м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 6/288 18.06.14За заявою Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
про відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
у справі № 6/288
за позовом Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»
до Відкритого акціонерного товариства
про стягнення 37233051,26 грн.
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Кость О.Г. (представник за
від відповідача (заявника) - не
Обставини справи:
До господарського суду міста Києва
звернулася з позовом Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта» про стягнення
23141260,15 грн. основного боргу за
договором купівлі-продажу природного
газу № 29/14/1459/04/1336а-Г від 28.10.2004, а також
3982610,87 грн. пені, 6817415,24 грн. інфляційних
нарахувань, 1671876,79 грн. трьох процентів
річних та 1619888,21 грн. штрафу.
Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.06.2007, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.10.2007 та
постановою Вищого господарського суду
України від 18.02.2008, позов задоволено
частково. Зокрема, вирішено стягнути з
відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» на користь Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» 23141260,15 грн. основного боргу,
15848,25 грн. державного мита, 73,34 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. В іншій
частині позову відмовлено.

19.03.2008 на виконання рішення
господарського суду міста Києва від
15.06.2007, було видано відповідний наказ.

Публічне акціонерне товариство
«Укрнафта» 23.01.2014 звернулося до суду з
заявою про відстрочку виконання
рішення суду, та ухвалою суду від 03.02.2014,
яка залишена без змін постановою від
25.03.2014 Київського апеляційного
господарського суду, вказану заяву
судом було задоволено частково та
відстрочено виконання рішення суду до
01.02.2015.

Постановою від 02.06.2014 Вищий
господарський суд України скасував
ухвалу господарського суду міста Києва
та постанову Київського апеляційного
господарського суду, а заяву про
відстрочку виконання рішенням суду від
15.06.2007 у справі № 6/288 направив на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В господарському суді міста Києва
вказана заява у справі № 6/288 згідно
повторного автоматизованого розподілу
надійшла на новий розгляд до судді
Сташківа Р.Б. та ухвалою від 10.06.2014 була
призначена до розгляду на 18.06.2014.

Від сторін на виконання вимог ухвали
суду надійшли письмові пояснення по
суті заяви та докази на їх
обґрунтування.

Клопотання Відповідача (заявника) про
перенесення судового засідання судом
було відхилено, оскільки статтею 121 ГПК
України встановлено обмежений 10ти
денний строк на розгляд заяви, а відтак,
оскільки до закінчення строку
розгляду заяви від часу її призначення
залишилось два дні, тому можливість
перенести судове засідання з належним
повідомленням учасників судового
процесу про наступне місце, час та дату
судового засідання, відсутня.

Дослідивши матеріали справи та подану
заяву, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини та об'єктивно
оцінивши надані сторонами докази, які
мають юридичне значення для розгляду
заяви по суті, а також враховуючи
вказівки, що містяться в постанові від
02.06.2014 Вищого господарського суду
України, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 45 ГПК України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Разом з цим, господарський суд на
підставі ст. 121 ГПК України, має право за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Під відстрочкою, зокрема, розуміється
відкладення чи перенесення виконання
рішення на новий строк, який
визначається господарським судом (п.
7.1.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення тощо (п. 7.2.
вищевказаної постанови).

Дослідивши доводи заяви Відповідача
суд зазначає, що ставиться до них
критично, з огляду на наступне.

Та обставина, що ПАТ «Укрнафта» є як
боржником, так і кредитором на великий
розмір заборгованості щодо інших
юридичних осіб, однак стягнення
відбувається повільно через специфіку
діяльності тих підприємств, в тому
чисті частково є зупиненим на підставі
Закону України «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу», не є
винятковою та/або конкретною
обставиною, що ускладнює виконання
рішення суду у даній конкретній справі
та робить неможливим таке виконання у
визначений рішенням строк. Заявником
не доведено суду протилежного.

Наявність таких виняткових та/або
конкретних обставин також не
доводиться судовою практикою в інших
справах, згідно з якою мали місце
задоволення заяв про відстрочку
виконання рішень судів, оскільки, як
наведено в ст. 121 ГПК України, при
наданні відстрочки суддя повинен
досліджувати та спиратися на обставини
конкретної судової справи, вивченої та
дослідженої ним, у якій подано заяву
про відстрочку, а не застосовувати
аналогію судового процесу, застосовану
у вирішенні іншими судами інших заяв у
інших судових справах в залежності від
наданих тим судам письмових доказів.

Посилання Відповідача (заявника), що
він є сумлінним платником податків,
перераховує до бюджету
багатомільйонні платежі, також не є
підставою для відстрочки виконання
даного судового рішення, оскільки в
силу закону повна та вчасна сплата
податків є не правом, а обов'язком
заявника, а отже таким чином він лише
виконує покладений на нього законом
обов'язок.

Матеріали справи також не містять
доказів неможливості Відповідача
погасити всю заборгованість перед
Позивачем, яка встановлена рішенням
суду у даній справі. Щодо того, що
внаслідок такої сплати зменшиться
кількість обігових коштів Відповідача,
та таким чином він може прострочити
виконання інших взятих на себе
зобов'язань, то це також в розумінні ст.
121 ГПК України не є підставою для
відстрочки даного судового рішення, а є
питаннями прорахунків Відповідача у
здійснюваній ним господарській
діяльності.

Також питання наявності між Позивачем
та Відповідачем можливості листування
про зарахування зустрічних однорідних
вимог не є в розумінні ст. 121 ГПК України
підставою для відстрочки даного
судового рішення, оскільки виконання
судового рішення є обов'язком
Відповідача, яке може відбуватися у
встановлених законом випадках як із
застосуванням зарахування зустрічних
однорідних вимог або без нього.

При цьому суд враховує майнові
інтереси сторін, та констатує
порушення майнових інтересів Позивача,
які полягають у виконанні рішення суду
Відповідачем на його користь належним
чином та протягом розумного строку,
натомість виконання рішення у даній
справі триває майже шість років, та ще
не закінчено, що з огляду на наявність
інфляційних процесів у економіці
держави призводить до обезцінення
грошових коштів, які присуджені
Позивачу.

Натомість, дослідивши майнові інтереси
Відповідача, суд зазначає про
недоведеність ним конкретних
виключних обставин, які роблять
неможливим виконання рішення суду у
даній справі та є підставою для
відстрочки його виконання, а також є
недоведеним вкрай скрутний фінансовий
стан Відповідача та загроза його
підприємству банкрутством у випадку
одночасного, без відстрочки, виконання
рішення суду у даній справі.

Щодо вини Відповідача у виникненні
даного спору, то суд зазначає, що в
даному випадку Відповідачем не
спростовано його вину як у виникненні
спору, так і в допущенні протягом дуже
тривалого строку невиконання рішення
суду у даній справі.

А відтак, суд дійшов висновку про
недоведеність Відповідачем
конкретних, виключних обставини, що
ускладнюють виконання рішення суду
даній справі або роблять неможливим
таке виконання у визначений в рішенні
строк, і тому підстави для задоволення
поданої Відповідачем заяви про
відстрочку виконання рішення у суду
відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
про відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
15.06.2007 у справі № 6/288 відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена у порядку, передбаченому ст.
106 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя
Р.Б. Сташків