Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
___________________________________
Тел. 7-99-18, факс 7-44-62
УХВАЛА

"24" червня 2014 р.
Справа № 927/18/1б/13

За заявою голови ліквідаційної комісії
боржникаБОРЖНИК: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Велмі
Пром» 17500, м. Прилуки Чернігівської
області, вул. Іванівська, 79про визнання
боржника банкрутом
Суддя
А.С.Сидоренко

Представники:

від кредиторів: не з'явились

від боржника: не з'явився

від Головного управління юстиції у
Чернігівській області: Бухно А.М. - пров.
спец. відділу з питань банкрутства, дов.
б/н від 04.04.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головою ліквідаційної комісії
товариства з обмеженою
відповідальністю «Велмі Пром» подана
заява про визнання боржника банкрутом
на підставі ст. 51 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції цього Закону до 18.01.2013р.)
(надалі - Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 04.01.2013р.
вказана вище заява прийнята до
розгляду, порушено провадження у
справі про банкрутство, введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів та звільнено активи
боржника від податкової застави.

Постановою господарського суду
Чернігівської області від 15.01.2013р.
боржника визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Вихор Ю.С., яку було зобов'язано,
зокрема, подати до офіційного
друкованого органу («Голос України»
або «Урядовий кур'єр») оголошення про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури, в
якому має міститися інформація,
передбачена ч. 5 ст. 23 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідне оголошення було
опубліковано в газеті «Голос України»
№ 17 (5517) від 26.01.2013р., витяг з якої було
подано до господарського суду
ліквідатором.

Згідно ч. 3 ст. 51 Закону про банкрутство,
кредитори мають право заявити свої
претензії до боржника, який
ліквідується, в місячний строк з дня
офіційного оприлюднення ухвали про
визнання боржника, який ліквідується,
банкрутом.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 09.04.2013р.
затверджено реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 23.07.2013р. були
внесені зміни до реєстру вимог
кредиторів, затвердженого ухвалою
господарського суду Чернігівської
області від 09.04.2013р.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 09.01.2014р.
строк ліквідаційної процедури
продовжений на шість місяців до 15.07.2014р.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 21.01.2014р.
Головне управління юстиції у
Чернігівській області визнано
учасником провадження у справі про
банкрутство.

29 травня 2014 року до господарського суду
Чернігівської області надійшла заява
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області про визнання
кредиторських вимог до боржника в сумі
9,23 грн., яка ухвалою господарського
суду від 30.05.2014р. була прийнята,
приєднана до матеріалів справи та
призначена до розгляду.

При цьому, ліквідатора було зобов'язано
розглянути заяву Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області з кредиторськими вимогами до
боржника та до початку судового
засідання письмово повідомити суд про
результати її розгляду.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області та ліквідатор
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце проведення розгляду
заяви кредитора, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень № 825 та № 841,
однак до суду не з'явились. Втім,
вказаною вище ухвалою господарського
суду від 30.05.2014р. явка повноважних
представників ліквідатора та
кредитора обов'язковою визнана не була.

До початку судового засідання від
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області надійшло
клопотання (від 06.06.2014р. № 4092/08) про
розгляд заяви про визнання
кредиторських вимог до боржника за
відсутності його повноважного
представника.

Ліквідатор листом від 02.06.2014р. № 02-01/3/24
повідомив про те, що грошові вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області визнаються ним в
повному обсязі і будуть включені до
реєстру вимог кредиторів в порядку
черговості.

Одночасно ліквідатор просить суд
здійснити розгляд заяви кредитора за
його відсутності (клопотання від
02.06.2014р. № 02-01/3/25).

Також, до початку судового засідання
від Прилуцького міськрайонного центру
зайнятості надійшла заява (від 04.06.2014р.
№ 01/1288) про розгляд заяви про визнання
кредиторських вимог до боржника за
відсутності його повноважного
представника.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважного представника Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, з'ясувавши фактичні обставини
справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті,
господарський суд ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області заявлено
грошові вимоги в сумі 9,23 грн.

В обґрунтування поданої заяви кредитор
вказує на наявність у боржника
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат Пенсійного фонду на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», за грудень 2013 року в
сумі 9,23 грн.

На підтвердження наявності
заборгованості в сумі 9,23 грн.
управлінням ПФУ надано виписку з
картки особового рахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за грудень 2013 року, а також розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із січня 2013 року за 2012
рік.

Згідно ч. 2 розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 3 п. 1
ст. 4 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997р. № 400/97-ВР
(надалі - Закон № 400/97-ВР), для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
ставкою 100 відсотків від об'єкта
оподаткування.

Пунктами 6.4 та 6.8 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за № 64/8663 (надалі - Інструкція)
визначено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (згідно з додатками 6 та 7),
які надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25 - го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, законодавством
встановлено обов'язок підприємства
відшкодувати органу Пенсійного фонду
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, після
отримання повідомлення про розрахунок
відповідних витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, 05
лютого 2013 року кредитором на адресу
боржника направлявся розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із січня 2013 року за 2012
рік (супровідний лист від 05.02.2013р. №
1113/02).

Вказаний вище розрахунок був отриманий
ліквідатором боржника Вихор Ю.С.
07.02.2013р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 121.

Отже, боржник був зобов'язаний внести
до Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
грудень 2013 року до 25.12.2013р.

Проте, як було зазначено вище,
постановою господарського суду
Чернігівської області від 15.01.2013р.
боржника було визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство,
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 ст. 23 Закону про банкрутство
передбачено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
зокрема, строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав; припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута; вимоги
за зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Ліквідатор з дня свого призначення
здійснює такі повноваження, як,
зокрема, заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими (ч. 1 ст. 25 Закону про
банкрутство).

Отже, зазначеними нормами Закону про
банкрутство, законодавець чітко
встановив, що поточні вимоги кредитора
- це неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурах банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора.

Відповідна правова позиція викладена
також у постановах Верховного Суду
України від 18.03.2014р. № 3-4гс14, № 3-5гс14, від
08.04.2014р. № 3-6гс14, № 3-8гс14).

Як вбачається із заяви Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області про визнання кредиторських
вимог до боржника в сумі 9,23 грн.,
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат Пенсійного фонду на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», виникла після визнання
боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора.

Таким чином, враховуючи наведені вище
приписи чинного законодавства України
та фактичні обставини справи, грошові
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області не мають
характеру поточних у розумінні статті 1
Закону про банкрутство, заявлені після
введення ліквідаційної процедури, під
час якої не виникає будь - яких нових
зобов'язань, що можуть бути заявлені в
порядку частини 1 статті 23 Закону про
банкрутство, а тому відхиляються
господарським судом.

Керуючись ст. ст. 1, 23 - 25, 51 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Грошові вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області в сумі 9,23 грн. відхилити.

2. Зобов'язати ліквідатора по
завершенню ліквідаційної процедури
надати суду ліквідаційний баланс та
звіт про проведену роботу.

3. Копії цієї ухвали надіслати
кредиторам, ліквідатору Вихор Ю.С.
(АДРЕСА_1) та Головному управління
юстиції у Чернігівській області (14000, м.
Чернігів, проспект Миру, 43).

Суддя
А.С.Сидоренко