ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Справа № 916/2780/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С., Костенко
Т.Ф.,суддівСибіги О.М.розглянувши
матеріали касаційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрсервіс", м. Одесана ухвалуОдеського
апеляційного господарського суду від
24.03.2014 рокуу справі господарського суду
Одеської областіза позовомКіровської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, с. Кірове,
Одеська обл.до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Укрсервіс", м. Одесапровнесення змін до
договору оренди земельної ділянки

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача: Терентьєв А.А.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 02.12.2013 року
позовні вимоги Кіровської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Укрсервіс"
(далі за текстом - ТОВ "ВКФ "Укрсервіс")
про внесення змін до договору оренди
землі задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, ТОВ "ВКФ "Укрсервіс"
звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою та клопотанням про відновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення місцевого господарського суду
від 02.12.2013 року.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014 року в
задоволенні клопотання ТОВ "ВКФ
"Укрсервіс" про поновлення пропущеного
процесуального строку на подання
апеляційної скарги було відмовлено, а
апеляційну скаргу - повернуто
скаржнику без розгляду.

Ухвалу суду апеляційної інстанції
мотивовано значним пропуском
процесуального строку для подання
апеляційної скарги, встановленого ст. 93
ГПК України, та відсутністю поважних
причин для поновлення такого строку.

Не погоджуючись з ухвалою суду
апеляційної інстанції, ТОВ "ВКФ
"Укрсервіс" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
24.03.2014 року та поновити відповідачу
строк на апеляційне оскарження рішення
господарського суду Одеської області
від 02.12.2013 року.

Позивачем відзиву на касаційну скаргу
подано не було.

Розпорядженням від 10.06.2014 року № 03-05/745
сформовано наступний склад колегії
суддів: головуючий суддя - Божок В.С.,
судді - Костенко Т.Ф., Сибіга О.М.

В судовому засіданні представник
відповідача просив касаційну скаргу
задовольнити, ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
24.03.2014 року - скасувати та поновити
відповідачу строк на апеляційне
оскарження рішення господарського
суду Одеської області від 02.12.2013 року.

Позивача згідно з приписами ст. 1114 ГПК
України було належним чином
повідомлено про день, час і місце
розгляду касаційної скарги, однак він
не скористався передбаченим законом
процесуальним правом на участь у
розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в суді касаційної
інстанції, перевіривши правильність
застосування судом норм
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, апеляційну скаргу на
рішення господарського суду Одеської
області від 02.12.2013 року ТОВ "ВКФ
"Укрсервіс" було подано 14.03.2014 року,
тобто з значним пропуском
процесуального строку на апеляційне
оскарження.

Клопотання про поновлення пропущеного
процесуального строку на апеляційне
оскарження мотивовано тим, що скаржник
не отримав копію позовної заяви та не
був повідомлений про час та місце її
розгляду із зазначенням, що суд першої
інстанції не в повному обсязі здійснив
свої повноваження стосовно належного
повідомлення відповідача, а саме не
скористувався телефонним зв'язком, не
з'ясував фактичного місцезнаходження
ТОВ "ВКФ "Укрсервіс", що на думку
останнього призвело до порушення його
процесуальних прав; крім того,
відповідач зазначав, що позивач також
мав можливість повідомити ТОВ "ВКФ
"Укрсервіс" про засідання суду в іншій
спосіб, а саме особисто, так як
відповідач неодноразово був у
приміщенні Кіровської сільської ради,
та/або надати суду відомості щодо
фактичного місцезнаходження
товариства.

За змістом ч. 1 ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 87
Господарського процесуального кодексу
України повне рішення та ухвали
надсилаються сторонам, прокурору,
третім особам, які брали участь в
судовому процесі, але не були присутні
у судовому засіданні, рекомендованим
листом з повідомленням про вручення не
пізніше трьох днів з дня їх прийняття
або за їх зверненням вручаються їм під
розписку безпосередньо у суді.

Будь-який інший спосіб надсилання
рішень та ухвал процесуальним
законодавством не передбачений.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення суду першої інстанції прийнято
в судовому засідання 02.12.2013 року, а
повний текст складено та підписано
04.12.2013 року.

Вказане рішення відправлено учасникам
судового процесу в порядку статі 87
Господарського процесуального кодексу
України також 04.12.2013 року, про що
свідчить відповідна відмітка суду на
звороті оригіналу рішення, яка
відповідає вимогам п. 2.6.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.2013 року № 28.

Як вірно зазначено апеляційним
господарським судом, у відповідності
до ч. 1 ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України строк
на апеляційне оскарження цього рішення
закінчився 16.12.2013 року, оскільки 14 та 15
грудня 2013 року припадало на вихідні
дні, а апеляційну скаргу ТОВ "ВКФ
"Укрсервіс" було подано лише 14.03.2014 року,
що підтверджується штампом реєстрації
вхідної кореспонденції, тобто з
значним пропуском строку на апеляційне
оскарження.

Обґрунтовуючи причину пропуску строку
на апеляційне оскарження, скаржник
посилався, зокрема, на те, що суд першої
інстанції не в повному обсязі здійснив
свої повноваження стосовно належного
повідомлення відповідача, а саме не
скористувався телефонним зв'язком, не
з'ясував фактичного місцезнаходження
ТОВ "ВКФ "Укрсервіс", що на думку
останнього призвело до порушення його
процесуальних прав.

Проте, як вірно вказано апеляційним
господарським судом, в матеріалах
справи міститься витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, в якому
зазначено, що станом на 06.11.2013 року ТОВ
"ВКФ "Укрсервіс" знаходиться за адресою:
м. Одеса, Суворовський район, вул.
Паустовського, буд. 15, кв. 85; докази
відправлення відповідачу копії
позовної заяви, яка відповідно до опису
вкладення надсилалась останньому саме
на адресу: м. Одеса, вул. Паустовського,
15, кв. 85; докази відправлення
відповідачу на зазначену адресу усіх
процесуальних документів по даній
справі; рекомендовані поштові
повідомлення про їх невручення у
зв'язку із закінченням терміну
зберігання.

Вищевикладене свідчить про небажання
відповідача отримувати рекомендовану
кореспонденцію, яка надійшла з судової
установи, що свідчить про власну
недбалість скаржника і перебуває у
причинному зв'язку з пропуском
встановленого процесуального строку
на подання апеляційної скарги.

Будь-яких інших доводів в
обґрунтування поважності причин
пропуску процесуального строку "ВКФ
"Укрсервіс" не надано.

Відповідно до пунктів 3.9.1., 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

До того ж, в апеляційній скарзі ТОВ "ВКФ
"Укрсервіс" зазначена та ж сама адреса
місцезнаходження товариства (м. Одеса,
вул. Паустовського, 15, кв. 85), а будь-які
відомості щодо її зміни апеляційна
скарга не містить.

Також судом апеляційної інстанції
з'ясовано, що місцезнаходження
відповідача станом на 21.03.2014 року не
змінилось, що підтверджується
відповідним витягом з ЄДРПОУ.

Загальний порядок відновлення
пропущених процесуальних строків
врегульований статтею 53
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої за заявою
сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами
для своєчасного вчинення
процесуальних дій.

Клопотання про відновлення
процесуального строку повинно містити
роз'яснення причин пропуску такого
строку і підстави, з яких заявник
вважає ці причини поважними.

Таким чином, скаржник не був
позбавлений можливості звернутись з
апеляційною скаргою у встановлений
законодавством строк для її подання.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що лише факт
подання ТОВ "ВКФ "Укрсервіс" клопотання
про відновлення строку не
кореспондується з автоматичним
обов'язком суду поновити цей строк,
оскільки клопотання про поновлення
строку на подання апеляційної скарги з
огляду на приписи частини першої
статті 53 Господарського
процесуального кодексу України
повинно містити обґрунтування
поважності причин пропуску цього
строку.

Поряд з цим, колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає,
що поновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку, які
в даному випадку не вбачаються за
відсутності обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання апеляційної
скарги протягом законодавчо
встановленого терміну.

Таким чином, можливість вчасного
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду Одеської області
від 02.12.2013 року залежала виключно від
волевиявлення самого скаржника, тобто
мала суб'єктивний характер, а тому
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла вірного
висновку про відсутність підстав для
поновлення пропущеного процесуального
строку.

Крім того, скаржником не було надано
суду доказів неможливості подання
апеляційної скарги у встановлені
процесуальним законом строки.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що
скаржник, звернувшись з апеляційною
скаргою з пропуском встановленого ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України строку на апеляційне
оскарження не обгрунтував наявність
поважних причин пропуску строку, а тому
судом апеляційної інстанції
правомірно відмовлено у задоволенні
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження та повернуто
апеляційну скаргу скаржнику.

Посилання в касаційній скарзі на
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права не
заслуговують на увагу суду касаційної
інстанції, оскільки не спростовують
висновків апеляційного господарського
суду, викладених в ухвалі, та
ґрунтуються на неправильному
тлумаченні скаржником норм
процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 11113 ГПК України
касаційні скарги на ухвали місцевого
або апеляційного господарських судів
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду касаційних скарг на
рішення місцевого господарського суду,
постанови апеляційного господарського
суду.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що ухвала суду
апеляційної інстанції відповідає
нормам процесуального права, а тому
підстав для її скасування не
вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України,
Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 24.03.2014 року у
справі № 916/2780/13 - залишити без змін.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга