ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

24.06.2014 року
Справа № 907/566/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальні „Підприємство "Кліше",
м. Львів

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торгсервіс
-Ужгород", м. Ужгород

про стягнення 51 980 ,60 грн.,

Суддя господарського суду -Кривка В.П.

представники:

Позивача - Крумшин М.М. довіреність №1
від 05.05.2014 року;

Відповідача - не зявився;

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою
відповідальністю
„Підприємство"Кліше", м. Львів заявлено
позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торгсервіс
-Ужгород", м. Ужгород про стягнення 51 980
,60 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на
підставі договору поставки №22-09/12 від
03.09.2012 року укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю
„Підприємство" „Кліше" та Дочірнім
підприємством „Торгсервіс -Ужгород",
позивачем було поставлено, а
відповідачем отримано товар, однак
свої зобов'язання щодо його оплати
останнім виконано лише частково,
внаслідок чого виникла заборгованість
на загальну суму 40 000 грн. Зважаючи на
те, що відповідачем було допущено
прострочення виконання грошових
зобов'язань відповідно до умов
договору та положень закону заявником
проведено нарахування штрафних та
фінансових санкцій, і просив стягнути
суму 51 980,60 грн., в т.ч. 40 000 грн. -
основного боргу, 9 738,60 грн. - пені та 2 242
грн. - 3% річних.

У ході судового розгляду уповноважений
представник позивача, подала письмову
заяву в порядку ст. 22 ГПК України, в якій
позовні вимоги уточнено та зменшено, з
огляду на часткове погашення
заявленого до стягнення боргу після
порушення провадження у справі, і
просить стягнути 35 000 грн. - основного
боргу, 8 000 грн. - пені та 1 500 грн - 3%
річних, решту вимог просить не
розглядати, при цьому наполягає на
вирішенні спору по суті. За таких
обставин, суд розглядає зменшені
(уточнені) позовні вимоги.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи на адресу вказану позивачем,
підтверджену матеріалами справи,
(ухвала суду від 11.06.2014 року надіслана
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією, з відміткою органу
зв'язку про вручення), проте відповідач
своїми процесуальними правами не
скористався: у судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, письмових пояснень по суті
спору та заявленим вимогам не подав, в
т.ч. контррозрахунку заявленої до
стягнення суми, причин неявки та
невиконання вимог ухвали не повідомив,
тому справа розглядається у
відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача.

суд встановив:

03 вересня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Підприємство "Кліше" та Дочірнім
підприємством „Торгсервіс -Ужгород"
було укладено договір №22-09/12,
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язується протягом терміну дії
Договору виготовляти і систематично
поставляти (передавати) Покупцеві
поліграфічну продукцію, а саме:
етикеткову продукцію, а Покупець
зобов'язується прийняти цю продукцію і
своєчасно сплачувати за неї певну
грошову суму в порядку і на умовах,
викладених у Договорі.

Пунктами 7.1 договору сторони обумовили,
що розрахунки за кожну окрему партію
замовленої покупцем продукції
здійснюється в безготівковому порядку,
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок Постачальника, 50%
передоплата, 50% відтермінування
платежу на 30 днів.

На виконання умов даного Договору
позивачем було поставлено відповідачу
обумовлений товар на загальну суму 151 892
грн, що достовірно підтверджується
долученими до матеріалів справи
узгодженими сторонами видатковими
накладними про отримання товару №605
від 04.02.2013 року, №КЛ-00002238 від 12.04.2013 року,
№КЛ-00002262 від 15.04.2013 року, №КЛ-00002278 від
15.04.2013 року, №КЛ-00002378 від 18.04.2013 року,
№КЛ-00003139 від 28.05.2013 року, №КЛ-00004680 від
13.08.2013 року, а також довіреностями на
отримання товарно-матеріальних
цінностей. (а.с. 16-27) Проте, відповідач за
отриманий товар розрахувався лише
частково (докази часткової оплати в
матеріалах справи, а.с.28-41), внаслідок
чого утворилася заборгованість у сумі
40 000 грн. (розгорнутий розрахунок, а.с.40),
що спонукало позивача вдатися до
судового захисту порушеного права,
шляхом звернення до суду з даним
позовом про стягнення зазначеної суми
боргу. У зв'язку з не оплатою за
поставлений товар 14.05.2014 року позивач
звертався до відповідача з
листом-вимогою, якою повідомлено про
наявність заборгованості та заявлено
вимогу щодо її оплати, проте відповідач
на вказану вимогу не відреагував,
заборгованість не погасив (а.с.43).

Між тим, під час судового розгляду
уповноважений представник позивача
позовні вимоги уточнив та зменшив, і
просить суд стягнути 35 000 грн. основного
боргу, з огляду на часткове погашення
заявленого до стягнення боргу після
порушення провадження у справі судом в
розмірі 5 000 грн., про що надано
відповідні підтверджуючі документи
(копія банківської виписки від 13.06.2014
року про проведення відповідачем
часткової оплати - в матеріалах справи).

Таким чином, сума заборгованості за
поставлений товар становить 35 000 грн.,
належним чином доведена матеріалами
справи, довідкою про стан розрахунків
заявленої до стягнення суми на момент
вирішення спору, доказами часткової
оплати, відповідачем в установленому
законом порядку не заперечена і не
спростована.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України від
16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та
доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу
України від 16.01.03 № 435-IV з наступними
змінами та доповненнями) господарське
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що за певних умов звичайно
ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, ст.
202 ГК України зобов'язання припиняється
його виконанням, проведеним належним
чином. Покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару.
(ст. 692 ЦК України). Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускаються, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ст. 525 ЦК України).

За таких обставин, заявлені вимоги
належним чином доведені матеріалами
справи, обумовлені положеннями ст.ст.
526, 530, 692 ЦК України, ст. 193 ГК України,
тому порушене право позивача підлягає
захисту судом, шляхом стягнення з
відповідача суми 35 000 грн.

Поряд з цим, за прострочення виконання
грошових зобов'язань, покликаючись на
умови укладеного договору та положення
закону позивачем також заявлено вимоги
про стягнення з відповідача суми 8 000
грн. пені (розгорнутий розрахунок - в
матеріалах справи).

Відповідно до п. 8.2 Договору сторони
обумовили, що за несвоєчасну оплату
продукції покупець сплачує
постачальнику пеню, в розмірі не
більшому подвійної облікової ставки
НБУ за кожен день прострочення.

Згідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України, ст.202 Господарського кодексу
України зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст. 610 ЦК України). Боржник вважається
таким, що прострочив виконання
зобов'язання, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки. При цьому неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання (Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст. 549 ЦК
України)). Згідно до ч.1 ст. 216
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим кодексом,
іншими законами і договором.

Проведені позивачем нарахування сум
пені з урахуванням умов договору,
наявного боргу, заявленого періоду та
виникнення у відповідача грошових
зобов'язань, а також Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від 22
листопада 1996 року N 543/96-ВР та вимог ст. 232
ГК України належним чином розраховані,
тому з огляду на викладене підлягають
до задоволення повністю.

Водночас, покликаючись на
положення ст. 625 ЦК України заявник
провів нарахування і вимагає
застосування відповідальності за
прострочення виконання грошового
зобов'язання в сумі 1 500 грн. - 3%
відсотків річних.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання сума 1 500 грн. - 3% річних
доведені матеріалами справи,
обумовлені Законом, розгорнутим
розрахунком (в матеріалах справи),
відповідачем в установленому порядку
не заперечені та не спростовані, тому
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торгсервіс
-Ужгород", м. Ужгород, вул.
Собранецька,60 () на
користь Товариства з обмеженою
відповідальні „Підприємство"Кліше", м.
Львів, вул. Рилєєва,7/6 ()
суму 44 500 (Сорок чотири тисячі п'ятсот)
грн., а також суму 1 827 (Одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя
В.Кривка