ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"25" червня 2014 р.№ 916/2443/14

Суддя Малярчук І.А., розглянувши
матеріали позовної заяви вх.№2480/14
ОСОБА_1

до відповідача: Садівничого
товариства „Примор`є"

про визнання недійсним рішення
звітно-виборчих зборів садівників СТ
„Примор`є" від 14.06.2014р. в частині
обрання членів правління, членів
ревізійної комісії, голови ревізійної
комісії СТ „Примор`є".

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом
до СТ „Примор`є" про визнання недійсним
рішення звітно-виборчих зборів
садівників СТ „Примор`є" від 14.06.2014р. в
частині обрання членів правління,
членів ревізійної комісії, голови
ревізійної комісії СТ „Примор`є".

Згідно п.14 Постанови Пленуму ВГСУ №10
від 24.10.2011р. „Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" якщо в
законодавчому акті підвідомчість
спорів визначена альтернативно: суду
чи господарському суду, або зазначено,
що спір вирішується в судовому порядку,
господарському суду слід виходити з
суб'єктного складу учасників спору та
характеру спірних правовідносин.

Підвідомчість (підсудність) справ
загальним і господарським судам
визначається законодавством.У разі
відсутності прямої вказівки у законі
застосовується принцип розмежування
підвідомчості (підсудності) за
суб'єктним складом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у ст.1 цього Кодексу.

За положеннями п.3.1. Постанови Пленуму
ВГСУ №10 від 24.10.2011р. „Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" господарський
спір підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов: участь у спорі
суб'єкта господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Положення ч.1 ст.12 ГПК України
визначають, що господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до п.1 Рекомендацій Президії
ВГСУ від 28.12.2007р. №04-5/14 „Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин" у вирішенні питання про те,
чи є спір таким, що виник з
корпоративних правовідносин, та чи
підлягає він вирішенню господарським
судом, слід виходити з вимог пункту 4
частини першої статті 12 Господарського
процесуального кодексу України. Пункт
4 частини першої статті 12 ГПК України
передбачає такий склад сторін
корпоративного спору: 1) учасник
(акціонер, засновник) господарського
товариства, в тому числі такий, що
вибув, та товариство або 2) учасники
(акціонери, засновники) господарського
товариства у спорі між ними,
пов'язаному із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням цього
товариства. До виключної компетенції
господарських судів відносяться
справи у спорах між учасниками
(акціонерами, засновниками)
господарського товариства та
господарським товариством, пов'язані з
реалізацією та захистом корпоративних
прав.

Згідно до положень ч.ч.1, 2, 3 ст.1 Закону
України „Про господарські товариства"
№1576-XII від 19.09.1991р. господарським
товариством є юридична особа,
статутний (складений) капітал якої
поділений на частки між учасниками.
Господарськими товариствами цим
Законом визнаються підприємства,
установи, організації, створені на
засадах угоди юридичними особами і
громадянами шляхом об'єднання їх майна
та підприємницької діяльності з метою
одержання прибутку. До господарських
товариств належать: акціонерні
товариства, товариства з обмеженою
відповідальністю, товариства з
додатковою відповідальністю, повні
товариства, командитні товариства.

За положеннями ч.1 ст.1 Закону України
„Про споживчу кооперацію" №2265-XII від
10.04.1992р. споживча кооперація в Україні -
це добровільне об'єднання громадян для
спільного ведення господарської
діяльності з метою поліпшення свого
економічного та соціального стану.
Вона здійснює торговельну,
заготівельну, виробничу та іншу
діяльність, не заборонену чинним
законодавством України, сприяє
соціальному і культурному розвитку
села, народних промислів і ремесел,
бере участь у міжнародному
кооперативному русі.

Як вбачається із аналізу вищенаведених
положень Закону СРСР „Про кооперацію в
СРСР", Закону України „Про
господарські товариства" споживчі
товариства не є господарськими
товариствами, отже, між учасником
споживчого товариства та самим
товариством не виникають корпоративні
правовідносини, розгляд спорів з яких є
компетенцією господарського суду у
розумінні ст.12 ГПК України.

Отже, позивачем у справі є громадянин
ОСОБА_1, з підстав чого даний спір за
суб'єктним складом не підвідомчий
господарському суду та його не
належить розглядати за правилами
господарського судочинства, з
врахуванням ще й того, що, як вище судом
було встановлено, даний спір не
належить до корпоративних.

Згідно п.1 ч.1 ст.62 Господарського
процесуального кодексу України суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в
господарських судах.

Враховуючи те, що позов гр. ОСОБА_1
подано з порушенням вищенаведених
норм, суд відмовляє позивачу у його
прийнятті до розгляду на підставі п.1 ч.1
ст.62 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 62, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суддя,
-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити гр. ОСОБА_1 у прийнятті
позовної заяви до СТ „Примор`є" про
визнання недійсним рішення
звітно-виборчих зборів садівників СТ
„Примор`є" від 14.06.2014р. в частині
обрання членів правління, членів
ревізійної комісії, голови ревізійної
комісії СТ „Примор`є".

2. Додаток: позовна заява з
додатком на 22 арк.

Суддя
Малярчук І.А.