РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Справа № 902/244/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя
Філіпова Т.Л.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Калюжний М.А. (дов. № 53/14-Д
від 11.04.14р.)

Бабійчук О.А. (дов. №
01/14-Д від 30.12.13р.)

від відповідача: Гатенюк Ю.Ю. (дов. № б/н
від 10.06.2014р.)

розглянувши апеляційну скаргу
позивача на рішення господарського
суду Вінницької області від 29.04.14 р. у
справі № 902/244/14 (суддя Колбасов Ф.Ф.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю - науково-виробниче
підприємство "Аргон"

про стягнення 662 095,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" звернулось в
господарський суд Вінницької області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю - науково-виробниче
підприємство "Аргон" про стягнення 662
095,21 грн. заборгованості.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 29.04.14 р. в позові
відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції вказав, що позивачем
безпідставно проведено перерахунок
обсягу природного газу, оскільки для
перерахунку необхідна наявність факту
непридатності для застосування та
проведення перевірки, оформленої
належним чином, однак, встановлено лише
факт спливу терміну повірки коректора
та лічильника, який визнано придатним
для використання.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позивач необґрунтовано
здійснив розрахунок обсягів
природного газу. Позивач не є продавцем
газу, а лише надає послуги по його
транспортуванню, тому вимоги щодо
сплати вартості природного газу в
обсязі 142 855 куб.м. є безпідставним.

Не погоджуючись із винесеним
рішенням суду першої інстанції,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Рівненського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення господарського суду
Вінницької області від 29.04.14 року у
даній справі скасувати та прийняти
нове, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує
тим, що власник комерційного вузла
обліку відповідає за технічний стан
комерційного вузла обліку та порушення
правил його експлуатації, а також за
використання ЗВТ з вичерпним терміном
повірки.

Скаржник, зокрема, посилається на
Правила користування природним газом,
Правила обліку природного газу під час
його транспортування
газорозподільними мережами постачання
та споживання.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу, а також його повноважний
представник в судовому засіданні,
проти апеляційної скарги заперечив,
оскільки вважає, що посилання
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі, є безпідставними та
необґрунтованими.

Представник відповідача звернув увагу
на те, що акт перевірки технічного
стану вузла обліку від 15.11.13 р. не є
допустимим доказом використання
відповідачем ЗВТ з порушенням строків
перевірки ЗВТ. При цьому, перерахунок
обсягів постачання газу здійснюється
за наявності встановленого факту
непридатності до застосування ЗВТ.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, розглянувши
матеріали та обставини справи,
апеляційну скаргу, відзиви на
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що в задоволенні апеляційної скарги
слід відмовити, а оскаржуване рішення
залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій
та вбачається з матеріалів справи
01.01.2013 р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації Вінницягаз"
(газорозподільне підприємство) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Аргон" (замовник)
укладено договір № 2013/Т-Пр-В-010111-КП на
розподіл природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Договору
газорозподільне підприємство
зобов'язується надати замовнику
послуги з транспортування природного
газу газорозподільними мережами до
межі балансової належності об'єктів
замовника або його споживачів
відповідно до актів розмежування
балансової належності газопроводів та
експлуатаційної відповідальності
сторін. Замовник зобов'язується
сплатити газорозподільному
підприємству вартість послуги з
транспортування природного газу ГРМ у
розмірі, строки та порядку, передбачені
умовами договору.

Договір укладений на термін до 31.12.13 р.
(п.11.1).

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що
обсяг протранспортованого природного
газу визначається в пунктах
призначення за допомогою комерційних
вузлів обліку, визначених у додатку до
договору.

Відповідно до п. 3.1 договору договірні
обсяги транспортування природного
газу замовника ГРМ визначаються в
додатку до договору по кожному об'єкту
замовника або його споживачів за
формою, наведеною в додатку 2 до
договору.

Згідно п. 3.2 договору підставою для
транспортування газу ГРМ є
підтверджені в установленому порядку
оператором Єдиної газотранспортної
системи України місячні обсяги
природного газу в постачальника,
виділені для забезпечення об'єктів
споживачів. Місячний обсяг
транспортування природного газу ГРМ до
пункту призначення не повинен
перевищувати підтверджений обсяг
природного газу (п. 3.4 договору).

Обсяг протранспортованого природного
газу ГРМ підтверджується підписаним
сторонами актом наданих послуг з
транспортування природного газу ГРМ,
що оформлюється на підставі даних
комерційних вузлів обліку, визначений
у Додатку до Договору (п. 3.6).

Пунктом 3.9 Договору передбачено, що
акти наданих послуг є підставою для
остаточних розрахунків замовника з
газорозподільним підприємством.

