КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" червня 2014 р. Справа №910/1364/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рудченка
С.Г.

суддів:
Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю «ООО «Дружба»

на рішення господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року

у справі №910/1364/14 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма ТК Комфорт»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «ООО «Дружба»

про стягнення 930823,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року у справі №910/1364/14
позовні вимоги ТОВ «Фірма ТК Комфорт»
до ТОВ «ООО «Дружба» задоволено
повністю. Присуджено до стягнення з ТОВ
«ООО «Дружба» на користь ТОВ «Фірма ТК
Комфорт» 864617,54 грн. боргу, 53801,63 грн.
пені, 12404,48 грн. 3% річних, 18616,47 грн.
судового збору. Повернуто з ТОВ «Фірма
ТК Комфорт» з Державного бюджету
України 565,53 грн. судового збору.
Скасовано заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою господарського суду
міста Києва від 24.02.2014 року.

Не погодившись з рішенням, у квітні 2014
року ТОВ «ООО «Дружба» подало до
Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
просило рішення господарського суду
міста Києва від 03.04.2014 року у справі
№910/1364/14 скасувати та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.05.214 року у
справі №910/1364/14 апеляційну скаргу ТОВ
«ООО «Дружба» на рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14 з доданими
до неї матеріалами повернути заявнику
без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97
ГПК України.

У червні 2014 року ТОВ «ООО «Дружба»
вдруге подало до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просило рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14 скасувати
та прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до
апеляційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ «ООО
«Дружба» подало клопотання про
відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування обставин, які
зумовлюють неможливість сплати
судового збору при поданні апеляційної
скарги, відповідач посилається на те,
що оскільки ухвалою господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 року у даній
справі вжито заходи до забезпечення
позову та накладено арешт на грошові
кошти ТОВ «ООО «Дружба» в межах суми
позовних вимог, скаржник позбавлений
можливості користуватися та
розпоряджатися належними йому коштами,
які знаходяться на арештованих
рахунках.

У якості доказів такого арешту,
відповідач надає постанову головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві від 27.02.2014 року, якою
накладено арешт на кошти, які містяться
на наступних рахунках боржника:

- 1601 та 1601в АТ «Банк Фінанси
та Кредит»;

- 1171 в ПАТ «Універсал Банк».

Також, відповідач надає довідки з
вказаних банків станом на 28.04.2014 року, у
яких міститься інформація про арешт
вищезазначених рахунків боржника та
зупинення видаткових операцій по них, а
також довідку про відсутність
готівкових коштів на підприємстві за
підписом головного бухгалтера.

Колегія суддів, розглянувши вказане
клопотання, дійшла до висновку про його
відхилення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про судовий збір», враховуючи
майновий стан сторони, суд може своєю
ухвалою відстрочити або розстрочити
сплату судового збору на певний строк,
але не довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Також, згідно з п. 3.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 року «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у ст. 8 Закону України «Про
судовий збір», є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення,
слід зазначити, що дії суду при
розгляді клопотання заявника про
відстрочення сплати судового збору
повинні здійснюватися з дотриманням
принципів рівності та збалансованості
інтересів сторін. Окрім того,
господарському суду надано лише право,
а не покладено обов`язок у будь-якому
випадку задовольняти клопотання
учасників судового процесу про
відстрочення сплати ними судового
збору. Тобто, вказана норма є
суб`єктивною, та застосовується лише у
випадку, коли заявник надасть суду
дійсно переконливі докази скрутного
матеріального становища, яке
перешкоджає йому вчинити необхідні дії
по сплаті судового збору.

Як вже було зазначено Київським
апеляційним господарським судом в
ухвалі від 23.05.214 року у справі №910/1364/14,
ТОВ «ООО «Дружба» у своєму клопотанні
зазначає про відсутність інших
рахунків у банках, окрім тих, які є
арештованими за ухвалою суду та
постановою державного виконавця.
Однак, жодних доказів того, що у
підприємства є виключно вказані
рахунки, у апеляційного суду відсутні.
Тим більше, надана відповідачем
довідка за підписом головного
бухгалтера вказує на відсутність у
підприємства лише готівкових коштів,
проте не відображає загального
фінансового стану та не містить
інформації про усі відкриті рахунки у
банках.

Відтак, проаналізувавши усі наявні
обставини справи та письмові докази
відповідача, колегія суддів дійшла до
висновку про відсутність будь-яких
правових підстав для задоволення
клопотання ТОВ «ООО «Дружба» про
відстрочення сплати судового збору за
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14.

Одночасно, колегія суддів зазначає
наступне.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», який набрав чинності з
01.11.2011 року, закріплено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені
розміри ставок судового збору, зокрема,
за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
судовий збір справляється у розмірі 2%
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

За подання до господарського суду
апеляційної скарги на рішення суду
судовий збір справляється у розмірі 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної суми
(підпункт 4 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір»).

За подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року у справі №910/1364/14
ТОВ «ООО «Дружба» повинно було
сплатити судовий збір у сумі 9308,24 грн.

Проте, відповідачем до апеляційної
скарги не додано доказів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Разом із цим, згідно зі ч. 1 ст. 93 ГПК
України апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Так, повний текст рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14 підписано
17.04.2014 року.

Отже, останнім днем строку подання
апеляційної скарги є 28.04.2014 року.

Скаржник вперше подав апеляційну
скаргу на рішення господарського суду
міста Києва від 03.04.2014 року у справі
№910/1364/14 28.04.2014 року, тобто з дотриманням
встановленого строку на апеляційне
оскарження згідно ст. 93 ГПК України.

Як вже зазначалось, ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
23.05.214 року у справі №910/1364/14 апеляційну
скаргу ТОВ «ООО «Дружба» на рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14 з доданими
до неї матеріалами повернути заявнику
без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97
ГПК України.

Проте, скаржник повторно звернувся з
апеляційною скаргою лише 03.06.2014 року,
про що свідчить відтиск календарного
штемпелю поштового відділення, в якому
надійшла скарга.

Відповідно до ст. 53 ГПК України а заявою
сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

В апеляційній скарзі заявником
викладено клопотання про відновлення
пропущеного процесуального строку
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14.

Клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги, з огляду на
приписи ст. 53 ГПК України, повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах) (абзац 8 п. 4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ ГПК України»).

Клопотання ТОВ «ООО «Дружба» про
відновлення пропущеного
процесуального строку подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14 не містить
жодних обґрунтувань щодо поважності
причин пропуску вказаного строку та
заявником не надано суду жодних
доказів на підтвердження вказаного
клопотання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Виходячи з наведеного, судом не
встановлено поважності причин
пропуску строку на апеляційне
оскарження та не встановлено підстав
для його відновлення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Виходячи з наведеного, апеляційна
скарга ТОВ «Центр інфотехнологій» на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 02.04.2014 року у справі №7/249 не може
бути прийнята до розгляду і підлягає
поверненню.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання товариства
з обмеженою відповідальністю «ООО
«Дружба» про відстрочення сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду
міста Києва від 03.04.2014 року у справі
№910/1364/14 відмовити.

2. У задоволенні клопотання товариства
з обмеженою відповідальністю «ООО
«Дружба» про відновлення пропущеного
процесуального строку подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Києва від
03.04.2014 року у справі №910/1364/14 відмовити.

3. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ООО
«Дружба» на рішення господарського
суду міста Києва від 03.04.2014 року у
справі №910/1364/14 з доданими до неї
матеріалами повернути скаржнику.

4. Справу №910/1364/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.Г. Рудченко

Судді
О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз