ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 922/1697/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Кубах І.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіони ФМ", м.
Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АДВ Енерджі", м.
Харків про стягнення 57 827,68 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Турська М.В., довіреність
№22-04/14 від 20.12.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Регіони ФМ", м. Київ
(позивач) звернулося до господарського
суду із позовною заявою, в якій просить
суд стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АДВ Енерджі", м.
Харків (відповідача) 54 372,09 грн., з яких:
49 985,67 грн. основного боргу, 525,88 грн. 3%
річних, 1 499,57 грн.
інфляційних втрат та 2 360,97 грн. пені,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
про надання рекламних послуг №1-30/01/13
від 30.01.2013 р. Позивач також просить суд
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 827,00
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні та у наданій заяві про
збільшення розміру позовних вимог від
10.06.2014 р. вх.№19136 просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача 49 985,67
грн. основного боргу, 1 244,96 грн. 3% річних,
3 349,03 грн. інфляційних втрат та 3 248,02 грн.
пені, всього: 57 827,68 грн., а також просить
суд стягнути з відповідача судовий
збір в розмірі 1 827,00 грн.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 4 ст. 22
Господарського кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині до
прийняття рішення по суті спору, суд
прийняв дану заяву до розгляду. При
цьому предметом позову є
заборгованість відповідача у
збільшеному розмірі - 57 827,68 грн.

Відповідач про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, в судове
засідання свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки суду не повідомив, витребуваних
судом документів до суду не надав.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Враховуючи те, що судом вжито всіх
передбачених законом заходів для
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані позивачем докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

30 січня 2013 року між позивачем
(рекламіст) та відповідачем (замовник)
було укладено договір про надання
рекламних послуг №1-30/01/13 (далі -
договір), за умовами якого відповідач
доручає і оплачує, а позивач приймає на
себе зобов'язання організувати
рекламну кампанію відповідача або
клієнта відповідача у формі розміщення
аудіоролика в рекламних блоках на
радіостанції з позивними "Ретро ФМ",
радіостанції з позивними "Радіо NEXT",
радіостанції з позивними "Авторадіо",
радіостанції з позивними "Europa Plus",
радіостанції з позивними "Наше радіо" у
відповідності з умовами даного
договору та додатками до нього.

Згідно з п.2.2. договору період та
загальний час рекламної кампанії, а
також вид та тривалість рекламних
матеріалів зазначаються в Додатках до
цього договору, що є невід'ємною
частиною.

За умовами п.2.3. договору графік реклами
обумовлюється Додатками до цього
договору, які є його невід'ємною
частиною.

Згідно з п.6.1. договору надання послуг
за договором підтверджується Актами
здачі-приймання наданих послуг, які
підписуються повноважними
представниками сторін не пізніше
десяти робочих днів з моменту
закінчення кожного місяця, в якому
відбувалося проведення рекламної
кампанії згідно Додатків до договору
(медіа-планів). Якщо замовник буде мати
зауваження або заперечення відносно
обсягу або якості наданих послуг, він
зобов'язаний письмово повідомити про
це позивача в письмовій формі протягом
семи робочих днів з моменту закінчення
кожного місяця, якому провадилася
рекламна кампанія.

Відповідно до п.6.3. договору сторони
домовились, що якщо протягом 5-х робочих
днів з моменту отримання від позивача
Акту здачі-приймання наданих послуг
відповідач не надішле або не передасть
уповноваженій особі позивача даний
підписаний Акт або аргументовані
зауваження до нього, надані позивачем
послуги за цим договором протягом
відповідного місяця вважаються
прийнятими відповідачем без зауважень
та в повному обсязі, а Акт
здачі-приймання наданих послуг
вважається підписаний між сторонами.

Згідно з п.11.1 договору цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2013 р.
Закінчення терміну дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, що виникли до або в момент
припинення терміну дії договору.

Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як свідчать надані позивачем та
досліджені судом матеріали справи,
позивач виконав свої зобов'язання за
договором належним чином, виставив
відповідачеві рахунки-фактури на
оплату: №СФ-0000834 від 03.07.2013 р. на суму 13
258,24 грн., №СФ-000085 від 03.07.2013 р. на суму 3
094,73 грн., №СФ-0000955 від 30.07.2013 р. на суму 4
599,70 грн., №СФ-0001041 від 09.08.2013 р. на суму 1
603,20 грн., №СФ-0001062 від 16.08.2013 р. на суму 1
455,41 грн., №СФ-0001269 від 11.09.2013 р. на суму 17
455,89 грн., №СФ-0001278 від 12.09.2013 р. на суму 16
553,52 грн., №СФ-0001279 від 12.09.2013 р. на суму 16
165,08 грн. (а.с. 52-59), всього: на загальну
суму 74 185,77 грн. та надав відповідачеві
рекламні послуги на загальну суму
74 185,77 грн., що
підтверджується відповідними Актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг):
№ОУ-0000886 від 27.07.2013 р. на суму 13 258,24 грн.,
№ОУ-0000887 від 27.07.2013 р. 3 094,73 грн., №ОУ-0000900
від 30.07.2013 р. 4 599,70 грн., №ОУ-0001013 від
17.08.2013 р. в розмірі 1 603,20 грн., №ОУ-0001014
від 17.08.2013 р. в розмірі 1
455,41 грн., №ОУ-0001402 від 11.10.2013 р. в розмірі
17 455,89 грн., №ОУ-0001404 від
11.10.2013 р. розмірі 16 553,52 грн., №ОУ-0001405 від
11.10.2013 р. в розмірі 16 165,08 грн. (а.с. 39-46),
підписаними уповноваженими
представниками сторін і скріпленими їх
печатками.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно з п.5.2 договору відповідач
зобов'язався здійснювати оплату
вартості послуг шляхом переказу на
поточний рахунок позивача 100%
передплати вартості цих послуг не
пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до
рекламної кампанії відповідача згідно
з відповідним Додатком (медіа-планом).

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач послуги прийняв, але в
порушення взятих на себе договірних
зобов'язань вартість послуг оплатив
частково на загальну суму 24 200,10 грн., що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 61).

Позивач надіслав на адресу відповідача
претензію від 29.11.2013 р. вих.№29-11/13, в якій
просив протягом 7 днів з дня отримання
претензії перерахувати на рахунок
позивача 49 985,67 грн. Відповідач
претензію отримав, що підтверджується
доданою роздруківкою Укрпошти (а.с. 51),
але відповіді на претензію не надав,
заборгованість не оплатив.

Таким чином, судом встановлено, що у
відповідача існує заборгованість
перед позивачем в розмірі 49 985,67 грн. (74
185,77 грн. - 24 200,10 грн. =
49 985,67 грн.).

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини,
норми закону і на те, що суму
заборгованості відповідачем не
спростовано і не погашено у повному
обсязі, суд вважає позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 49 985,67 грн.
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач нарахував та
пред'явив до стягнення з відповідача
1 244,96 грн. 3% річних, 3 349,03 грн.
інфляційних втрат та 3 248,02 грн. пені.

За приписами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Пунктом 3 частиною 1 статті 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до п.8.3. договору у випадку
затримки платежів у термін,
обумовлений цим договором, відповідач
виплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення.

За результатами проведеного судом
розрахунку суд визнав позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
пені обґрунтованими та підлягаючими
частковому задоволенню в розмірі 3 247,17
грн. В іншій частині позовних вимог
щодо стягнення з відповідача пені в
розмірі 0,85 грн. суд вважає за необхідне
відмовити у зв'язку з безпідставним
пред'явленням до стягнення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши правомірність та
правильність нарахування позивачем
3 349,03 грн. інфляційних
втрат та 1 244,96 грн. 3% річних, суд дійшов
висновку про те, що дані нарахування не
суперечать вимогам чинного
законодавства України, тому позовні
вимоги в цій частині також є
правомірними, обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
стягнення 49 985,67 грн. основного боргу,
3 349,03 грн. інфляційних
втрат, 1 244,96 грн. 3% річних та 3 247,17 грн.
пені. У задоволенні позову в частині
стягнення 0,85 пені слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи його на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 193, 232 Господарського кодексу
України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 629, 692, 901, 903
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4,
12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АДВ Енерджі (61000,
м. Харків, пр. Правди, 10, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіони ФМ" (01054, м.
Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, 8-й
поверх, ) 49 985,67 грн.
основного боргу, 3 349,03 грн. інфляційних
втрат, 1 244,96 грн. 3% річних, 3 247,17 грн. пені
та 1 826,97 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 13.06.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко