іпотеки за цим
Договором, зареєстроване за
Іпотекодавцем Міським комунальним
підприємством бюро технічної
інвентаризації м. Луганськ.
Реєстраційне посвідчення Міського
комунального підприємства бюро
технічної інвентаризації записане в
реєстрову книгу за №16, за реєстровим
№1262 від 11.07. 2002р. та зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за реєстраційним
номером №14149237, що підтверджується
Витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 10.08.2007р. №1554017,
виданим Міським комунальним
підприємством бюро технічної
інвентаризації м. Луганськ.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішенням господарського суду
Луганської області від 07.07.2010р. у справі
№ 1/28 позов задоволено повністю за
рахунок 1-го відповідача та стягнуто з
ЗАТ "Луганські акумулятори" на користь
Відкритого акціонерного товариства
комерційний банк "НАДРА"
заборгованість за кредитом в сумі 958 945
грн. 44 коп., пеню в сумі 40764 грн. 11 коп.,
борг за процентами в сумі 214424 грн. 09
коп., державне мито в сумі 12141 грн. 34 коп.,
витрати на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу в сумі 236
грн. 00 коп.

Донецький апеляційний
господарський суд постановою від
27.03.2013року у справі №1/28 рішення
господарського суду Луганської
області господарського суду
Луганської області залишено без змін.

Наявність судового рішення про
стягнення з боржника на користь
кредитора заборгованості за кредитним
договором не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум
шляхом звернення стягнення на передане
боржником в іпотеку нерухоме майно
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 4
вересня 2013 р. у справі № 6-73цс13).

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України від 5 червня 2003
р. № 898-IV "Про іпотеку" передбачено, що у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
заборгованість за кредитним договором
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування №ТФ
24/07-00 від 31.08.2007 складає 2124 919 грн. 14 коп.,
в тому числі: заборгованість за
кредитом в сумі 958 945 грн. 44 коп.,
відсотки за користування кредитними
коштами за період нарахування в
розмірі 1 025 532 грн. 00 коп. за період з
03.09.2007р. по 17.05.2013р., пеня на основну суму
заборгованості (тіло) в розмірі 72 320
грн. 47 коп. за період з 31.08.2012р. по
28.02.2013р., пеня за відсотками в сумі 68121
грн. 23 коп. за період з 31.08.2012р. по 28.02.2013р.

Однак, суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку, що позивач за
первісним позовом в порушення ст. 12
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі -Закон
про банкрутство) протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів неправомірно нарахував і
включив в суму заборгованості, яка
підлягає погашенню за рахунок предмета
іпотеки, пеню, що нарахована за період з
19.02.2013р. по 18.08.2013р. за всіма кредитними
лініями, заборгованість за якими є
конкурсною.

Матеріалами справи підтверджується, що
Банк (позивач за первісним позовом) був
обізнаний, що у нього виникло право
вимагати від боржника - ЗАТ "Луганські
акумулятори" (третя особа за первісним
позовом) та від ТОВ «Луганський
акумулятор-2» (відповідач за первісним
позовом) заборгованості за Кредитним
договором, у зв'язку з чим він 05.02.2010року
(вхід. № 43) звернувся до господарського
суду Луганської області із позовною
заявою (т.2 а.с.2-4) про стягнення з них
солідарного загальної суми
заборгованості станом на 15.01.2010року (т.2
а.с.5)1214133,64грн. в тому числі:
заборгованості по тілу кредиту -
958945,44грн., заборгованості по сплаті
процентів - 214424,09грн, пені за порушення
сплати кредиту - 40764,11грн. Рішенням
господарського суду Луганської
області від 07.07.10року (т.2 а.с.8-10) було
стягнуто суму заборгованості з ЗАТ
"Луганські акумулятори" (третя особа за
первісним позовом), відносно ТОВ
«Луганський акумулятор-2» було
відмовлено за тих підстав, що він є
майновим поручителем, а не фінансовим,
що не позбавляло Банк права звернутися
до ТОВ «Луганський акумулятор-2» із
позовом про звернення стягення на
предмет іпотеки. Таким чином, право
звернення стягнення на предмет іпотеки
виникло у позивача за первісним
позовом з моменту прострочення
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування №ТФ24/07-00 від 31.08.2007р.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності збігається
з моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами),
починається стосовно кожної окремої
частини від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо за кожним
простроченим платежем.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання - має право заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом із нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню в межах позовної давності за
кожним із платежів.

Відповідно до статті 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Вимога про звернення стягнення на
предмет іпотеки є додатковою вимогою
до основної вимоги (основного
зобов'язання) про стягнення
заборгованості за кредитом.

Позовна давність за змістом глави 19
Цивільного кодексу України
обчислюється окремо щодо основної і
щодо додаткової вимоги. З цього приводу
в пункті 5.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" (далі
по тексту Постанова пленуму про
позовну давність) зазначено, що позовна
давність може спливати за додатковою
вимогою, тоді як за основною вимогою
позовна давність триває. Але якщо
позовна давність спливла за основною
вимогою, то вважається, що вона спливла
і стосовно додаткової вимоги. Майновий
поручитель несе відповідальність
перед іпотекодержателем за
невиконання боржником основного
зобов'язання виключно в межах вартості
предмета іпотеки, позовні вимоги до
боржника за основним зобов'язанням та
до іпотекодавця, як майнового
поручителя, є різними.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що станом на момент
направлення позову (вхід. №102-913/2346/13 від
13.09.2013року), а саме 28.08.2013 (згідно
поштового штемпеля на конверті) (а.с. 38)
у позивача вже сплив трирічний строк
для подачі позову про звернення
стягнення на заставлене майно
відповідно до договору іпотеки від
03.09.2007р. в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним
договором. Тобто, позов був поданий
після спливу строку позовної давності.
Отже, Банком (первісним позивачем по
справі) пропущено встановлений
законодавством строк позовної
давності для захисту свого цивільного
права або інтересу, що, з урахуванням
заяви Відповідача «ТОВ «Луганський
акумулятор-2» про сплив позовної
давності , є безумовною підставою для
відмови у позові, відповідно до ч.4 ст.267
Цивільного кодексу України. Відтак,
рішення суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог
відповідають фактичним обставинам
справи та наявним матеріалам і
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права,
з дотриманням процесуальних норм.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
вважає, що суд першої інстанції
правомірно відхилив доводи позивача
(за первісним позовом) стосовно
переривання перебігу позовної
давності за тих підстав, що в
матеріалах справи відсутні докази
визнання боргу відповідачем
(Іпотекодавцем). Майновий поручитель
несе відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки, позовні вимоги до боржника за
основним зобов'язанням та до
іпотекодавця, як майнового поручителя,
є різними. Відтак, правомірним є
висновок суду першої інстанції, що
іпотекодавець не є боржником у
розумінні частини 2 статті 264 ЦК
України, тому, пред'явлення позову до
боржника за основним зобов'язанням
(позичальника за кредитним договором)
або визнання ним боргу не перериває
позовної давності до майнового
поручителя за вимогою про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Щодо зустрічного позову про припинення
господарських відносин за договором
іпотеки, то апелянт в цій частині
рішення суду не оскаржує та просить
залишити його без зміни. Відповідач у
відзиві на апеляційну скаргу від
14.04.2014року (вхід. №02-48/3322) вражає
рішення суду в цій частині не достатньо
обґрунтованим.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
зустрічного позову з огляду на
наступне:

В обґрунтування своїх позовних вимог
Відповідач (позивач за зустрічним
позовом) посилається на те, що
відбулися зміни суттєвих умов
укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ЗАТ
«Луганські акумулятори» кредитного
договору від 31.08.2007року шляхом
укладення додаткових угод №1 від
05.06.2008р., №2 від 01.09.2008р., №3 від 15.12.2008р.
щодо розміру відсотків та ліміту
заборгованості, на які ТОВ «Луганський
акумулятор-2» (як Іпотекодавець) не
надавав згоду та вважає такі зміни
новацією.

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Частина перша ст. 17 Закону України від 5
червня 2003 р. № 898-IV "Про іпотеку"
передбачає, що іпотека припиняється у
разі припинення основного зобов'язання
або закінчення строку дії іпотечного
договору.

У постанові Верховного Суду України
від 16 жовтня 2012 р. у справі № 3-45гс12
зазначено, що у разі якщо поручитель
при укладенні договору поруки погодив
встановлення у майбутньому розміру
процентної ставки за кредитним
договором на підставі додаткових
договорів, то таке встановлення
процентної ставки за додатковими
договорами не є збільшенням обсягу
відповідальності поручителя і не може
бути підставою для припинення договору
поруки на підставі ст. 559 ЦК. Іпотека є
самостійним видом забезпечення
виконання зобов'язання. Правова
природа іпотеки полягає у забезпеченні
можливості кредитора у разі
невиконання боржником зобов'язання,
забезпеченого іпотекою, одержати
задоволення за рахунок переданого в
іпотеку нерухомого майна переважно
перед іншими кредиторами боржника. На
відносини майнової поруки норми ст. 559
ЦК щодо припинення поруки не
поширюються, оскільки іпотека за
правовою природою є заставою та
регулюється нормами § 6 гл. 49 ЦК та
Законом України від 5 червня 2003 р. № 898-IV
"Про іпотеку".

Матеріалами справи підтверджується, що
між Відкритим акціонерним товариством
"Комерційний банк "Надра" (надалі-
Іпотекодержатель, позивач за первісним
позовом) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор-2" (Іпотекодавець,
відповідач за первісним позовом), з
метою забезпечення виконання
зобов'язань Позичальника за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007, було укладено Договір
іпотеки від 03.09.2007р.

В обґрунтування вимог за зустрічним
позовом, позивач зазначає, що Банком
були порушені істотні умови договору
іпотеки від 03.09.2007 внаслідок збільшення
процентної ставки за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007 з 15% до 18,5% та 25%.

Згідно п. 1.1 Договору іпотеки,
іпотекодавець з метою забезпечення
виконання зобов'язань позичальником,
що випливає з кредитного договору
передає, а іпотекодержатель приймає в
іпотеку предмет іпотеки, а саме,
зареєстровану у встановленому законом
порядку нерухомість, що належить
Іпотекодавцю на праві власності та
згідно з витягом Міського комунального
підприємства бюро технічної
інвентаризації м. Луганськ від 10.08.2007
№15540177, складається з наступного
об'єкту, номер витягу: 15540177,
реєстраційний номер:14149237, тип об'єкта:
нежитлові будівлі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного суду погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
договір іпотеки від 03.09.2007року не
передбачає умов, що стосуються
конкретної суми основного зобов'язання
за кредитним договором. Тобто, істотною
умовою договору іпотеки взагалі не
може бути збільшення або зменшення
процентної ставки за користування
кредитними коштами в рамках кредитного
договору про надання кредитної лінії.

Позивачем за зустрічним позовом не
доведено, що збільшення відсоткової
ставки за Кредитним договором є
істотним порушенням Банком умов
договору іпотеки та йому була
заподіяна будь-яка шкода внаслідок
істотного порушення умов саме договору
іпотеки.

У договорі іпотеки від 03.09.2007р.
визначена межа майнової
відповідальності за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007, і зміни до
іпотечного договору щодо її збільшення
не вносились. Відтак, відповідач за
первісним позовом має відповідати лише
в межах, визначених іпотечним
договором, і збільшення
відповідальності за кредитним
договором не тягне за собою порушення
іпотечного договору а тому, не породжує
підстав для його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що позивачем за зустрічним
позовом не наведено обґрунтувань та
документально не підтверджено
порушення Банком (відповідачем за
зустрічним позовом) істотних умов
договору іпотеки від 03.09.2007р.

За таких обставин є вірним висновок
суду першої інстанції про відмову у
задоволенні вимог про припинення
договору іпотеки, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
від 03.09.2007, посвідченого нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстраційний номер 2410,
у зв'язку з чим правомірно було
відмовлено у задоволенні вимоги про
визнання відсутнім права на утримання
під обтяженням ПАТ "Комерційний банк
"Надра" нерухомого майна позивача, за
договором іпотеки від 03.09.2007,
посвідченим нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстраційний номер 2410. Виходячи з
наведеного, відсутні підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову.

Судові витрати покласти на заявника
апеляційної скарги відповідно до ст.49
ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105,
Господарського процесуального кодексу
України Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», м. Київ на рішення
господарського суду Луганської
області від 28.02.2014р. (повний текст
складений та підписаний 05.03.2014року) по
справі №913/2346/13 - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 28.02.2014р. (повний
текст складений та підписаний
05.03.2014року) по справі №913/2346/13, залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий
Кододова О.В.

Судді:
Геза Т.Д.

Мартюхіна Н.О.

Надруковано 6 екз.: 1-позивачу,
2-відповідачам, 1- у справу, 1-ДАГС, 1-ГСДО
.