м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6771/14 19.06.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Український
лізинговий фонд»До Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Техексперт-НГК» Простягнення 83 994, 35
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Орлова О.Г. - за дов.
Від відповідача не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованість зі сплати
лізингових платежів згідно Договору
фінансового лізингу №942/03/13-Н від
20.03.2013р. у розмірі 23 859, 00 грн., пеню в
розмірі 1 119, 43 грн., штраф у розмірі
4 316, 90 грн., 3% річних від простроченої
суми у розмірі 248, 05 грн., індекс
інфляції 313, 77 грн., додаткові витрати у
розмірі 2 798, 16 грн., збитки у вигляді
упущеної вигоди в розмірі 51 339, 04 грн.
Відповідач у судові засідання не
з'являвся, представників не направляв,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, пояснень, витребуваних
ухвалою суду від 14.04.2014 р. про порушення
провадження у справі не подав.
Відповідно до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 23.05.2014р.
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю
Велика Васильківська, б.76-Б.
Водночас, ухвала суду від 14.04.2014р.
м.Київ, вул. Велика Васильківська, б.76-Б.
Дана ухвала суду від 14.04.2014р. була
повернута суду поштою з зазначенням: „
за закінченням встановленого строку
Тому повернення ухвали господарського
суду від 14.04.2014р. з зазначенням: „за
закінченням встановленого строку
зберігання" з урахуванням конкретних
обставин даної справи є належним
доказом виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасника
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій, тому
спір розглядається за наявними у
справі доказами, відповідно до ст. 75 ГПК
Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення проти позову,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
20 березня 2013 року між Позивачем та
Відповідачем був укладений Договір
фінансового лізингу № 942/03/13-Н.
Згідно п. 1.1. Загальних умов Договору
фінансового лізингу Позивач на
підставі договору купівлі-продажу
(поставки) зобов'язався придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу, у тимчасове
володіння та користування за плату
майно, а саме: автомобіль ВАЗ 213100-120-40
(далі - предмет лізингу), найменування,
технічний опис, модель, рік випуску,
ціна одиниці, кількість і загальна
вартість якого визначається в
Специфікації, а Відповідач
зобов'язався прийняти предмет лізингу
та сплачувати лізингові платежі на
умовах цього Договору відповідно до
Судом встановлено, що свої зобов'язання
Позивач своєчасно, належним чином та в
повному обсязі виконав, зокрема,
придбав предмет лізингу та передав
його у користування Відповідачу на
підставі Акту приймання-передачі від
Відповідно до ст. 2 Загальних умов
Договору Відповідач повинен
сплачувати лізингові платежі в
порядку, строки та у розмірі згідно
Додатку №1 до Договору (Графік внесення
лізингових платежів).
Однак, Відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо сплати лізингових
платежів, в зв'язку з чим утворилась
заборгованість за період з 07.09.2013р. по
05.03.2014р., котра не була погашена
Відповідачем добровільно.
Матеріалами справи підтверджено, що
Позивачем, з метою врегулювання спору в
досудовому порядку, 24.10.2013р. Позивачем
на адресу Відповідача було направлено
рекомендованим листом Лист-вимогу (вих.
№ 8210-10/2013 від 24.10.2013р.) щодо сплати
Пункти 3 та 4 ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про фінансовий лізинг» встановлюють,
що Позивач має право відмовитись від
договору лізингу у випадках,
передбачених Договором фінансового
лізингу або законодавством та вимагати
розірвання Договору та повернення
предмета лізингу у передбачених
законом та договором випадках.
Також, умовами п. 11.2.1. Загальних умов
Договору, передбачено, що Позивач має
право достроково, в односторонньому
порядку відмовитись (розірвати) від
Договору та вилучити предмет лізингу у
випадках, коли Відповідач не сплатив
лізинговий платіж (частково або
повністю) та/або інший платіж,
передбачений Договором, та
прострочення оплати становить більше 30
(тридцяти) днів з дня настання строку
платежу, встановленого графіком
Крім цього, право на дострокову відмову
(розірвання) Позивачем від Договору
передбачено ч. 2 ст. 598, п.п. 1 і 2 ст. 611 та
Пунктом 11.4. Загальних умов Договору
передбачено, що якщо протягом 20
календарних днів з дати направлення
Відповідачу листа-вимоги щодо сплати
заборгованості, Відповідач не усуне
порушення, Позивач направляє на
юридичну адресу Відповідача цінний
лист з описом вкладення або вручає
нарочно повідомлення про відмову від
Договору (його розірвання) і повернення
предмета лізингу із зазначенням
терміну та місця його передачі
Позивачем, 03.02.2014р. Позивачем було
нарочно вручено Відповідачу
повідомлення про відмову (розірвання)
від Договору, на підставі ст. 7 Закону
України «Про фінансовий лізинг» та п.
11.4. Загальних умов Договору.
Відповідно до умов п. 11.4. Загальних
умов Договору в повідомлені Позивач
зобов'язав Відповідача повернути
предмет лізингу та всі належні
документи і приналежності протягом 7
05 березня 2014 року Відповідачем було
добровільно повернуто майно (предмет
лізингу), про що було підписано Акт
повернення майна з фінансового лізингу
Згідно з умовами п. 11.6. Загальних умов
Договору датою розірвання Договору
вважається дата фактичного повернення
предмета лізингу Відповідачем
Отже, Договір фінансового лізингу №
942/03/13-Н вважається розірваним з 05.03.2014
На підставі ст. 10 Закону України «Про
фінансовий лізинг» Позивач має право
стягувати з Відповідача прострочену
заборгованість та вимагати
відшкодування збитків відповідно до
Відповідно до п. 11.8. Загальних умов
Договору, вилучення предмету лізингу
та відмова (розірвання) від Договору, не
звільняє Відповідача від сплати всіх
нарахованих, на момент вилучення та/або
відмови (розірвання) від Договору, але
не сплачених платежів передбачених
Договором, в тому числі не сплаченої
суми штрафних санкцій та відшкодування
завданих збитків, в тому числі витрат,
пов'язаних з вилученням предмета
Судом встановлено, що відповідно до
довідки про несплачені рахунки (б/н від
02.06.2014р.) станом на 02.06.2014р.
заборгованість Відповідача перед
Позивачем зі сплати лізингових
платежів за Договором складає 23 859, 00
Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, Господарський суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню з
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Частина 2 ст. 1 Закону України «Про
фінансовий лізинг» передбачає, що за
договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про фінансовий лізинг» сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
фінансовий лізинг» передбачено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися -
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином та
відповідно до закону, інших правових
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договорів, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу
України, кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для
неналежного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або
Матеріалами справи доведено і
Відповідачем не спростовано, що сума
заборгованості за лізинговими
платежами складає 23 859, 00 грн. і тому ця
сума має бути стягнута з Відповідача.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Пунктом 7.1.1. Загальних умов Договору
сторони передбачили, що за несвоєчасну
оплату лізингових платежів та інших
платежів, передбачених Договором,
Відповідач повинен сплатити Позивачу
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, діючої в період
прострочення, від суми заборгованості
за кожен день прострочення.
Крім цього, умовами п. 7.1.2. Загальних
умов Договору сторони передбачили, що у
разі несвоєчасної сплати лізингових
платежів та інших платежів,
передбачених умовами Договору, крім
пені, передбаченої п.7.1.1. Договору,
Відповідач оплачує штраф в залежності
від терміну заборгованості: при
затримці платежу від 2 до 10 днів - у
розмірі 5% від простроченої
заборгованості, від 11 до 20 днів - 10 % від
суми простроченої заборгованості,
понад 20 днів - 15 % від суми простроченої
Отже, порушення Відповідачем строків
оплати за Договором лізингу є
порушенням зобов'язання, що відповідно
до ст. 611 Цивільного кодексу України
тягне за собою правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплату неустойки (штрафу, пені).
Тому, Позивачем також правомірно
заявлена вимога про стягнення з
відповідача пені та штрафу за
неналежне виконання зобов'язання,
відповідно до договору.
Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою визнається визначена
законом або договором грошова сума, яку
боржник повинен сплатити кредиторові в
разі невиконання або неналежного
виконання зобов'язання, зокрема в разі
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Таким чином, за прострочення терміну
платежу з відповідача належить
стягнути пеню в загальному розмірі 1 119
грн. 43 коп. та штраф в розмірі 4 316, 90 грн.,
відповідно до розрахунку Позивача з
яким суд погоджується та вважає
З огляду на наявність
прострочення грошового зобов'язання,
позивач також правомірно нарахував
відповідачу борг з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми за весь
час прострочення, відповідно до ст. 625
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
за договором або законом.
Згідно здійсненого позивачем
розрахунку з відповідача підлягає
стягненню 313, 77 грн. індексу інфляції та
248, 05 грн. 3% річних, відповідно до ст. 625
ЦК України, з яким суд погоджується та
вважає обґрунтованим.
Крім цього, відповідно до умов п. 11.8.
загальних умов Договору, сторони
передбачили, що у разі відмови
(розірвання) від Договору, за рахунок
Відповідача здійснюються всі витрати,
понесені Позивачем у зв'язку з
виконанням цього Договору (в тому
числі, у зв'язку з вилученням предмета
лізингу, транспортуванням,
зберіганням, судові витрати тощо).
Суду доведено:
- після вилучення (повернення 05.03.2014р.)
предмета лізингу, останній був
переданий на відповідальне зберігання
за Договором про надання послуг №41 від
- за зберігання предмета лізингу
Позивачем були сплачені наступні
рахунки: рахунок №27 від 31.03.2014р. в сумі
Таким чином, витрати за відповідальне
зберігання (після вилучення) складають
Відповідно до умов п. 11.5. Загальних умов
Договору Відповідач зобов'язаний
повернути предмет лізингу у справному
стані, а за ступенем зношеності він
повинен відповідати його зносу за час
використання за нормальних умов
У разі, якщо технічний стан предмету
лізингу після повернення (вилучення) не
дозволяє його подальшу експлуатацію,
Відповідач компенсує Позивачу витрати,
на відновлення технічного стану
Отже, після вилучення (повернення),
Позивач надав предмет лізингу для
діагностики в ТОВ «Віді Санрайз
Моторз», в результаті проведення
діагностики та проведення виправлення
виявлених пошкоджень, ТОВ «Віді
Санрайз Моторз» (СТО) було виставлено
рахунок-фактуру № СНзС-0002772 від 26.03.2014р.
на загальну суму 1 703, 16 грн.
Також, матеріалами підтверджено, що
після вилучення предмет лізингу був
переданий в ТОВ «Протектор Плюс», для
проведення мийки авто та чистки салону,
після чого Позивачу було виставлено
рахунок №2762 від 31.03.2014р. на загальну
Таким чином, суд погоджується з
твердженням Позивача, що витрати на
відновлення предмета лізингу
складають суму в розмірі 2 343, 16 грн.
Вимога Позивача щодо стягнення з
Відповідача збитків у вигляді упущеної
вигоди не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного:
Відповідно до підпункту 2 пункту 2
статті 22 ЦК України збитками є доходи,
які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода).
Згідно з пунктом 1 статті 224 ГК України
до складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються, зокрема, неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який
сторона, що зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
З указаних норм законодавства України
випливає, що особа, яка має на меті
відшкодувати збитки у вигляді упущеної
(втраченої) вигоди, повинна довести, що
вона гарантовано отримала би
відповідну вигоду у разі, якщо б її
право не було порушено іншою особою,
тобто у разі належного виконання
зобов'язання іншою особою.
Твердження Позивача, про те, що в
результаті невиконання Відповідачем
своїх господарських зобов'язань
Позивачем була упущена вигода, яку
Позивач мав отримати у вигляді
винагороди (комісії) від Відповідача за
Договором фінансового лізингу не є
належним та допустимим доказом в
розумінні ст. 34 ГПК України, який
підтверджує неотриманий Позивачем
прибуток (упущену вигоду), оскільки
вимоги Позивача ґрунтуються на
припущеннях, що позивач зміг би
отримати прибуток в сумі 51 339, 04 грн.
Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
В судовому засіданні, допустимими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи позивач довів, що його вимоги
підлягають частковому задоволенню.
Витрати по оплаті судового збору,
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою
м. Київ, вул. Велика Васильківська, 76-Б;
Код: 37717625) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
м. Київ, пр.-т Оболонський, 35-А, оф. 301; Код:
37859096 ) заборгованість зі сплати
лізингових платежів згідно Договору
фінансового лізингу у розмірі 23 859
(двадцять три тисячі вісімсот п'ятдесят
дев'ять) грн. 00 коп., пеню у розмірі 1
119(одна тисяча сто дев'ятнадцять) грн. 43
коп., штраф у розмірі 4 316 (чотири тисячі
триста шістнадцять) грн. 90 коп., 3% річних
від простроченої суми у розмірі 248
(двісті сорок вісім) грн. 05 грн., індекс
інфляції в розмірі 313(триста
тринадцять) грн. 77 коп., додаткові
витрати в розмірі 2 798 (дві тисячі сімсот
дев'яносто вісім) грн. 16 коп. та 710
(сімсот десять ) грн. 34коп. судового
В решті позову відмовити.
Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.06.2014р.

Суддя
І.І.Борисенко