ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.06.2014
Справа № 905/3277/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Чернової О.В.,
при секретарі судового засідання
Федоровій А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробничо-технічне об'єднання
"Охорона", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Українські продукти", м. Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі
360 434,66 грн., -

За участю представників сторін:

від позивача: Зименкова Н.І. за
довіреністю

від відповідача: Кравченко А.А. за
довіреністю

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробничо-технічне об'єднання
"Охорона", м. Київ (далі-Позивач)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Українські продукти", м. Донецьк
(далі-Відповідач) про стягнення
заборгованості в розмірі 360 434,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договорами на охорону об'єктів №1/1 від
10.11.2011р., №1/2 від 20.11.2011р. та №1/3 від
01.12.2011р., внаслідок чого з серпня 2013р. по
січень 2014р. утворилась стягувана
заборгованість.

Нормативно Позивач обґрунтував свої
вимоги посиланням на ст.ст. 526,
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 54
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою судді господарського суду
Донецької області від 16.05.2014р. за
вказаним позовом порушено провадження
по справі №905/3277/14.

15 листопада 2013р. Позивач надав заяву
про вжиття заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно
відповідача та грошові кошти.

Відповідно до ст.66 Господарського
процесуального кодексу України
забезпечення позову допускається, якщо
невжиття заходів до забезпечення
позову може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами

майнового характеру є достатньо
обґрунтоване, підтверджене доказами
припущення, що майно (в тому числі
грошові суми, цінні папери тощо), яке
є у відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або

погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Позивачем не підтверджено ймовірність
припущення того, що майно, яке є у
відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Відтак, заява щодо забезпечення позову
в даній справі шляхом накладання
арешту на грошові кошти та майно
відповідача не підлягає задоволенню,
оскільки є необґрунтовано заявленою.

У судовому засіданні 17.06.2014р.
представник Позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти
позовних вимог заперечив.

Заслухавши у судовому засіданні
представника Сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду сторонами докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2011р., 20.11.2011р. та 01.12.2013р. між
Позивачем (Виконавець) та Відповідачем
(Замовник) укладені договори на охорону
об'єктів №1/1 від 10.11.2011р., №1/2 від 20.11.2011р.
та №1/3 від 01.12.2011р. (далі-Договори),
відповідно до умов п.п. 1.1, яких
Виконавець зобов'язується надавати
послуги з охорони території та
будівель, розташованих за адресою:
Донецька обл., м. Макіївка, вул.
Черняхівського, 38; Донецька обл., м.
Макіївка, вул. Донецьк, 87; Донецька обл.,
м. Шахтарськ, вул. Ковпака, 55; Донецька
обл., м. Сніжне, вул. Феоктистова, 2;
Донецька обл., м. Торез, вул. Кірова, 3;
Донецька обл., м. Красноармійськ, вул.
аграрна, 3; Донецька обл., М. Маріуполь,
вул. Артема, 100; Донецька обл., м.
Маріуполь, вул. Шевченко, 28 (далі-Об'єкт),
а Замовник зобов'язується своєчасно
здійснювати оплату послуг Виконавця на
умовах та в порядку, встановлених
даними договорами.

Сума договору №1/1, №1/3 складає 20440,00 грн.
в місяць, в тому числі ПДВ 3406,66 грн.;
договору №1/2 (в редакції додаткової
угоди №5 від 19.08.2013р. до договору №1/2 від
20.11.2011р.) складає 40880,00грн., в тому числі
ПДВ 6813,33 грн., з 05.09.2013р. сума договору
№1/2 складає 20440,00 грн., в тому числі ПДВ
3406,66 грн. (п. 2.1.)

Відповідно до п. 2.2. Договорів оплата
послуг здійснюється щомісячно до 5
числа місяця, наступного за звітним.
Об'єм фактичних послуг щомісячно
оформлюється актом, в якому вказується
повний перелік наданих охоронних
послуг, їх вартість, включаючи ПДВ та
стан розрахунків. Замовних
зобов'язаний підписати акт протягом 5
днів з моменту його отримання. У разі,
якщо в зазначений строк акт не буде
підписано або повернуто Замовником, то
при відсутності обґрунтованих
заперечень чи зауважень з його сторони
протягом 5 робочих днів, сума, вказана в
акті, вважається узгодженою сторонами
та підлягає оплаті.(п.2.3.)

Розділом 3 Договорів визначено
обов'язки сторін.

Так, пунктами 3.2.1. Замовник зобов'язаний
своєчасно здійснювати розрахунки з
Виконавцем за надані послуги.

Пунктом 2.2.10. Договору передбачено, що
Замовник зобов'язується своєчасно і в
повному обсязі здійснювати розрахунки
з Виконавцем за надані послуги.

Згідно п. 8.1. (в редакції додаткової
угоди №3 від 05.09.2013р. до договору №1/1 від
10.11.2011р.) Договір №1/1 вступає в силу з
моменту його підписання та діє до
10.11.2014р.; договір №1/2 (в редакції
додаткової угоди №5 від 19.08.2013р. до
договору №1/2 від 20.11.2011р.) вступає в силу
з моменту його підписання та діє до
20.11.2014р.; договір №1/3 (в редакції
додаткової угоди №5 від 19.08.2013р. до
договору №1/2 від 20.11.2011р.) вступає в силу
з моменту його підписання та діє до
01.12.2014р.

На підтвердження виконання своїх
зобов'язань за період з серпня 2013р. по
січень 2014р. Позивачем складані та
Відповідачем підписані без зауважень
відповідні акти наданих послуг (а.с.32-62)

У зв'язку із несплатою Відповідачем
охоронних послуг у сумі 360 434,66 грн. за
період з серпня 2013р. по січень 2014р.,
Позивач звернувся до суду з
розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає
розглядувані вимоги Позивача до
Відповідача такими, що підлягають
задоволенню повністю, враховуючи
наступне:

Зважаючи на статус сторін та характер
правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3
Господарського кодексу України
регламентуються насамперед його
положеннями, Цивільним кодексом
України та умовами договорів на
охорону об'єктів №1/1 від 10.11.2011р., №1/2
від 20.11.2011р. та №1/3 від 01.12.2011р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Виходячи із змісту прав та обов'язків
сторін, визначених договорами на
охорону об'єктів №1/1 від 10.11.2011р., №1/2
від 20.11.2011р. та №1/3 від 01.12.2011р., їх
предмету, такі договори кваліфікується
судом як договори про надання послуг.

Як встановлено ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг виконавець
зобов'язується за завданням замовника
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Отже, в контексті зазначених норм
укладені між Позивачем та Відповідачем
договори №1/1 від 10.11.2011р., №1/2 від
20.11.2011р. та №1/3 від 01.12.2011р. є належною
підставою для виникнення у останнього
грошових зобов'язань, визначених їх
умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ч.1 ст.903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7
ст. 193 Господарського кодексу України
та ст. 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України про обов'язковість договору
для виконання сторонами.

За таких підстав, Відповідач не мав
правових підстав ухилятися від
здійснення розрахунку за надані
послуги у розглядуваному періоду
щомісячно до 5 числа місяця наступного
за звітним, згідно умов п. 2.2. договорів
на охорону об'єктів №1/1 від 10.11.2011р., №1/2
від 20.11.2011р. та №1/3 від 01.12.2011р.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України за загальним правилом
зобов'язання припиняються виконанням,
проведеним належним чином.

Як вбачається із наявних в матеріалах
справи, несплаченими Відповідачем
лишились послуги за період з серпня
2013р. по січень 2014р. на суму 360 434,66 грн.,
жодних доказів на спростування чого
Відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України до матеріалів справи не надано.

Відтак, нездійснення оплати наданих
послуг і несвоєчасна оплата згідно
умов договорів №1/1 від 10.11.2011р., №1/2 від
20.11.2011р. та №1/3 від 01.12.2011р.
кваліфікується судом як порушення
Відповідачем грошових зобов'язань у
розумінні ст. 610 Цивільного кодексу
України, а сам Відповідач -таким, що
прострочив згідно ч. 1 ст. 612 цього
Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене, заявлені
вимоги в цій частині судом
задовольняються у повному обсягу - в
розмірі 360 434,66 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати підлягають стягненню з
Відповідача на користь Позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробничо-технічне об'єднання
"Охорона", м. Київ до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Керуюча компанія
"Українські продукти", м. Донецьк про
стягнення заборгованості в розмірі 360
434,66 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю керуючої компанії
"Українські Продукти", м. Донецьк (83086, м.
Донецьк, вул. Лагутенка, б.13, каб.31 код.
, р/р 8304 в ПАТ «ПУМБ» м.
Донецьк, код банку 334851) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробничо-технічне об'єднання
"Охорона", м. Київ (01042, м. Київ, вул. І.
Кудри, 37-а, в літ.А, , р/р
73 в АТ «Прокредитбанк»)
заборгованість в розмірі 360 434,66 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю керуючої компанії
"Українські Продукти", м. Донецьк (83086, м.
Донецьк, вул. Лагутенка, б.13, каб.31 код.
, р/р 8304 в ПАТ «ПУМБ» м.
Донецьк, код банку 334851) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробничо-технічне об'єднання
"Охорона", м. Київ (01042, м. Київ, вул. І.
Кудри, 37-а, в літ.А, , р/р
73 в АТ «Прокредитбанк») витрати по
сплаті судового збору у розмірі 7 208,69
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та
підписано 18.06.2014р.