ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
Справа № 915/91/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі колегії суддів:

головуючого судді Бритавської Ю.С.,

суддів: Фролова В.Д., Бездолі Д.О.

при секретарі судового засідання:
Прудниковій Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Майстренко Л.П., за
довіреністю від 08.01.2014р. №4

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю
від 07.02.2014р.

прокурор Ібрагімова А.О., за
посвідченням

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву: Прокурора м.
Южноукраїнська (55001, Миколаївська обл.,
м. Южноукраїнськ, вул. Миру, 11) в
інтересах держави в особі
Южноукраїнської міської ради (55000,
Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ,
вул. Дружби народів, 48, )

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про: стягнення збитків у сумі 151573,59 грн.,
-

Суть спору: Прокурор м. Южноукраїнська
в інтересах держави в особі
Южноукраїнської міської ради
звернувся до господарського суду
Миколаївської області з позовною
заявою про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 125048,20 грн.
збитків.

Підставою позовних вимог стало
нанесення відповідачем
Южноукраїнській міській раді збитків
внаслідок використання земельної
ділянки площею 0,2260 га, розташованої по
бульвару АДРЕСА_2 в м. Южноукраїнськ,
без правовстановлюючих документів за
період з 01.04.2011р. по 01.06.2013р.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 30.01.2014р.
порушено провадження у справі та
прийнято позовну заяву до розгляду;
розгляд справи призначено на 11.02.2014р. о
14:00; витребувано додаткові докази у
справі.

11.02.2014р. позивачем надано до суду заяву
про збільшення позовних вимог на суму
26525,39 грн. у зв'язку з донарахуванням
розміру збитків за період з 01.06.2013р. по
01.01.2014р.

У судовому засіданні 11.02.2014р.
оголошувалась перерва до 11.03.2014р. о 15:00,
після якої розгляд справи було
продовжено.

Ухвалою суду від 11.03.2014р. розгляд справи
відкладено на 27.03.2014р. о 14:00;
витребувані додаткові докази у справі.

Ухвалою суду від 27.03.2014р. задоволено
клопотання прокурора та сторін і
продовжено строк вирішення спору по
справі №915/91/14 до 11.04.2014р.; розгляд
справи відкладено на 07.04.2014р. о 14:00;
витребувані додаткові докази у справі.

У судовому засіданні 07.04.2014р.
оголошувалась перерва до 11.04.2014р. о 14:00,
після якої розгляд справи було
продовжено.

Ухвалою суду від 11.04.2014р. призначено
колегіальний розгляд справи.

Ухвалою суду від 16.04.2014р. справу
прийнято до розгляду колегією суддів у
складі: головуючий суддя - Бритавська
Ю.С., судді - Фролов В.Д., Бездоля Д.О.;
розгляд справи розпочато заново;
розгляд справи призначено на 21.05.2014р. о
14:00; витребувано додаткові докази у
справі.

Ухвалою суду від 21.05.2014р. розгляд справи
відкладено на 11.06.2014р. о 16:00; задоволено
клопотання прокурора та в порядку ст. 30
ГПК України викликано у судове
засідання 11.06.2014р. для дачі пояснень
посадових осіб Головного управління
Держземагенства у Миколаївській
області.

Ухвалою суду від 11.06.2014р. задоволено
клопотання прокурора та сторін і
продовжено строк вирішення спору по
справі №915/91/14 до 01.07.2014р.

У судовому засіданні 11.06.2014р.
оголошувалась перерва до 26.06.2014р. о 14:00,
після якої розгляд справи було
продовжено.

На виконання вимог ухвал суду
сторонами та прокурором надано
витребувані судом документи та
письмові пояснення.

У судових засіданнях прокурор та
представник позивача підтримали
заявлені позовні вимоги (з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог) в
повному обсязі та просили суд їх
задовольнити.

Представник відповідача у судових
засіданнях проти задоволення позовних
вимог заперечив та просив суд
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись при цьому на те, що:

- переоформлення права оренди, яке
перейшло до нього на підставі ст. 120 ЗК
України, не вимагало від нього розробки
технічної документації із землеустрою,
у зв'язку з чим не укладення договору
оренди земельної ділянки та не сплата
плати за користування земельною
ділянкою за період з 01.04.2011р. по 01.01.2014р.
відбулись за вини позивача, а отже
відсутні підстави для стягнення з
відповідача збитків за використання
земельної ділянки без
правовстановлюючих документів;

- для спірної земельної ділянки було
застосовано коефіцієнт, який
характеризує функціональне
використання земельної ділянки Кф 2,5,
як для земель комерційного
використання, але фактично земельна
ділянка не використовується для
ведення господарської діяльності, тому
для неї повинен бути застосований
коефіцієнт Кф 0,5 як для земель, зайнятих
поточним та відведеним під майбутнє
будівництво;

- нерухоме майно, яке знаходиться на
земельній ділянці, належить не
відповідачу (Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4), а фізичній особі ОСОБА_4, з
огляду на що пред'явлений прокурором
позов про стягнення збитків за
використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів
заявлений до неналежного відповідача
та не підвідомчий господарському суду;

- рішенням Южноукраїнської міської
ради від 31.03.2011р. №171 відповідачу був
наданий шестимісячний строк на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, тому збитки повинні
нараховуватися після спливу вказаного
терміну, а саме - з 01.10.2011р., а не з
01.04.2011р.;

- в процесі розробки технічної
документації відповідачу стало відомо
про те, що можливо оформити право
користування земельною ділянкою
шляхом укладення договору суперфіцію,
чим він скористався, звернувшись з
відповідною заявою від 29.08.2011р. №31 до
відповідача.

Заперечуючи проти доводів відповідача
прокурор та позивач вказали на те, що:

- відповідач у даній справі є належним
та відповідно справа підвідомча
господарському суду, оскільки саме
відповідач звернувся до позивача з
заявою про переоформлення права оренди
земельної ділянки та саме відповідачу
надавалась згода на розробку технічної
документації;

- відповідач не розробив та відповідно
не затвердив технічну документацію з
землеустрою для оформлення договору
оренди земельної ділянки площею 0,2260 га
по бул. АДРЕСА_2 м. Южноукраїнська, в
результаті чого і на даний час між
сторонами не укладено договір оренди
земельної ділянки. Відповідач не
сплачував і продовжує не сплачувати
плату за користування земельною
ділянкою, внаслідок чого позивач не
отримує дохід;

- відповідач користувався земельною
ділянкою без правовстановлюючих
документів протягом всього часу
нарахування збитків, при цьому
встановлений у рішенні
Южноукраїнської міської ради від
31.03.2011р. №171 термін розробки технічної
документації не впливає на факт
використання відповідачем земельної
ділянки;

- відповідачем не надано належних
доказів звернення до позивача з заявою
про оформлення договору суперфіцію
спірної земельної ділянки;

- відповідно до інформації
Національної Кадастрової Системи
цільовим призначенням земельної
ділянки, що використовується
відповідачем, є комерційне
використання, саме для комерційного
використання під розміщення та
обслуговування об'єкту незавершеного
будівництва, майнового
торгівельно-розважального комплексу
по бул. АДРЕСА_2 м. Южноукраїнська,
відповідачу було надано згоду на
розробку технічної документації із
землеустрою, з огляду на що коефіцієнт,
який характеризує функціональне
використання земельної ділянки
становить в даному випадку 2,5 як для
земель комерційного використання;

- до спірної земельної ділянки не може
бути застосований коефіцієнт
функціонального використання Кф 0,5 як
для земель, зайнятих поточним та
відведеним під майбутнє будівництво,
оскільки на даній земельній ділянці не
ведуться будівельні роботи, даний факт
підтверджується і самим відповідачем,
та відповідачем не надавались позивачу
у встановленому порядку документи на
підтвердження наявності у відповідача
дозволу на проведення будівельних
робіт та докази можливого здійснення
будівництва на спірній земельній
ділянці.

Викликані у судове засідання 11.06.2014р.
для дачі пояснень з питань, пов'язаних
із застосуванням при здійсненні
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки коефіцієнту, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки, а також питань технічного
переоформлення органами
Держземагенства земельних ділянок у
випадку переходу права оренди на
підставі ст. 120 ЗК України, посадові
особи Головного управління
Держземагенства у Миколаївській
області у відповідних усних та
письмових поясненнях пояснили, що у 2009,
2011 роках порядок оформлення права
оренди земельних ділянок державної або
комунальної власності був однаковий та
вимагав обов'язкового укладання
договору оренди земельної ділянки за
рішенням розпорядчого органу, яке
приймалось на підставі проекту
землеустрою або технічної
документації. Враховуючи визначення в
Національній Кадастровій Системі
цільового призначення земельної
ділянки по бул. АДРЕСА_2 м.
Южноукраїнська - для комерційного
використання, надання за рішенням
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області від 31.03.2011р. №171
згоди на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку ФО-П ОСОБА_4
для комерційного використання в
довгострокову оренду строком на 10
років під розміщення та обслуговування
об'єкту незавершеного будівництва,
майнового торгівельно-розважального
комплексу, доцільним для застосування
до спірної земельної ділянки є саме
коефіцієнту 2,5.

Відповідач з поясненнями викликаних
посадових осіб Головного управління
Держземагенства у Миколаївській
області не погодився та вказав на
суб'єктивність їх тверджень.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін та
прокурора, господарський суд
встановив:

Згідно з інформаційною довідкою з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 15.04.2009р. №23481493 на підставі
договору про інвестування
капітального будівництва майнового
торгівельно-розважального комплексу,
укладеного між фізичною особою ОСОБА_4
та суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_5 від
31.07.2006р., було зареєстроване право
власності на об'єкт незавершеного
будівництва, майновий
торгівельно-розважальний комплекс, за
адресою: АДРЕСА_2.

27.05.2009р. відповідач (Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4) звернувся до
позивача з заявою про переоформлення
права оренди земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
на об'єкт незавершеного будівництва на
черговій сесії міської ради та
встановлення орендної плати на період
будівництва, застосувавши коефіцієнт
0,5.

Рішенням Южноукраїнської міської ради
від 31.03.2011р. №171:

- надано згоду на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 для
комерційного використання в
довгострокову оренду терміном на 10
років під розміщення та обслуговування
об'єкту незавершеного будівництва,
майнового торгівельно-розважального
комплексу по АДРЕСА_2, загальною площею
0,2260 га.

- рекомендовано Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 подати міській
раді на розгляд та затвердження
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
не пізніше як у шестимісячний термін.

Відповідно до п. д) ст. 156 ЗК України
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки.

Згідно з ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
потрібна наявність усіх елементів
складу господарського (цивільного)
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) збитків; 3) причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками; 4) вини.

Господарським судом враховано, що:

- на земельній ділянці, площею 0,2260 га,
розташованій за адресою: АДРЕСА_2,
знаходиться об'єкт незавершеного
будівництва - майновий
торгівельно-розважальний комплекс;

- право власності на об'єкт
незавершеного будівництва - майновий
торгівельно-розважальний комплекс
зареєстровано на підставі договору про
інвестування капітального будівництва
майнового торгівельно-розважального
комплексу від 31.07.2006р. за ОСОБА_4;

- саме відповідач фактично
користувався даною земельною ділянкою
за період з 01.04.2011р. по 01.01.2014р., що
підтверджується позивачем, іншими
наявними в матеріалах справи доказами
та жодним чином не спростовується
відповідачем. Так, 27.05.2009р. саме
відповідач звернувся до позивача з
заявою про переоформлення права оренди
цієї земельної ділянки, саме
відповідачу рішенням Южноукраїнської
міської ради від 31.03.2011р. №171 надавалась
згода на розробку технічної
документації із землеустрою. Технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку відповідачем
розроблялась, про що стверджує сам
відповідач, проте в повному обсязі
вказана технічна документація
виготовлена і відповідно затверджена
не була, договір оренди землі між
сторонами не укладений, відповідачем
протягом заявленого періоду (з 01.04.2011р.
по 01.01.2014р.) не сплачувалась плата за
користування земельною ділянкою.

З огляду на це, господарський суд
вважає, що в діях відповідача наявний
склад господарського (цивільного)
правопорушення, адже позивач внаслідок
цих обставин протягом періоду з 01.04.2011р.
по 01.01.2014р. був позбавлений можливості
використовувати вказану земельну
ділянку та отримувати дохід від оренди
цієї земельної ділянки у вигляді
орендної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 157 ЗК України
порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993р. №284 затверджено порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам,
згідно з п.п. 1, 2 якого, власникам землі
та землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні вилученням (викупом)
та тимчасовим зайняттям земельних
ділянок, встановленням обмежень щодо
їх використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.
Розміри збитків визначаються
комісіями, створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад. До складу
комісій включаються представники
Київської, Севастопольської міських,
районних державних адміністрацій,
виконавчих комітетів міських (міст
обласного значення) рад (голови
комісій), власники землі або
землекористувачі (орендарі), яким
заподіяні збитки, представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад, на території яких
знаходяться земельні ділянки.
Результати роботи комісій
оформляються відповідними актами, що
затверджуються органами, які створили
ці комісії.

Згідно з п.3 даного Порядку
відшкодуванню підлягають, зокрема,
збитки власників землі і
землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обґрунтовані.
Неодержаний доход - це доход, який міг
би одержати власник землі,
землекористувач, у тому числі орендар,
із земельної ділянки і який він не
одержав внаслідок її вилучення (викупу)
або тимчасового зайняття, обмеження
прав, погіршення якості землі або
приведення її у непридатність для
використання за цільовим призначенням
у результаті негативного впливу,
спричиненого діяльністю підприємств,
установ, організацій та громадян.

01.06.2013р. позивач направив відповідачу
лист №2204/01-35/22, яким запросив
відповідача на засідання комісії з
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
яке відбудеться 11.06.2013р. о 09 год. 30 хв.

11.06.2013р., за відсутності відповідача,
відбулось засідання комісії з
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
оформлене відповідним актом №12, згідно
з яким комісією визначено розмір
збитків, завданих відповідачем
позивачу, у вигляді неодержаних
доходів (орендної плати за землю) за час
фактичного користування земельною
ділянкою за період з 01.04.2011р. по 01.06.2013р.
у розмірі 125048,20 грн.

Окрім того, листом від 06.12.2013р. №4956/01-35/22
позивач запросив відповідача на
засідання комісії з визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, яке відбудеться
16.12.2013р.о 13 год. 30 хв.

16.12.2013р. відбулось засідання комісії з
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
оформлене відповідним актом №10, згідно
з яким комісією визначено розмір
збитків, завданих відповідачем
позивачу, у вигляді неодержаних
доходів (орендної плати за землю) за час
фактичного користування земельною
ділянкою за період з 01.06.2013р. по 01.01.2014р.
у розмірі 26525,39 грн. За даними акту
присутній на засіданні комісії
представник відповідача від підпису в
акті відмовився.

Згідно з ст.ст. 274, 288, 290 Податкового
кодексу України ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки. Розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом. Плата за землю зараховується
до відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

Відповідно до п. 4 Порядку
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.04.1993 № 284,
розміри збитків визначаються в повному
обсязі відповідно до реальної вартості
майна на момент заподіяння збитків,
проведених витрат на поліпшення якості
земель (з урахуванням ринкової або
відновної вартості).

Господарським судом перевірено
здійснений позивачем (комісіями)
розрахунок збитків та встановлено його
відповідність чинному законодавству
України.

07.08.2013р. виконавчим комітетом
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області було прийнято
рішення №231 «Про затвердження актів
комісії з визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам», абзацом 13 п.1 якого
затверджено акт комісії з визначення
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам від 11.06.2013р.
про визначення розміру збитків,
нанесених Южноукраїнській міській
раді фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 за час фактичного користування
земельною ділянкою, яка розташована по
АДРЕСА_2, за період з 01.04.2011р. по 01.06.2013р. у
сумі 125048,20 грн.

Про прийняття вказаного рішення
позивач повідомив відповідача листом
від 12.08.2013р. №3345/01-35/22, яким також
запропонував відповідачу сплатити
зазначені збитки у термін до 07.09.2013р.

Окрім того, в процесі розгляду справи
05.02.2014р. виконавчим комітетом
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області було прийнято
рішення №30 «Про затвердження актів
комісії з визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам», абзацом 10 п.1 якого
затверджено акт комісії з визначення
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам від 16.12.2013р.
про визначення розміру збитків,
нанесених Южноукраїнській міській
раді фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 за час фактичного користування
земельною ділянкою, яка розташована по
АДРЕСА_2, за період з 01.06.2013р. по 01.01.2014р. у
сумі 26525,39 грн.

У зв'язку з прийняттям вказаного
рішення про донарахування розміру
збитків позивачем надано до суду заяву
про збільшення позовних вимог на суму
26525,39 грн.

Відповідно до п.5 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993р. №284, збитки відшкодовуються
власникам землі і землекористувачам, у
тому числі орендарям, підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами, що їх заподіяли, за
рахунок власних коштів не пізніше
одного місяця після затвердження актів
комісій.

Станом на час вирішення даного спору
рішення виконавчого комітету позивача
від 07.08.2013р. №231 та від 05.02.2014р. №30 в
частині щодо відповідача є чинними,
відповідачем в судовому порядку не
оскаржені, а отже відповідач мав
відшкодувати позивачу спірні збитки не
пізніше одного місяця з часу їх
прийняття.

Станом на час вирішення даного спору
відповідач даного зобов'язання не
виконав, що є підставою для повного
задоволення позову позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідач жодним чином не спростував
обставини, повідомлені суду позивачем,
зокрема:

- відповідачем не надано належних
доказів звернення до позивача з заявою
про оформлення договору суперфіцію
спірної земельної ділянки;

- відповідачем не спростовано, що саме
він протягом періоду з 01.04.2011р. по
01.01.2014р., користувався спірною
земельною ділянкою, з огляду на що
відсутні підстави вважати відповідача
у даній справі неналежним, а справу
непідвідомчу господарському суду.

Також господарським судом не
приймаються до уваги доводи
відповідача про те, що переоформлення
права оренди, яке перейшло до нього на
підставі ст. 120 ЗК України, не вимагало
від нього розробки технічної
документації із землеустрою, з огляду
на таке.

Дійсно, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 120 ЗК
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) до
особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором. Якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначено, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування. Якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Згідно з ч.1 ст. 123 ЗК України (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування. Рішення зазначених
органів приймається на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у разі: зміни
цільового призначення земельних
ділянок; надання в користування
земельних ділянок, межі яких не
встановлені в натурі (на місцевості).
Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення, здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

У відповідності до ст. 125, ч.5 ст. 126 ЗК
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право оренди
земельної ділянки посвідчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

У зв'язку з придбанням об'єкту
незавершеного будівництва, майновий
торгівельно-розважальний комплекс до
ОСОБА_4 перейшло право на користування
земельною ділянкою площею 0,2260 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2,

При цьому оскільки межі земельної
ділянки площею 0,2260 га, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, були встановлені в
натурі (на місцевості) розробленим
суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_5 проектом
землеустрою, надання у користування
вказаної земельної ділянки повинно
було бути здійснено на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою,
згоду на розробку якої було надано
відповідачу рішенням Южноукраїнської
міської ради від 31.03.2011р. №171.

Автоматичного (як вказує відповідач)
переоформлення наявного договору
оренди землі з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_5 на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 чинне на
момент виникнення спірних
правовідносин законодавство не
передбачало, проти чого фактично не
заперечував і сам відповідач у своїй
заяві від 27.05.2009р., в якій він просив
позивача переоформити не договір
оренди, а саме право оренди на черговій
сесії міської ради, що за вимогами
чинного на той час законодавства було
можливо (із врахуванням встановлення
меж земельної ділянки та не зміни її
цільового призначення) лише шляхом
розробки технічної документації із
землеустрою з подальшим укладенням між
сторонами договору оренди землі.

Не приймаються до уваги суду і доводи
відповідача про невірне обрання для
спірної земельної ділянки коефіцієнту,
який характеризує функціональне
використання земельної ділянки Кф 2,5,
як для земель комерційного
використання, оскільки фактично
земельна ділянка не використовується
для ведення господарської діяльності,
тому для неї повинен бути застосований
коефіцієнт Кф 0,5 як для земель, зайнятих
поточним та відведеним під майбутнє
будівництво, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Порядку
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженого
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук від 27.01.2006р. №18/15/21/11,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.04.2006р. за №388/12262, в
основі нормативної грошової оцінки
земель населених пунктів лежить
капіталізація рентного доходу, що
отримується залежно від місця
розташування населеного пункту в
загальнодержавній, регіональній і
місцевій системах виробництва та
розселення, облаштування його
території та якості земель з
урахуванням природно-кліматичних та
інженерно-геологічних умов,
архітектурно-ландшафтної та
історико-культурної цінності,
екологічного стану, функціонального
використання земель. Населені пункти
включають землі всіх категорій за
основним цільовим призначенням, які
розташовуються в їх адміністративних
межах. Населені пункти включають землі
всіх категорій за основним цільовим
призначенням, які розташовуються в їх
адміністративних межах. Нормативна
грошова оцінка населених пунктів для
всіх категорій земель та земельних
ділянок (за винятком
сільськогосподарських угідь)
визначається згідно з формулою 8.
Нормативна грошова оцінка одного
квадратного метра земельної ділянки
населених пунктів визначається за
формулою

Цн = В х Нп / Нк х Кф х Км,

де Цн - нормативна грошова оцінка
квадратного метра земельної ділянки (у
гривнях);

В - витрати на освоєння та облаштування
території в розрахунку на квадратний
метр (у гривнях);

Нп - норма прибутку (6 %);

Нк - норма капіталізації (3 %);

Кф - коефіцієнт, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки (під житлову та громадську
забудову, для промисловості,
транспорту тощо);

Км - коефіцієнт, який характеризує
місце розташування земельної ділянки.

За п.3.5 вказаного Порядку коефіцієнт,
який характеризує функціональне
використання земельної ділянки (Кф)
(додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну
прибутковість видів економічної
діяльності. Віднесення земель до
категорії земель за функціональним
використанням провадиться згідно з
Інструкцією з заповнення державної
статистичної звітності з кількісного
обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем,
6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом
Держкомстату України від 05.11.1998р. №377,
зареєстрованою в Мін'юсті України
14.12.1998р. за №788/3228, відповідно до видів
економічної діяльності, зазначених у
довідках, що надають юридичним особам
органи державної статистики.

Додатком 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10
Порядку затверджено Коефіцієнти, які
характеризують функціональне
використання земельної ділянки (Кф),
зокрема, для категорії землі за
функцією використання «Землі
комерційного використання»
передбачений коефіцієнт 2,5; для
категорії «Інші землі» (в т.ч. «Землі,
зайняті поточним та відведені під
майбутнє будівництво») передбачений
коефіцієнт 0,5.

Згідно з Витягом від 09.04.2014р. з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку, розташовану за
адресою: Миколаївська обл., м.
Южноукраїнськ, бул. АДРЕСА_2
(кадастровий номер :13:004:0013),
цільовим призначенням земельної
ділянки є «для іншої комерційної
діяльності».

Відповідно до форми державної
статистичної звітності 6-зем цільовим
призначенням земельної ділянки,
розташованої за адресою: Миколаївська
обл., м. Южноукраїнськ, бул. АДРЕСА_2
(кадастровий номер :13:004:0013), є
комерційне використання.

Рішенням Южноукраїнської міської ради
від 31.03.2011р. №171 відповідачу надавалась
згода на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 для
комерційного використання в
довгострокову оренду терміном на 10
років під розміщення та обслуговування
об'єкту незавершеного будівництва,
майнового торгівельно-розважального
комплексу по АДРЕСА_2, загальною площею
0,2260 га.

На підставі вище перелічених
документів, при нормативній грошовій
оцінці землі був застосований
коефіцієнт 2,5.

Відповідачем у встановленому порядку
не надавались позивачу документи на
підтвердження наявності у відповідача
дозволу на проведення будівельних
робіт та докази можливого здійснення
будівництва на спірній земельній
ділянці з метою застосування при
проведенні нормативної грошової
оцінки землі іншого коефіцієнту, який
характеризує функціональне
використання земельної ділянки в т.ч. 0,5
як для земель, зайнятих поточним та
відведеним під майбутнє будівництво.

Відповідачем не доведено, що на спірній
земельній ділянці протягом періоду
нарахування збитків велись будівельні
роботи або планувалось майбутнє
будівництво.

Іншого розміру нормативної грошової
оцінки одного квадратного метра
спірної земельної ділянки
відповідачем суду не доведено,
відповідно не доведено і іншого
розміру нарахованих йому збитків.

За таких обставин підлягають
задоволенню заявлені позовні вимоги
про стягнення з відповідача 151573,59 грн.
збитків, завданих використанням
земельної ділянки площею 0,2260 га,
розташованої по бульвару АДРЕСА_2 в м.
Южноукраїнськ, без правовстановлюючих
документів за період з 01.04.2011р. по
01.01.2014р.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Прокурора м. Южноукраїнська в
інтересах держави в особі
Южноукраїнської міської ради
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь
Южноукраїнської міської ради (55000,
Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ,
вул. Дружби народів, 48, )
151573 (сто п'ятдесят одну тисячу п'ятсот
сімдесят три) грн. 59 коп. збитків.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід Державного
бюджету України (отримувач коштів: УК у
м. Миколаїв / м. Миколаїв / 22030001, банк
отримувача - ГУДКСУ у Миколаївській
області, рахунок №3002, МФО 826013, , код класифікації доходів:
22030001, назва коду класифікації доходів:
судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050), назва суду:
господарський суд Миколаївської
області) 3031 (три тисячі тридцять одну)
грн. 47 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Повне рішення складено 04 липня 2014 року.

Головуючий суддя
Ю.С. Бритавська

Судді
В.Д. Фролов

Д.О. Бездоля