ТОВ НВП "Аргон" зобов'язується
забезпечити допуск уповноважених
представників газорозподільного
підприємства за пред'явленням ними
службового посвідчення на територію
об'єктів Замовника для огляду
комерційних вузлів обліку
газопроводів, газоспоживного
устаткування, у тому числі для
проведення перевірки зняття показів,
зчитування із ЗВТ (засобів
вимірювальної техніки) (п. 6.3.4).

Як вбачається з матеріалів справи, 15
листопада 2013 року представниками
Товариства в присутності головного
інженера ТОВ НВП "Аргон" проведено
огляд та перевірку технічного стану
вузла обліку природного газу, що
знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул.
600-річчя, 21.

За результатами перевірки складено акт
технічного стану вузла обліку та акт
виявлених недоліків від 15.11.2013 року,
якими було зафіксовано факт пропущення
термінів повірки ЗВТ.

Під час перевірки виявлено пропущення
строків повірки засобів вимірювальної
техніки, а саме: коректору газу ОЕ-УРТ №
27007 - термін повірки якого минув 24.09.2013 р.
та лічильника газу Курс-01 № 01547 - термін
повірки минув 16.09.2013 р.

18.11.2013 р. лічильник газу Курс-01 G-100 А1 №
1547 знято на повірку, що стверджується
актом демонтажу (зняття) приладів
комерційного вузла обліку природного
газу від 18.11.2013 року.

12.12.2013 року позивачем проведено
засідання комісії по розгляду
спірного питання, за результатами
якого було прийнято рішення, в зв'язку з
простроченням термінів повірки ЗВТ,
встановлених на об'єкті, належному
відповідачу, провести перерахунок
обсягів природного газу, та нараховано
до оплати вартість природного газу,
спожитого у зв'язку з несанкціонованим
відбором, виходячи з потужності
газового обладнання, у відповідності
до п. 3.12.4 Правил користування природним
газом для юридичних осіб,
затвердженими постановою НКРЕ від
13.09.2012№ 1181, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 11 жовтня
2012 р. за № 1715/22027.

Крім перерахунку за період з дати
закінчення строків повірки (16.09.13) до
дати виявлення порушення (15.11.13)
відповідачу проведено перерахунок за
час відсутності ЗВТ з 13:00 год. 15.11.2013р.
(час виявлення факту прострочення
строків повірки ЗВТ та опломбування
газового котла) по 11 год. 10.12.2013 р. (час
встановлення ЗВТ).

Аналізуючи встановлені обставини
справи, Рівненський апеляційний
господарський суд вважає за необхідне
враховувати наступні положення
чинного законодавства України.

Відносини, які виникають між
газопостачальними, газорозподільними,
газотранспортними підприємствами та
споживачами природного газу (крім
населення), а також взаємовідносини між
суб'єктами господарювання під час
передачі з газорозподільних мереж
споживачу природного газу, у тому числі
видобутого з газових і
газоконденсатних родовищ, та нафтового
газу, отриманого з нафтових родовищ,
регламентовані Правилами користування
природним газом для юридичних осіб,
затвердженими Постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики № 1181
від 13.09.2012 р. (далі по тексту Правила №
1181) та Правилами обліку природного газу
під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання,
затвердженими наказом Міністерства
палива та енергетики України № 618 від
27.12.2005 р. (далі по тексту Правила № 618).

Пунктом 3.12.2 Правил № 1181 визначено
підстави для здійснення перерахунку
обсягу
споживання/розподілу/транспортування
природного газу, а саме: тимчасової
відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на
періодичну чи позачергову повірку,
ремонт, експертизу); непридатності до
застосування (несправності) ЗВТ за
результатами експертизи, повірки
та/або технічної перевірки вузла
обліку; наявності аварійних ситуацій,
що зареєстровані у роздрукувальних
звітах обчислювачів та обчислювачів
коректорів, інші несправності ЗВТ, що
впливають на облік газу; порушення
строків повірки ЗВТ.

Відповідно до пункту 3.12.4 Правил № 1181,
якщо власником комерційного вузла
обліку газу є споживач, перерахунки
обсягу
споживання/розподілу/транспортування
природного газу за період відсутності
(несправності) ЗВТ здійснюються
газорозподільним/газотранспортним
підприємством за показами дублюючого
вузла обліку, а у разі відсутності
дублюючого вузла обліку - за проектною
номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання
(до якого здійснюється газопостачання)
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

Після закінчення строку дії повірки
ЗВТ вважаються непридатними до
застосування і перерахунок обсягу
спожитого газу проводиться відповідно
до вимог нормативних документів,
починаючи з дня, наступного після дати
закінчення строку повірки.

У разі виявлення недоліків, що
впливають на результати вимірювань
об'єму газу (помилки в розрахунках
об'єму протранспортованого газу,
відсутність чи вихід з ладу
вимірювальних перетворювачів
параметрів газу і перепаду тиску,
витоки газу в імпульсних лініях до
перетворювачів тиску газу та перепаду
тиску, виявлення факту
несанкціонованого втручання в
конструкцію чи в роботу вузла обліку,
використання конфігурації
обчислювача, яка не відповідає
документації на комерційний вузол
обліку газу та інше), представник
сторони, що здійснює перевірку
комерційного вузла обліку газу, разом з
відповідальною особою за його
технічний стан складає двосторонній
акт про виявлені недоліки (форма акта
довільна). Відповідний акт, підписаний
представниками сторін, є підставою для
проведення перерахунків об'ємів
прийнятого - переданого газу (пункт 3.12.11
Правил № 1181).

Таким чином, перерахунок обсягів
постачання газу здійснюється за
наявності встановленого факту
непридатності до застосування ЗВТ, що
підтверджений документально.

Разом з тим, як встановлено судом
першої інстанції, акт про виявлені
порушення від 15.11.2013р., яким публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" обґрунтовує підстави для
здійснення перерахунку обсягів
спожитого газу, не підписаний
споживачем і не містить висновку про
виявлення недоліків, що впливають на
результати вимірювань об'єму газу, а
зазначено лише про використання
коректора та лічильника газу після
закінчення строку повірки.

Будь-які докази в підтвердження
наявності недоліків, що впливають на
результати вимірювань об'єму газу, які
б надавали підстави для здійснення
перерахунку, відсутні.

Крім того, судом враховано, що
публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" після проведення
перевірки у листопаді 2013 року не
ініційовано проведення експертизи ЗВТ.

Пунктом 3.12.5 Правил передбачено, що якщо
порушень у роботі ЗВТ за результатами
позачергової повірки або експертизи не
виявлено у всіх випадках обсяг
споживання/розподілу/транспортування
природного газу за період відсутності
ЗВТ розраховується за
середньогодинними або
середньодобовими даними попередніх 5
аналогічних періодів.

Аналогічного змісту вимога закріплена
в Листі Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики № 1917/16/47-13 від 19.03.13 р.

А відтак, з вищенаведеного вбачається,
що перерахунок обсягів постачання газу
здійснюється за наявності
встановленого факту пошкодження ЗВТ,
що впливає на результати вимірювання.

Як вбачається з матеріалів справи,
лічильник газу (Курс - 01 № 01547) і
коректор (ОЕ -УРТ №27007) пройшли повірку,
про що зазначено в їх експлуатаційних
документах (т. 1 а.с. 66-72).

Відповідно до п. 5.6.2. Національного
стандарту України ДСТУ 2708:2006 "Повірка
засобів вимірювальної техніки"
позитивні результати первинної,
періодичної та позачергової повірки
засобів вимірювальної техніки
засвідчуються відбитком повірочного
тавра у відповідному розділі
експлуатаційних документів .

Експлуатаційні документи лічильника
газу (Курс - 01 № 01547) містять таке
повірочне тавро на дату повірки 29.11.2013
року, коректора (ОЕ -А/РТ №27007) має таке
повірочне тавро на дату повірки 21.11.2013
року. В тому разі, якщо в результаті
повірки ЗВТ було визнане непридатним
до застосування, то відповідно до п. 5.6.6.
ДСТУ 2708:2006 повірник гасить попередній
відбиток повірочного тавра та робить
відповідний запис в експлуатаційних
документах, а на засіб, що визнаний
непридатним до застосування,
оформлюють довідку про непридатність.

Крім того, придатність лічильника газу
Курс-01 G-100 А1 № 1547 підтверджується
додатково листом № 35 від 31.03.2014 р. ТОВ
виробничо-комерційна фірма "КУРС" -
виробником лічильника Курс-01 G-100 А1 №
1547, в якому зазначено, що на момент
проведення повірки ультразвуковому
лічильнику Курс-01 G-100 А1 № 1547, пломби
встановлені заводом-виробником були
збережені, зовнішніх пошкоджень
лічильника не виявлено, параметри
налаштування лічильника відповідали
даним від 15.09.2011 року. В даному листі
зазначено, що роботи по виявленню
метрологічних характеристик
лічильника не проводились.

Враховуючи вказане, колегія суддів
оцінює критично доводи скаржника,
викладені в апеляційній скарзі, та
правомірність проведення перерахунку
транспортування природного газу у
відповідності до п. 3.12.4 Правил 1181.

Водночас, апеляційний суд констатує
той факт, що договір транспортування
газу є єдиною підставою для існування
відносин між позивачем та
відповідачем.

Відповідно до умов оскаржуваного
договору, позивач надавав відповідачу
послуги з розподілу (транспортування)
природного газу, обсяги якого
отримувались від ТОВ "Промсервіс".

Крім того, згідно з Правилами обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання,
відповідачем ведеться журнал обліку
природного газу на об'єкті по вул..
600річчя, 21 м. Вінниця.

Згідно затверджених даних обліку
природного газу, обсяги
протранспортованого природного газу
за спірний період склали 12 311 м.куб.
природного газу. Саме цей обсяг
споживання природного газу відповідає
порядку обліку природного газу, який
встановлено умовами 4.2 Договору
№2013/Т-Пр-В-010111-КП на розподіл
природного газу від 01.01.2013 року.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів констатує, що
дані обсяги спожитого
(протранспортованого) природного газу -
12 311 м.куб, підтверджуються Актами
подачі - прийому та реалізації
природного газу, які підписані
відповідачем та ТОВ "Промсервіс": акт
№УГГ-009029 від 30.09.2013 року; акт №УІІ-009675
від 31.10.2013 року; акт №УГГ-011427 від 30.11.2013
року (т. 1 а.с. 78-82);

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, а саме: платіжні доручення №30985
від 26.09.2013р., № 8971 від 24.10.2013 року, № 33293
від 29.11.2013 р., № 10754 від 30.12.2013р., колегія
суддів приходить до висновку, що обсяг
спожитого відповідачем газу,
транспортований у спірному періоді,
повністю оплачений позивачем.

Враховуючи вказане, колегія суддів
оцінює критично доводи позивача,
викладені в апеляційній скарзі, що
позивачем надано відповідачу послуги
по постачанню природного газу по
номінальній потужності газоспоживного
устаткування протранспортованого
природного газу за вересень-грудень 2013
р. і складає 142 855 куб.м.

Так, в додатку № 2 до договору
№2013/Т-Пр-В-010111-КП на розподіл
природного газу від 01.01.2013 року,
сторонами, відповідно до п. 3.1. договору,
визначені договірні обсяги
транспортування природного газу, а
саме: загальний обсяг транспортування
передбачає 244 тис. куб.м. з розбивкою по
кварталах, з них: за період з вересня по
грудень 2013 року обсяг транспортування
складає лише 78 тис. куб.м.

Враховуючи вказане, колегія суду
приходить до висновку, що позивачем
необгрунтовано здійснено
перерахування обсягів придбаного газу.

При цьому, суд констатує, що позивач по
відношенню до відповідача не є
продавцем газу, а лише надає послуги по
його транспортуванню, тому вимоги щодо
сплати вартості природного газу в
обсязі 142 855 куб. м. (а не його
трангспортування) відповідно до
проведеного перерахунку є
безпідставними.

Водночас, колегія апеляційного суду
звертає увагу на те, що обов'язок
доказування, у відповідності до ст. 33
ГПК України, покладено на сторони.

Господарський суд розглядає справи не
інакше як за зверненням осіб
підприємств, установ, організацій,
інших юридичних осіб, громадян, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і набули
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 36 ГПК України,
письмові докази є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Сторони та інші особи, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами (ст. 4-3 ГПК України).

При цьому позивачем не надано суду в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень належних та допустимих
доказів на підтвердження
правомірності проведення перерахунку
на підставі п.3.12.4 Правил № 1181, як і не
надано доказів на підтвердження
правомірності проведення перерахунку
вартості газу (а не його
транспортування) в кількості 142 855 куб.м.
А відтак, в порушення наведених норм
закону позивач не довів обставини, на
які він посилався як на підставу своїх
вимог для стягнення з відповідача 662
095,21 грн. заборгованості.

З огляду на викладене, беручи до уваги
наведені вище положення закону,
враховуючи встановлені судом факти та
зміст позовних вимог, суд дійшов
висновку щодо відсутності належних
правових підстав для задоволення
позову.

Таким чином, колегія суддів вважає
посилання скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, безпідставними,
документально необґрунтованими,
такими, що належним чином досліджені
судом першої інстанції при розгляді
спору. Відтак, скаржник, в порушення
вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів
тих обставин, на які він посилався як на
підставу для задоволення позовних
вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи і дав їм правильну юридичну
оцінку. Порушень чи неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права при розгляді
спору судом першої інстанції, судовою
колегією не встановлено, тому мотиви, з
яких подана апеляційна скарга, не
можуть бути підставою для скасування
прийнятого у справі рішення, а наведені
в ній доводи не спростовують висновків
суду.

Судові витрати зі сплати судового
збору за розгляд апеляційної скарги
покладаються на позивача згідно ст. 49
ГПК.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" на рішення господарського
суду Вінницької області від 29.04.14 р. у
справі № 902/244/14 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Вінницької області від 29.04.14 р. у справі
№ 902/244/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №902/244/14 повернути
господарському суду Вінниця області.

Головуючий суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Василишин А.Р.