КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.
справа№ 910/904/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Вершуті
О.П.

за участю представників: позивача -
Денис А.І.

відповідача -
Порало Т.І.

третьої особи -
не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В. - СЕРВІС»

на рішення Господарського суду м. Києва
від 03.03.2014 р.

у справі № 910/904/14 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В. - СЕРВІС»

до Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В.»

про визнання припиненим договору
поруки № 22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В. - СЕРВІС»
звернулось з позовом до Публічного
акціонерного товариства «БМ Банк» про
визнання припиненим договору поруки №
22-2007/DC від 16.03.2007 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
13.02.2014 р. до участі у справі було
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В.».

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 03.03.2014 р. у справі № 910/904/14 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду м. Києва від 03.03.2014
р. у справі № 910/904/14, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. -
СЕРВІС» подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржуване
рішення суду та прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач зазначає, що ПАТ «БМ Банк», як
кредитор, протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явив
вимоги до поручителя, а тому договір
поруки № 22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р. є
припиненим. Так, право пред'явлення
вимоги до поручителя про виконання
порушеного зобов'язання боржника щодо
повернення кредиту виникло у
відповідача з 02.03.2010 р. по 03.09.2010 р., проте
свого права на пред'явлення вимоги
поручителю у встановлений термін
відповідач не реалізував.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 р.,
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя - Буравльов С.І., судді:
Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 910/904/14, а розгляд справи
призначено на 27.05.2014 р.

27.05.2014 р. в судовому засіданні було
оголошено перерву до 17.06.2014 р.

В засідання суду, призначене на 17.06.2014
р., представники третьої особи повторно
не з`явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
скарги, що підтверджується зворотним
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин
відсутності зазначених представників
суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених
представників не перешкоджає розгляду
скарги. Подальше відкладення призведе
до затягування та порушення строків
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного та об'єктивного розгляду.
Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

16.03.2007 р. між ТОВ «БМ Банк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В.» було
укладено договір невідновлювальної
кредитної лінії (далі - кредитний
договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору
банк зобов'язується надавати на умовах
цього договору, а позичальник
зобов'язується отримувати, належним
чином використовувати та повернути в
передбачені цим договором строки
кредит у сумі, що не перевищує 1 000 000,00
грн.

Згідно з п. 1.4 кредитного договору
кредит надається на строк до 02.03.2010 р.

Відповідно до п. 1.4 нової редакції
кредитного договору, викладеного у
додатковому договорі № 18 від 30.03.2012 р.,
кредит у сумі 928 000,00 Євро повертається
позичальником на позичковий рахунок не
пізніше 28.02.2013 р. відповідно до графіку.

Як передбачено п. 3.1.9 кредитного
договору, виконання позичальником
зобов'язання за цим договором
забезпечується порукою ТОВ «Р.Е.Й.В. -
СЕРВІС».

Так, 16.03.2007 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. -
СЕРВІС» (далі - позивач, поручитель),
Публічним акціонерним товариством «БМ
Банк» (далі - відповідач, кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Р.Е.Й.В.» (далі - третя
особа, боржник) був укладений договір
поруки № 22/2007/DC-2 (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки
поручитель поручається перед
кредитором за своєчасне та повне
виконання боржником зобов'язання за
кредитним договором, а також
додатковими договорами до нього, що
укладені та можуть бути укладені у
майбутньому.

Згідно з п. 1.2 договору поруки у разі
порушення боржником зобов'язання за
кредитним договором боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Як передбачено п. 1.3 договору поруки,
поручитель свідчить про свою
спроможність у випадку невиконання
боржником своїх зобов'язань по
кредитному договору у визначені
терміни виконати зобов'язання боржника
перед кредитором по кредитному
договору. Виконання вищевказаних
зобов'язань поручителем
забезпечується всім належним йому на
праві власності майном, на яке
кредитором може звернуто стягнення у
встановленому законодавством порядку.

Згідно з п. 3.1 договору поруки
поручитель відповідає по зобов'язаннях
за кредитним договором перед
кредитором в тому обсязі, що і боржник,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків.

Поручитель та боржник залишаються
зобов'язаними перед кредитором до тих
пір, поки зобов'язання по кредитному
договору не будуть виконані повністю
(п. 3.2 договору поруки).

Відповідно до п. 4.1 договору поруки
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання за
кредитним договором.

Порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання зобов'язань
по кредитному договору не пред'явить
вимог до поручителя (п. 4.2 договору
поруки).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що позичальник - ТОВ «Р.Е.Й.В.»
порушило умови договору
невідновлювальної кредитної лінії №
2007-22/DC від 16.03.2007 р. в частині повної та
своєчасної сплати кредиту, у зв'язку з
чим у нього та позивача в силу договору
поруки утворилась заборгованість.
Оскільки позичальник та його
поручитель не виконали умов кредитного
договору, банк звернувся в суд з
позовом до останніх про стягнення
кредитної заборгованості.

Відповідач зазначає, що оскільки
Публічне акціонерне товариство «БМ
Банк» не реалізувало своє право на
пред'явлення вимоги до поручителя про
виконання порушеного зобов'язання
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання, тому в силу закону цей
договір припинив свою дію у зв'язку зі
спливом вказаного строку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Як передбачено ч. 1 ст. 251 ЦК України,
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового решту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Як передбачено ст. 629 ЦК України, якщо
договір не визнано недійсним в
судовому порядку, він має такі ж
правові наслідки, як і будь-який
дійсний договір, зокрема, є
обов'язковим для виконання його
сторонами.

Встановлено, що у договорі
невідновлювальної кредитної лінії №
2007-22/DC від 16.03.2007 р., з урахуванням
додаткового договору № 18 від 30.03.2012 р.,
строк виконання основного зобов'язання
визначений як строк повного повернення
кредиту, що спливає 28.02.2013 р.

Таким чином у Публічного акціонерного
товариства «БМ Банк» виникло право
пред'явити вимогу до поручителя про
виконання зобов'язання боржника
стосовно повернення кредиту, починаючи
з 01.03.2013 р. протягом наступних 6 місяців,
тобто до 01.09.2013 р.

Враховуючи те, що 23.08.2013 р. Публічне
акціонерне товариство «БМ Банк»
звернулося до Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області з позовом до боржника та
поручителів про стягнення
заборгованості за договором
невідновлювальної кредитної лінії №
2007-22/DC від 16.03.2007 р., тому колегія вважає,
що вимога до поручителя про виконання
зобов'язання боржника була здійснена в
межах строку, передбаченого кредитним
договором.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» порука
припиняється на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК
України, якщо кредитор протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. При
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Таким чином ПАТ «БМ Банк», звертаючись
до ТОВ «Р.Е.Й.В.-СЕРВІС», як поручителя
за кредитним договором із позовом про
стягнення заборгованості за договором
невідновлювальної кредитної лінії №
2007-22/DC від 16.03.2007 р. реалізувало своє
право на звернення за договором поруки
в межах 6-місячного строку із часу
настання строку виконання основного
зобов'язання, а тому відсутні правові
підстави для задоволення позову про
визнання припиненим договору поруки
від 16.03.2007 р. № 22-2007/DC.

Стосовно доводів скаржника про те, що
строк виконання основного зобов'язання
був продовжений до 28.02.2013 р. без його
відома, колегія зазначає наступне.

Згідно з п. 1.1 договору поруки позивач
поручився перед банком за своєчасне та
повне виконання боржником зобов'язання
за кредитним договором, а також
додатковими договорами до нього, що
укладені та можуть бути укладені у
майбутньому.

Виходячи із тлумачення термінів,
погоджених сторонами в договорі
поруки, зобов'язання, за яке
поручається поручитель, - це
зобов'язання боржника перед банком, що
випливає з кредитного договору та усіх
додаткових договорів, додатків, змін та
доповнень до нього, а саме - здійснення
погашення кредиту в строк та на умовах,
визначених у кредитному договорі;
сплати процентів за користування
кредитом, у розмірах та на умовах,
зазначених у кредитному договорі;
штрафів, пені, комісійних винагород в
розмірі та в строки, визначених
кредитним договором, а також інших
платежів у розмірі та на умовах,
зазначених у кредитному договорі.

При цьому строком виконання
зобов'язання є строки, що встановлені
кредитним договором. Поручителем, в
свою чергу, є сторона договору поруки,
яка бере на себе прямі зобов'язання
відповідати перед кредитором (банком)
по зобов'язаннях боржника, що витікають
з кредитного договору.

Отже договором поруки сторони
погодили, що сума кредиту, процентна
ставка за користування кредитними
коштами та строки повернення кредиту
прямо передбачені умовами кредитного
договору.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази того, що умови пункту 1.1
договору поруки або умови додаткового
договору № 18 від 30.03.2012 р. в частині
строку повернення кредиту були визнані
судом недійсними.

Крім того, умовами договору поруки №
22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р. встановлено
заборону на припинення поруки без
припинення забезпеченого нею
зобов'язання.

Зокрема, у п. 4.5 договору поруки сторони
передбачили, що порука не може бути
припинена, доки не припиниться основне
зобов'язання за кредитним договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду про те, що позовні вимоги про
визнання припиненим договору поруки №
22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р. є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного
не спростовують та відхиляються
колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини,
ґрунтуючись на матеріалах справи,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що рішення Господарського суду м. Києва
від 03.03.2014 р. прийнято з повним та
всебічним дослідженням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. -
СЕРВІС» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В. -
СЕРВІС» залишити без задоволення,
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.03.2014 р. у справі № 910/904/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/904/14 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам
та третій особі.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран