м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9826/14 23.06.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування"

до публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 3 628,38 грн.

Представники сторін:

від позивача: Краснюк Т.В. -
представник за довіреністю №3399/18 від
24.12.2013 року;

від відповідача: Великородний А.О. -
представник за довіреністю № 108-1-4/38-Ю
від 23.12.2013 року .

встановив :

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" до
публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 3 628,38 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що ним 25.08.2010 року був
застрахований автомобіль «Opel», д.н.
НОМЕР_2 згідно договору страхування №
2172-а/10дз.

05.06.2011 року в м. Дніпропетровську по вул.
Дзержинського відбулося ДТП за участю
транспортних засобів «Opel», д.н. НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_3 та «Mitsubishi Lancer» д.н.
НОМЕР_3, який керував ОСОБА_4,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована в ПАТ «УСК
«Гарант-Авто».

Позивачем у відповідності з умовами
договору страхування виплачено
страхове відшкодування в розмірі 4 138,38
грн.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач
звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.05.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
23.06.2014 року.

04.06.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи на
виконання вимог ухвали суду від 26.05.2014
року.

В судовому засіданні 23.06.2014 року
представник відповідача частково
виконав вимоги ухвали суду від 26.05.2014
року.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 06.07.2011 року
у справі №3-2941/11, 05.06.2011 року о 10:20 водій
ОСОБА_4 управляючи автомобілем «Mitsubishi»
д.н. НОМЕР_3 на вул. Дзержинського в м.
Дніпропетровську, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, не справився з
управлінням, в результаті чого
допустив наїзд на припаркований
автомобіль «Opel», д.н. НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_3

Вищевказаною постановою, ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130, ч.1 ст. 124 КУпАП.

Відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту №
2172-а/10 від 25.08.2010 року, укладеного між АТ
«СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3,
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом «Opel Astra H», д.н.
НОМЕР_2.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП
відповідно до рахунку-фактури №ЗП-0001141
від 09.08.2011 року ТОВ «Фірма
«Зігфрід-Плюс» склала 4 138,38 грн.

Згідно з страховим актом
№2011/V/OMOD07120/VESKО22203 від 28.10.2011 року
позивачем вирішено виплати
страхувальнику страхове відшкодування
в розмірі 4 138,38 грн.

Позивачем сплачено страхове
відшкодування в розмірі 4 138,38 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №9915 від
31.10.2011 року.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно статті 20 Закону України "Про
страхування", страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Цивільна відповідальність власника
транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н.
НОМЕР_3, застрахована публічним
акціонерним товариством "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/5374447 (термін дії з 04.06.2011
року до 18.06.2011 року).

Так, до позивача у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Для врегулювання спору мирним шляхом
позивач направив відповідачу регресну
вимогу про відшкодування шкоди на суму
4 138,38 грн. вих. №575/2 від 05.12.2013р.

У відповідь листом вих. №0085 від 20.01.2014
року відповідач просив надати належним
чином завірену копію довідки про
дорожньо-транспортну пригоду (форми
Ф-2).

Листом вих. №1058/2 від 12.02.2014 року
позивачем були направлені відповідачу
додаткові документи та прохання
прийняти рішення на підставі існуючих
документів.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до полісу №АА/5374447
передбачено, що франшиза становить 510,00
грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в розмірі 3 628,38 грн. в порядку регресу є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.32, ч.1 ст.33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82
- 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ,
провулок Новопечерський, будинок 19/3,
) на користь приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ,
вул. Іллінська, 8, )
страхове відшкодування в порядку
регресу в сумі 3 628 (три тисячі шістсот
двадцять вісім) грн. 38 коп. та судовий
збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Мудрий