ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року Справа № 922/4839/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Капитал-Агро" в особі
голови ліквідаційної комісії
Севостьянова Є.В. на постановувід 15.04.2014
Харківського апеляційного
господарського суду у справі№ 922/4839/13
господарського суду Харківської
області про банкрутствотовариства з
обмеженою відповідальністю
"Капитал-Агро", с. Манцівка
Харківської областіарбітражний
керуючий Саутенко С.О. (ліквідатор), м.
Харківза участю1.Харківської
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері; 2.Кам'янскої
сільської ради Дворічанського району
Харківської області; 3.Національного
природного парку "Дворічанський", с.
Дворічне Харківської області в
судовому засіданні взяли участь
представники:

боржника Генеральної прокуратури
УкраїниКравченко В.П., довір.;
Сіромашенко Р.Л., посв.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.11.2013 прийнято
до розгляду заяву товариства з
обмеженою відповідальністю
"Капитал-Агро" (далі - ТОВ
"Капитал-Агро", боржник) про порушення
справи про його банкрутство в порядку
ст. 95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом " (у редакції
Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI, далі -
Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.12.2013 за
результатами підготовчого засідання
порушено провадження у справі № 922/4839/13
про банкрутство ТОВ "Капитал-Агро".

Постановою господарського суду
Харківської області від 24.12.2013 (суддя
Дзюба О.А.) визнано боржника банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Саутенко С.О.,
зобов'язано його вчинити певні дії та
інше.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 (судді:
Крестьянінов О.О. - головуючий, Хачатрян
В.С., Шутенко І.А.) вказану постанову
скасовано, провадження у справі
припинено відповідно до п.п. 11 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, як безпідставно порушене.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, боржник в особі голови
ліквідаційної комісії Севостьянова
Є.В. звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить її скасувати, постанову
суду першої інстанції залишити в силі.
Касаційна скарга мотивована
порушенням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, зокрема ст. 1
Закону про банкрутство, ст.ст. 105, 111
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), ст. 91 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України). Боржник зазначає про
дотримання ним порядку добровільної
ліквідації та відсутність у Кам'янскої
сільської ради Дворічанського району
Харківської області процесуального
права на оскарження процесуальних
документів.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону про
банкрутство, якщо вартості майна
боржника - юридичної особи, щодо якого
прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом.

Відповідне правило передбачено ч. 3 ст.
110 ЦК України, яка містить загальні
положення про ліквідацію юридичної
особи.

Спрощена процедура банкрутства, яка
передбачена ст. 95 Закону про
банкрутство (банкрутство боржника, що
ліквідується власником), випливає з
процедури добровільної ліквідації
юридичної особи, тобто ліквідації
юридичної особи за рішенням її
учасників (власників) або органу,
уповноваженого на це установчими
документами.

Так, імперативними приписами абз. 2 ч. 1
ст. 95 Закону про банкрутство
встановлено, що обов'язковою
передумовою для звернення до
господарського суду із заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство є дотримання боржником
порядку ліквідації юридичної особи
відповідно до законодавства України.

Згідно із ч. 3 ст. 60 ГК України
ліквідаційна комісія або інший орган,
який проводить ліквідацію суб'єкта
господарювання, вміщує в друкованих
органах відповідно до закону
повідомлення про його ліквідацію та
про порядок і строки заяви кредиторами
претензій, а явних (відомих) кредиторів
повідомляє персонально у письмовій
формі у встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Проте до заяви про порушення справи про
банкрутство за ст. 95 Закону про
банкрутство не додані докази
повідомлення боржником явних
кредиторів (у розумінні ст. 60
Господарського кодексу України) про
його ліквідацію та про порядок і строки
заявлення кредиторами претензій.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що за наслідками
процедури добровільної ліквідації
боржником було виявлено кредиторську
заборгованість перед єдиним
кредитором - ФОП ОСОБА_6 в сумі 60 000 грн.

У той же час рішенням господарського
суду Харківської області від 09.04.2013 у
справі № 922/631/13-г стягнуто з боржника на
користь бюджету Кам'янскої сільської
ради Дворічанського району
Харківської області 1 672 370 грн. шкоди.
Зазначене судове рішення набрало
законної сили та 17.10.2013 державним
виконавцем ВДВС Великобурлуцького
районного управління юстиції
Харківської області було відкрито
виконавче провадження з його
примусового виконання.

Отже, Кам'янска сільська рада
Дворічанського району Харківської
області є явним кредитором боржника,
оскільки її вимоги підтверджені
судовим рішенням та під час здійснення
добровільної ліквідації боржника
перебували у виконавчому провадженні.
У зв'язку з чим голова ліквідаційної
комісії боржника не міг не знати про
існування грошових вимог вказаного
кредитора, проте умисно не повідомив
останнього про факт добровільної
ліквідації.

Зазначене свідчить про те, що пасив
боржника не міг бути повністю
сформований, тому не можна вважати про
його чіткий розмір.

На необхідності врахування порядку
виявлення кредиторів та встановлення
повного обсягу кредиторської
заборгованості у процедурі
добровільної ліквідації при зверненні
із заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство боржника, що
ліквідується власником, наголошено
Верховним Судом України ще у 2008 році, а
саме у постанові від 10.06.2008. у справі №
15/682-б.

Таким чином, ліквідаційною комісією
боржника був порушений порядок
добровільної ліквідації, що в силу
вимог абз. 2 ч. 1 ст. 95 Закону про
банкрутство унеможливлює ініціювання
справи про банкрутство такого
боржника.

Також відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону про
банкрутство заява про порушення
провадження у справі про банкрутство
подається боржником лише за наявності
майна, достатнього для покриття
судових витрат. У визначенні таких
витрат слід враховувати, зокрема,
оплату послуг арбітражного керуючого,
відшкодування витрат на публікацію
оголошень у справі, судового збору,
сплаченого кредиторами тощо.

При зверненні з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржник вказав про відсутність у нього
будь-яких майнових активів.

Відтак, відсутність у боржника майна,
достатнього для покриття судових
витрат, виключає можливість здійснення
судом провадження у справі про його
банкрутство в силу приписів ч. 4 ст. 11
Закону про банкрутство.

Більше того, судом апеляційної
інстанції було встановлено, що на
момент прийняття рішення про
ліквідацію боржник мав значний обсяг
майнових активів, а саме: транспортні
засоби, сільськогосподарську техніку,
нерухоме майно (комплекс нежитлових
будівель), яке було відчужено боржником
вже під час процедури добровільної
ліквідації. Проте додані до заяви про
порушення справи про банкрутство
документи не містять відомостей про
подальшу долю отриманих боржником від
реалізації майна грошових коштів.

Враховуючи вищезазначене в сукупності,
колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного господарського
суду про безпідставне порушення судом
першої інстанції справи про
банкрутство боржника за спрощеною
процедурою, передбаченою ст. 95 Закону
про банкрутство.

Щодо процесуального права Кам'янскої
сільської ради Дворічанського району
Харківської області, в інтересах якої
звернувся Харківський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, на
оскарження судових рішень колегія
суддів зазначає наступне. Суттєве
порушення боржником порядку
добровільної ліквідації, зокрема
неповідомлення скаржника, як явного
кредитора, про прийняття рішення про
ліквідацію, не зважаючи на пряму
вказівку про це у ст. 60 ГК України,
унеможливило своєчасне звернення
кредитора з грошовими вимогами до
боржника та, відповідно, позбавило його
можливості у встановленому порядку
набути статусу учасника провадження у
справі про банкрутство.

Отже, висновок суду апеляційної
інстанції про припинення провадження у
даній справі з посиланням на пп. 1-1 ч. 1
ст. 80 ГПК України є законним та
обгрунтованим.

За таких обставин оскаржувана
постанова підлягає залишенню без змін,
як така, що відповідає приписам чинного
законодавства.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 105 Цивільного кодексу України, ст. 60
Господарського кодексу України та п. 1-1
ч. 1 ст. 80, ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Капитал-Агро" в особі голови
ліквідаційної комісії Севостьянова
Є.В. залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 у справі № 922/4839/13 залишити без
змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич