ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року Справа №
904/539/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Широбокової
Л.П. - доповідач,

суддів Пруднікова В.В., Чус О.В.

При секретарі судового засідання Валяр
М.Г.

від позивача - Кучерук А.В., представник,
дов.№24 від 01.01.2014р.

від відповідача - Шиян Є.Л., представник,
дов. №ББУ/ПУ33/ВП/14 від 01.01.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград
Дніпропетровської області на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.04.2014р. у справі №904/539/14

за позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця",

м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ",

м. Павлоград Дніпропетровської
області

про стягнення 23 425,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.04.2014р.
(суддя Колісник І.І.) позов задоволено в
повному обсязі. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на користь
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" штраф за
неправильно зазначену масу вантажу - 23
425,00 грн, судовий збір - 1 827,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Павлоградвугілля" звернулося із
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати як прийняте з
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
при невідповідності висновків,
викладених в рішенні, обставинам
справи, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог. В обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що наданий
Позивачем технічний паспорт засобу
ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) не
містить відмітки про внесення ваг до
Держреєстру засобів вимірювальної
техніки України, що є порушенням п. 3.5
Інструкції, затвердженої наказом
Міністерства транспорту України від
05.04.2004р. №279. Таким чином, вважає
результати, отримані при зважуванні
спірного вагону такими, що не можуть
вважатися належними і допустимими
доказами в розумінні ст.ст. 34,36
Господарського процесуального кодексу
України.

Позивач проти доводів апеляційної
скарги заперечує, вважає рішення
законним та просить його залишити в
силі. Вказує, що названа відповідачем
Інструкція втратила чинність, а на час
виникнення спірних відносин вже діяла
Інструкція від 11.10.2012р., якою внесення
всіх засобів вимірювальної техніки до
Держреєстру не передбачено.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Як встановлено господарським судом
та підтверджено накладною
№47406822 від 29.07.2013р., у липні 2013 року ПАТ
"ДТЕК Павлоградвугілля" -
вантажовідправник (надалі - Відповідач)
зі станції відправлення Ароматна
Придніпровської залізниці відправив
на адресу одержувача - Запорізька ТЕС
на станцію Енергодар Придніпровської
залізниці вантаж - кам'яне вугілля, що
завантажив у вагони №№ 53512687, 56293335,
54752365, 52536877, 53542015.

При контрольному зважуванні вагону
№53512687 відповідно до ст. 21 Статуту
залізниць України та п. 28 Правил
приймання вантажів до перевезення, на
станції Павлоград-1 Придніпровської
залізниці 29.07.2013р. було виявлено, що
фактична маса вантажу складає: вага
брутто - 92 200 кг, нетто 70300 кг, тара 21 900 кг,
що більше, ніж зазначено в накладній та
вантажопідйомності вагона на 2300 кг.

По факту невідповідності маси
вантажу перевізним документам
складено комерційний акт АА №043760/12 від
29.07.2013р. (а.с. 10). В акті зазначено, що при
перезважуванні вагону виявилась вага
брутто 92200 кг, нетто 70300 кг, тара 21900 кг,
що більше, ніж зазначено в накладній та
вантажопідйомності вагона на 2300 кг.
Переважування проводилось 29.07.2013 року з
13:50 год до 14:20 год без відчеплення за
повної зупинки на справних,
перевірених 150т вагонних вагах №7
станції Павлоград-1 (держповірка ваг
11.07.2013 року) старшим
прийомоздавальником вантажу Малиногою
у присутності в.о. ДС Распутнего,
приймальника поїздів Василенко.
Переважування проводилось двічі
комісією у тому ж складі, вага брутто
92200 кг не змінилась. Завантаження у
вагоні трапецевидною шапкою з
природними відкосами до лобової і
торцевої частин вагона. Вагон у
технічному відношенні справний,
бездверний, люки щільно закриті,
протікання та слідів протікання
вантажу немає. Вагон затриманий для
відвантаження виявленого надлишку
вантажу.

Надлишки вугілля з вагону №53512687 у
кількості 2 300 кг вивантажені та забрані
відповідачем самовивозом зі станції
Павлоград-1 Придніпровської залізниці,
що підтверджується розпискою від 29.07.2013
року №1/5998 (а.с. 16 том 1).

Правовідносини щодо перевезення
вантажів регулюються Господарським
кодексом України, Законом України "Про
залізничний транспорт", Статутом
залізниць України, іншими
нормативно-правовими актами в сфері
перевезень. Зокрема, ст. 307
Господарського кодексу України, яка
кореспондується зі ст.908 Цивільного
кодексу України, передбачено, що умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями визначаються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 3 Закону України "Про
залізничний транспорт" встановлює, що
нормативні документи, які визначають
порядок і умови перевезень,
корис-тування засобами залізничного
транспорту загального користування,
безпеки руху, охорони праці,
забезпечення громадського порядку,
перетину залізничних колій іншими
видами транспорту та комунікаціями,
пожежної безпеки, санітарні норми та
правила на залізничному транспорті
України, є обов'язковими для всіх
юридичних і фізичних осіб на території
України.

Відповідно до ст.ст. 307, 314
Господарського кодексу України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається в
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням перевізного документа
(транспортної накладної, коносамента
тощо) відповідно до вимог
законодавства.

Завантаження вантажів у вагони
(контейнери), а також вивантаження з них
здійснюється відправниками та
одержувачами (ч.1 ст.30 Статуту залізниць
України). Під час здавання вантажів для
перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. (ч.1 ст.37
Статуту залізниць України). Маса
вантажу вважається правильною, якщо
різниця у масі, визначена на станції
відправлення, порівняно з масою, що
виявилася на станції призначення, не
перевищує: у разі недостачі - норми
природної втрати маси вантажу і
граничного розходження визначення
маси нетто; у разі надлишку - граничного
розходження визначення маси нетто (ч.4
ст.52 Статуту залізниць України).

За неправильно зазначену у накладній
масу вантажу з відправника стягується
штраф у розмірі п'ятикратної провізної
плати за всю відстань перевезення. При
цьому відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли (ст.122 Статуту залізниць
України). Підставою для покладення на
відповідача відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту залізниць України, за
неправильне зазначення ним відомостей
про масу вантажу є комерційний акт,
складений у випадках передбачених ст.129
Статуту залізниць України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає обґрунтованою та
правомірною позицію господарського
суду щодо стягнення з Відповідача на
користь Позивача штрафу за невірно
зазначену у накладній масу вантажу у
вагоні №53512687 в сумі 23 425,00 грн,
виходячи із встановленої накладною
провізної плати зазначеного вагону -
4685,00 грн та коефіцієнту норми природної
втрати - 1,5 %, відповідно до ст. 122
Статуту залізниць України з
урахуванням того, що різниця маси
вантажу перевищує норму природної
втрати маси вантажу і граничного
розходження визначення маси нетто.

Заперечення апелянта судом
відхиляються з огляду на наступне.
Наказом Міністерства інфраструктури
України від 31.07.2012р. №442,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11.10.2012р. за №1716/22028, було
затверджено Інструкцію про порядок
застосування засобів
ваговимірювальної техніки на
залізничному транспорті України, яка
діяла на час виникнення спірних
відносин (далі - Інструкція). Пунктом 3
цього наказу було визнано таким, що
втратив чинність наказ Міністерства
транспорту України від 05 квітня 2004р.
№279 «Про затвердження Інструкції про
порядок застосування засобів
ваговимірювальної техніки на
залізничному транспорті», на яку
посилався апелянт. У пункті 3.10
Інструкції зазначено, що до Державного
реєстру засобів вимірювальної техніки
заносяться «типи ЗВВТ, що
застосовуються на залізничному
транспорті, типи ЗВТ (датчики,
вагопроцесори тощо), що застосовуються
у складі електронних вагонних ваг, щодо
яких виконується модернізація чи
дослідна експлуатація». Усі ЗВВТ
повинні мати заводський номер та
експлуатаційну документацію виробника
цих ЗВВТ, якою встановлюються умови і
правила їх застосування. Використання
ЗВВТ, які не пройшли повірку або
державну метрологічну атестацію,
забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що
визначення маси спірного вантажу
здійснювалося на 150 т вагонних вагах №7
станції Павлоград-1. у технічному
паспорті ваг №7 на механічні ваги РС
150Ц13В, який оформлено відповідно до
Інструкції, мається запис про останню
повірку від 11.04.2013р. з відбитком
повірочного тавра та відповідним
записом: здійснена держповірка вагів
зразковими гирями IV розряду. Ваги
придатні до експлуатації, даний запис
засвідчений підписом повірителя.
Міжповірочний інтервал ЗВВТ
відповідно до технічного паспорту
становить 6 місяців, що відповідає
Інструкції. Також слід зазначити, що
сам факт не внесення засобів
вимірювальної техніки до Державного
реєстру не впливає на правильність
визначення маси вантажу, яка була
визначена на належним чином повірених
вагах.

З огляду на викладене, господарський
суд дійшов вірного висновку, що позовні
вимоги Позивача про стягнення з
Відповідача штрафу в сумі 23 425,00 грн за
невірно зазначену в накладній масу
вантажу є обґрунтованими і
правомірними, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України не
вбачається. Судові витрати по
апеляційній скарзі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.04.2014р.
у справі №904/539/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складений 26
червня 2014 року

Головуючий суддя
Л.П. Широбокова

Суддя
О.В. Чус

Суддя
В.В. Прудніков

Згідно з оригіналом.

Помічник судді
В.В.Будикіна

26.06.2014р.