КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р. Справа№ 910/2843/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Дубина О.О., представник
за довіреністю №105 від 20.05.2014р.;

від відповідача: Личагін С.Є.,
представник за довіреністю №27 від
09.01.2014р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 24.04.2014р. (підписано -
12.05.2014р.)

у справі №910/2843/14 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «НОВА»

до Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Будівельно-монтажна фірма
«Укргазпромбуд»

про стягнення 4078,48грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «НОВА»
(далі - позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
в особі філії «Будівельно-монтажна
фірма «Укргазпромбуд» (далі -
відповідач) про стягнення 4078,48грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014р. позовну заяву
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» прийнято до
провадження та порушено провадження у
справі 910/2843/14.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач посилається на те, що 01.07.2010р.
між сторонами спору був укладений
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВЕ/4700036, за вказаним полісом
були застраховані майнові інтереси
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Будівельно-монтажна фірма
«Укргазпромбуд» пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу «ЛАЗ» (д.н. НОМЕР_1). 10.07.2010р.
трапилась дорожньо - транспортна
пригода, внаслідок якої відбулося
зіткнення автомобіля «ЛАЗ» (д.н.
НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_4,
який перебував у трудових відносинах з
відповідачем та автомобіля «Шевроле»
(д.н. НОМЕР_2 ). Винною особою у
зазначеній дорожньо - транспортній
пригоді визнано ОСОБА_4 згідно
постанови Долинського районного суду
Івано - Франківської області від
13.08.2010р. На підставі полісу
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів
№ВЕ/4700036, а також на підставі висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №42/08 від 14.08.2010р.
потерпілій особі було виплачене
страхове відшкодування в розмірі
4078,48грн. Посилаючись на п. п. г п. 38.1.1 ст.
38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», а також на ч. 1
ст. 1172 Цивільного кодексу України,
позивач просив суд стягнути з
відповідача суму виплаченого
страхового відшкодування в розмірі
4078,48грн.

Відповідач заперечував проти позовних
вимог у відзиві на позовну заяву,
посилаючись на статтю 257 Цивільного
кодексу України, оскільки позивач
пропустив строк позовної давності.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.04.2014р. у справі №910/2843/14 в
позові Приватному акціонерному
товариству «Страхова компанія «НОВА»
до Приватного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Будівельно-монтажна фірма
«Укргазпромбуд» про стягнення 4078,48грн.
відмовлено повністю.

За оцінкою місцевого господарського
суду, Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в редакції, яка
діяла на момент звернення з позовом до
суду, не містить жодних строків,
протягом яких страхувальник повинен
повідомляти страховика про настання
дорожньо-транспортної пригоди, а сам
закон в цілому не надає страховику
права на звернення з регресним позовом
до страхувальника в разі його
неповідомлення страхувальником не
пізніше трьох робочих днів про
настання дорожньо-транспортної
пригоди. Таким чином, на думку
місцевого господарського суду, Закон
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції, яка діяла на
момент звернення з позовом до суду
звільняє страхувальника від цивільної
відповідальності за неповідомлення
страховика не пізніше трьох робочих
днів про настання
дорожньо-транспортної пригоди. В
цілому, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позивач пропустив строк
позовної давності щодо заявлення
вказаних позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «НОВА» звернулось з
апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просило скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2014р. у справі №910/2843/14 та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

У доводах апеляційного оскарження
позивач вказував, що рішення прийняте
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідності
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи та невірним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Скаржник вважав, що суд першої
інстанції залишив поза увагою правові
висновки Верховного суду України у
справі про відшкодування шкоди щодо
неузгодженості нумерації підпунктів
пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту
38.1 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» після внесених
до них змін Законом України від 17
лютого 2011 року № 3045-6: «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо ДТП та виплати страхового
відшкодування», за якими встановлене
статтею 38 Закону право Страховика
подати регресний позов до
страхувальника у разі недотримання
строків повідомлення Страховика про
ДТП не може обмежувати його права на
подання такого позову.

Одночасно, скаржником в апеляційній
скарзі заявлено клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення місцевого
господарського суду у даній справі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» передано на
розгляд судді Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського від 26.05.2014р. сформовано
для розгляду даної апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючого
судді Кропивної Л.В., суддів:
Алданової С.О., Дикунської С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р. у
справі №910/2843/14 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Алданова С.О., Дикунська С.Я.) клопотання
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» про
поновлення строку на подання
апеляційної скарги задоволено,
Приватному акціонерному товариству
«Страхова компанія «НОВА» поновлено
строк на апеляційне оскарження рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2014р. у справі №910/2843/14, апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «НОВА»
прийнято до провадження, а її судовий
розгляд призначено на 17.06.2014р.
Зобов'язано Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «НОВА»
надати до Київського апеляційного
господарського суду оригінал
квитанції поштового направлення №1170
від 05.05.2014р., копія якої була додана до
апеляційної скарги.

17.06.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «НОВА» на виконання вимог
ухвали Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р.
надійшов супровідний лист з оригіналом
квитанції поштового направлення №1170
від 05.05.2014р., який було долучено до
матеріалів справи.

У судове засідання 17.06.2014р. з'явились
представники сторін.

У судовому засіданні 17.06.2014р.
представник позивача підтримав доводи
апеляційного оскарження, просив
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 24.04.2014р. у даній справі
та прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 17.06.2014р.
представник відповідача просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуваний судовий
акт залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу (далі - ГПК)
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується матеріалами
справи, 01.07.2010р. між Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «НОВА» (надалі - страховик,
позивач) та Дочірньою компанією
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
в особі філії БМФ «Укргазпромбуд»
(надалі - страхувальник, відповідач) був
укладений договір у вигляді полісу
серії №ВЕ/4700036 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

У відповідності до умов договору
застраховано цивільно-правову
відповідальність ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» в особі філії БМФ
«Укргазпромбуд», пов'язану з
експлуатацією наземного транспортного
засобу «ЛАЗ-695 НГ» (н.з. НОМЕР_1).

10.07.2010р. в м. Стрий на вул. Болехівській
сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «ЛАЗ-695 НГ» (н.з. НОМЕР_1), що
належить ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» в особі філії БМФ
«Укргазпромбуд», під керуванням водія
ОСОБА_4, який перебував у трудових
відносинах з відповідачем, та
автомобіля «Шевроле Еванда» (н.з.
НОМЕР_2), внаслідок якої автомобілі
отримали технічні пошкодження.

Постановою Долинського районного суду
Івано - Франківської області від
13.08.2010р. у справі №3-9812010 ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
124 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини вказаної особи в результаті
порушення Правил дорожнього руху.

Згідно страхового акта від 14.02.2011р. №440,
за страховим випадком, що стався
10.07.2010р., визначено суму страхового
відшкодування за страховим полісом
серії №ВЕ/4700036 у розмірі 4078,48грн.

На підставі полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВЕ/4700036, а також
на підставі висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №42/08
від 14.08.2010р. потерпілій особі було
виплачене страхове відшкодування в
розмірі 4078,48грн., що підтверджується
платіжним дорученням №1547 від 21.02.2011р.

13.09.2012р. позивачем на адресу
відповідача направлено досудове
попередження №1623/0/17-12 з вимогою
сплатити у регресному порядку 4078,48грн.
Вказана вимога відповідачем залишена
без виконання.

Вирішуючи спір у даній справі про
стягнення в порядку регресу 4078,48грн. на
підставі пункту 38.1.1 статті 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», місцевий господарський суд
виходив з того, що у страховика
відсутнє право на звернення до
страхувальника з регресним позовом з
підстав відсутності положень в
редакції закону, яка діяла на момент
звернення позивача з позовом, щодо
строку про повідомлення
страхувальником страховика про
дорожньо-транспортну пригоду.

Утім, колегія суддів не може погодитись
з таким висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 22.1 статті 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (у редакції
Закону, чинній на момент звернення
позивача з позовом до суду) у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів»
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

За приписами підпункту «ґ» пункту 38.1.1
пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 989
Цивільного кодексу України
страхувальник зобов'язаний повідомити
страховика про настання страхового
випадку у строк, встановлений
договором.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1.
статті 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції Закону, чинній на
момент звернення позивача з позовом до
суду) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Наведеними правовими нормами
встановлено обов'язок страховика
повідомити письмово страхувальника
про настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування,
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання цієї
дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому неузгодженість пунктів
статей 33 та 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» після внесених змін згідно із
Законом України від 17.02.2011р. №3045-VI «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування» не
може обмежувати встановлене статтею 38
цього Закону право страховика подати
регресний позов у разі недотримання
строків і умов повідомлення його про
дорожньо-транспортну пригоду, а відтак
і не може бути підставою для відмови у
позові (Постанова Верховного суду
України від 12.02.2014р. у справі №6-1цс14).

Враховуючи викладене, судова колегія
не погоджується з висновком
апеляційної інстанції стосовно
відсутності у страховика права на
звернення до страхувальника з
регресним позовом з підстав,
визначених Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», зокрема через відсутність
посилань в Законі, в редакції, яка діяла
на момент звернення з позовом до суду,
щодо строків повідомлення страховика
страхувальником про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
висновки суду щодо пропуску позивачем
строку позовної давності не
відповідають фактичним обставинам
справи, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 6 ст. 261 ЦК України
за регресними зобов'язаннями перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання.

Згідно з пунктом 4.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» №10
від 29 травня 2013 року за приписом
частини шостої статті 261 ЦК України
перебіг позовної давності за
регресними зобов'язаннями починається
від дня виконання основного
зобов'язання. Тому, зокрема, право
страховика за договором страхування на
подання до суду регресного позову про
стягнення з винної особи коштів,
виплачених страховиком як страхове
відшкодування, виникає з моменту
сплати такого відшкодування, а не з
моменту виникнення страхового випадку.

Відповідно до пункту 8 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» №6 від 27 березня 1992 року
регресна вимога може бути пред'явлена
протягом трьох років, з дня виконання
зобов'язання про відшкодування шкоди
(відшкодування в натурі, виплати суми
періодичних платежів тощо).

Відповідно до пункту 27 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року при
регресі перебіг строку позовної
давності починає обчислюватися з
моменту, коли страховик виплатив
страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.02.2011р. Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «НОВА» виплатило
потерпілій особі страхове
відшкодування в розмірі 4078,48грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1547 від 21.02.2011р.

Отже, перебіг строку позовної давності
щодо стягнення збитків в порядку
регресу з страхувальника розпочався
саме з 22.02.2011р. Останнім днем строку
позовної давності у відповідності до
ст. 257 ЦК України є 22.02.2014р., тоді як,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «НОВА» звернулось з
позовом до місцевого господарського
суду - 17.02.2014р., тобто, в межах строку
позовної давності.

У відповідності до пункту 4 частини 1
статті 104 Господарського
процесуального кодексу України
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права є однією з
підстав для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду.
Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Таким чином, Київський апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
те, що місцевий господарський суд
неправильно застосував норми
матеріального права, що призвело до
прийняття неправильного рішення,
відтак, апеляційна скарга Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «НОВА» підлягає задоволенню,
а рішення Господарського суду міста
Києва від 24.04.2014р. - скасуванню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача.

З огляду на те, що рішення першої
інстанції підлягає скасуванню, а тому,
аналогічним чином підлягають
розподілу витрати по сплаті судового
збору за розгляд справи у суді першої
інстанції, тобто судовий збір
покладається на відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» на рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2014р. у справі №910/2843/14.

2. Скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 24.04.2014р. у справі
№910/2843/14.

3.Прийняти нове судове рішення.

Задовольнити повністю позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» до
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Будівельно-монтажна фірма
«Укргазпромбуд» про стягнення 4078,48грн.

4.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Будівельно-монтажна фірма
«Укргазпромбуд» (36002, м. Полтава,
Октябрський район, вулиця Кагамлика,
будинок 33-А, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» (02660, м. Київ,
вулиця Марини Раскової, будинок 11, ) 4078 (чотири тисячі сімдесят
вісім) гривень 48 копійок на
розрахунковий рахунок Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «НОВА» №6565, МФО 300528 в АТ
«ОТП Банк» м. Київ, .

5.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Будівельно-монтажна фірма
«Укргазпромбуд» (36002, м. Полтава,
Октябрський район, вулиця Кагамлика,
будинок 33-А, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» (02660, м. Київ,
вулиця Марини Раскової, будинок 11, , р/р №6565, МФО 300528 в АТ
«ОТП Банк» м. Київ, ) 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім)
гривень 00 копійок судового збору за
розгляд в суді першої інстанції.

6.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Будівельно-монтажна фірма
«Укргазпромбуд» (36002, м. Полтава,
Октябрський район, вулиця Кагамлика,
будинок 33-А, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «НОВА» (02660, м. Київ,
вулиця Марини Раскової, будинок 11, , р/р №6565, МФО 300528 в АТ
«ОТП Банк» м. Київ, ) 913
(дев'ятсот тринадцять) гривень 50
копійок судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

7.Матеріали справи №910/2843/14 повернути до
місцевого господарського суду.

8. Доручити місцевому господарському
суду видачу відповідних наказів.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська