ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 р.
Справа №914/618/13-г

Господарський суд Львівської області у
складі судді Іванчук С.В., при секретарі
Білані О.Г. розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи за
позовом: Приватного підприємства
«Ютел-М», м.Миколаїв

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Херсонский оптовый
торговый дом-02», м.Львів

про стягнення заборгованості в сумі
120252грн. 00коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали, в
судовому засіданні не проводилася
технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Херсонської області поступив
позов Приватного підприємства «Ютел-М»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Херсонский оптовый
торговый дом-02» про стягнення
основного боргу в сумі 120252грн. 00коп.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 04.02.2013р. у
справі №01.01-15/1194/13-г матеріали позовної
заяви надіслано за територіальною
підсудністю до господарського суду
Львівської області.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 13.02.2013р.
порушено провадження у справі №914/618/13-г
та призначено її до судового розгляду
на 26.02.2013р. Ухвалою суду від 26.02.2013р.
розгляд справи було відкладено на
12.03.2013р. з підстав, викладених в ухвалі.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 12.03.2013р.
задоволено клопотання представника
відповідача про зупинення провадження
у справі №914/618/13-г і зупинено
провадження у даній справі. Суд зупинив
провадження у справі до набрання
законної сили рішенням господарського
суду Львівської області у справі
№914/40/13-г про визнання Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Херсонский оптовый торговый дом-02"
банкрутом.

Сторонами жодних повідомлень про
результати розгляду спору у справі
№914/40/13-г суду не надано. Судом
встановлено, що 26.04.2013р. господарським
судом Львівської області винесено
ухвалу у справі №914/40/13, в якій
затверджено реєстр кредиторів.

Враховуючи, що 26.04.2013р. господарським
судом Львівської області було винесено
ухвалу у справі №914/40/13-г, яка набрала
законної сили, суд поновив провадження
у справі №914/618/13-г і призначив її до
судового розгляду на 17.06.2014р.

В судове засідання 17.06.2014р. сторони явки
повноважних представників не
забезпечили, будь-яких пояснень на
вимогу суду по суті заявлених позовних
вимог не надали, позовні вимоги не
оспорили, вимоги ухвали суду не
виконали. Причини неявки суду не
повідомили, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
реєстром вихідної кореспонденції.
Жодних заяв чи клопотань на адресу суду
від відповідача, станом на 17.06.2014р. не
поступало.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із
внесеними змінами і доповненнями) в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони
покладається обов'язок доводити їх
вимоги чи заперечення. Згідно вимог
ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають
рівні процесуальні можливості у
захисті їхніх процесуальних прав і
законних інтересів, у наданні доказів,
заявленні клопотань та здійсненні
інших процесуальних прав. Відповідно
до ст.75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. З
врахуванням належного повідомлення
про час та місце проведення судового
розгляду усіх сторін, судом
забезпечено сторонам рівні
процесуальні можливості у захисті
їхніх процесуальних прав і законних
інтересів, у наданні доказів та
здійсненні інших процесуальних прав, з
врахуванням наведеного, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
у справі матеріалами, яких достатньо
для встановлення обставин та вирішення
спору по суті, згідно ст.75 ГПК України .

Дослідивши подані суду документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, сукупно оцінивши докази, які
мають значення для справи,
господарський суд Львівської області,
в с т а н о в и в:

22.03.2012р. між Приватним підприємством
«Ютел-М» (постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Херсонский оптовый торговый дом-02»
(покупець) укладено договір поставки
№38.

Пунктом 1.1. договору поставки №38 від
22.03.2012р. сторони встановили, що
постачальник зобов'язується постачати
покупцю, а покупець приймати і
оплачувати товари партіями згідно
заявкам покупця, що є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до пункту 4.4 договору,
постачальник зобов'язаний поставляти
товар в комплекті з відповідною на
нього документацією, в тому числі
накладними, рахунками-фактурами,
товаротранспортними накладними.
Пунктом 5.2 договору зокрема
передбачено, що постачальник формує
окрему товарну накладну на кожне
замовлення. Відсутність (неналежне
оформлення) транспортних і
супроводжуючих документів є основою
для відмови від прийняття товару.

Як зазначає позивач у поданій ним
позовній заяві, на виконання умов
договору поставки №38 від 22.03.2012р.,
позивач поставив відповідачу товари на
загальну суму 120252грн. 00коп. (з ПДВ), що
підтверджується видатковими
накладними: №РН-27-03-1 від 27.03.2012р. на суму
9533грн. 40коп. (з ПДВ); №РН-27-03-2 від 27.03.2012р.
на суму 56515грн. 68коп. (з ПДВ); №РН-18-04-1 від
18.04.2012р. на суму 24618грн. 60коп. (з ПДВ);
№РН-18-04-3 від 18.04.2012р. на суму 7632грн. 12коп.
(з ПДВ); №РН-05-05-1 від 05.05.2012р. на суму
709грн. 20коп. (з ПДВ); №РН-05-05-2 від 05.05.2012р.
на суму 2006грн. 40коп. (з ПДВ); №РН-19-05-1 від
19.05.2012р. на суму 17861грн. 40коп. (з ПДВ);
№РН-19-05-3 від 19.05.2012р. на суму 1375грн. 20коп.
(з ПДВ), які підписані обома сторонами
та скріплені їх печатками та рахунками.

За умовами договору, cтрок оплати -
узгоджений сторонами в Додатку №1
строк, який вираховується з дати
прийняття покупцем товару і отримання
ним належно оформлених постачальником
рахунків-фактур, під час якого покупець
зобов'язується оплатити прийнятий
товар (п.6 розділу "Термины, применяемые
в договоре").

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи супровідного листа від 10.09.2012 р.,
позивач надіслав відповідачу рахунки
(в кількості 8 шт.), в якому одночасно
заявив вимогу здійснити оплату за
поставлену продукцію не пізніше
десятиденного терміну з дня отримання
рахунків. Вимогу про оплату рахунків
відповідач отримав 17.09.2012 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№832 від 10.09.2012р. наявного в
матеріалах справи, однак, як зазначає
позивач, оплату не провів.

Позивач на адресу відповідача
направляв претензію за вих.№09 від
03.10.2012р., що підтверджується описом
вкладення від 10.09.2012р., фіскальним чеком
№2255 від 10.09.2012р. та повідомленням про
вручення поштового відправлення
№832 від 10.09.2012р., в якій просив
відповідача погасити заборгованість.
Однак дана претензія залишена без
відповіді та задоволення.

При цьому, на виконання вимог ухвал
суду, не представлено оригіналів
документів, не надано доказів, які
підтверджують наявність даного боргу
на день прийняття рішення, зокрема
довідки банку, не надано первинних
документів, які підтверджують часткову
оплату, не обґрунтовано суму боргу
зазначеного у позові із врахуванням
суми боргу визначеному у акті звірки
розрахунків, не підтверджено поставки
товару саме на виконання договору
поставки №38 від 22.03.2012р., по день
розгляду спору, не подано доказів
надсилання відповідачу претензії та
позовної заяви з додатками за його
місцезнаходженням: 79021, м.Львів,
вул.Кульпарківська, 93, не надано
обґрунтованого розрахунку заявленої
до стягнення суми боргу та не проведено
звіряння взаєморозрахунків.

В процесі розгляду спору судом
встановлено, що ухвалою господарського
суду Львівської області від 03.01.2013р. по
справі №914/40/13 за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Херсонский оптовый торговый дом - 02"
порушено справу про банкрутство
заявника та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Згідно із п.54 Постанови Пленуму
Верховного суду України №15 від 18.12.2009р.,
порушення справи про банкрутство не
віднесено статтею 62 ГПК до підстав для
відмови судом у прийнятті позовної
заяви. Тому, суди мають у встановленому
ГПК порядку приймати позовні заяви до
особи, щодо якої порушено справу про
банкрутство і вирішувати спір за цією
вимогою по суті за правилами позовного
провадження до опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення справи про
банкрутство. Після публікації
оголошення, господарський суд, на
підставі частини першої статті 79 ГПК
України, ухвалою суду зупиняє позовне
провадження і роз'яснює позивачу зміст
і наслідки ч.4 статті 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України №4212-VI від
22.12.2011р., зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України №4212-VI від
22.12.2011р., зі змінами та доповненнями), у
разі якщо до боржника, щодо якого
порушена справа про банкрутство,
пред'явлений позов, який ґрунтується на
грошових зобов'язаннях боржника, що
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство, суди мають у
встановленому процесуальним законом
порядку приймати такі позовні заяви і
вирішувати спір за цією вимогою по суті
за правилами позовного провадження до
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство.

Частиною 2 ст.17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України №4212-VI від
22.12.2011р., зі змінами та доповненнями)
передбачено, що про офіційне
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство розпорядник
майна повідомляє суд, який розглядає
позовні вимоги конкурсних кредиторів
до боржника. Цей суд (суди) після
офіційного оприлюднення відповідного
оголошення має зупинити позовне
провадження та роз'яснити позивачу
зміст частини четвертої статті 23 цього
Закону.

Згідно із ч.3 ст.17 цього Закону, якщо
позивач не звернувся у тридцятиденний
строк з дня офіційного оприлюднення
оголошення про порушення справи про
банкрутство із заявою про визнання
його грошових вимог до боржника у
справі про банкрутство, суд, який
розглядає позовну заяву, після
закінчення тридцятиденного строку з
моменту офіційного оприлюднення
поновлює позовне провадження та
відмовляє у задоволенні позову.

Як встановлено в ході розгляду справи,
постановою Господарського суду
Львівської області від 11.01.2013р по
справі №914/40/13 за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Херсонский оптовый торговый дом - 02",
заявника по даній справі визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. Як зазначено в даній
постанові господарського суду
Львівської області від 11.01.2013р. по
справі №914/40/13, в ході розгляду справи
встановлено, що 24.10.2012р. вищим органом
управління - Загальними зборами
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Херсонский оптовий
торговый дом-02" було прийнято рішення
про припинення шляхом ліквідації
даного Товариства з обмеженою
відповідальністю „Херсонский оптовий
торговый дом-02" (ідентифікаційний , адреса: 79021, м. Львів, вул.
Кульпарківська, 93) у зв'язку з
економічною недоцільністю подальшого
існування, а також призначення
ліквідаційної комісії в складі голови
комісії - Карунос Андрія Валерійовича
та членів комісії - Стулій Олега
Івановича, Юркова Олександра
Валентиновича та Карунос Наталії
Іванівни, визначено порядок роботи
ліквідаційної комісії, встановлено
строк для заявлення вимог кредиторів
ТзОВ „Херсонский оптовий торговый
дом-02" - два місяці з дати публікації
повідомлення про прийняття рішення
щодо припинення шляхом ліквідації ТзОВ
„Херсонский оптовый торговий дом-02" в
спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації - Бюлетені
державної реєстрації, що
підтверджується долученим до
матеріалів справи протоколом №6
Загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Херсонский оптовый торговий дом-02"
від 24 жовтня 2012 року.

25.10.2012р. ТзОВ „Херсонский оптовый
торговий дом-02" передано державному
реєстратору Виконавчого комітету
Львівської міської ради оригінал
протоколу №6 Загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю „Херсонский оптовий
торговый дом-02" від 24 жовтня 2012 року, що
підтверджується долученою до
матеріалів справи №914/40/13 копією опису
документів, що надаються юридичною
особою державному реєстратору для
проведення реєстраційних дій "Внесення
рішення засновників (учасників)
юридичної особи або уповноваженого
ними органу щодо припинення юридичної
особи", складеним 25.10.2012р. державним
реєстратором Виконавчого комітету
Львівської міської ради.

Відомості про припинення ТзОВ
„Херсонский оптовый торговий дом-02"
шляхом ліквідації та про склад комісії
з припинення (ліквідаційної комісії)
відображені в Єдиному державному
реєстрі, що підтверджується долученим
до матеріалів справи витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців України
станом на 30.10.2012 року.

Вищевказане рішення про припинення
ТзОВ „Херсонский оптовый торговий
дом-02" та дії ліквідаційної комісії
вчинені у відповідності до ч.1 ст.59,
частин 1 та 2 ст.60 ГК України, ч.3 ст.105, ч.1
ст.110 ЦК України та ст.34 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців".

30.10.2012р. в офіційному спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
"Бюлетень державної реєстрації" №229 (29)
від 30.10.2012р. опубліковане повідомлення
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Херсонский оптовый
торговий дом-02" (ідентифікаційний ) про припинення своєї
діяльності шляхом ліквідації. У
повідомленні зазначений термін
зголошення кредиторів до 30.12.2012р. та
інші відомості, що вимагаються згідно
чинного законодавства України.
Обов'язок на вчинення таких дій
визначений у ч.2 ст.105 ЦК України, ч.8 ст.59
та ч.3 ст.60 ГК України, ст.22 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців".

22 січня 2013 року у офіційному виданні -
газеті "Голос України" №13 (5513) було
опубліковано оголошення про порушення
справи про банкрутство ТзОВ
"Херсонский оптовый торговий дом-02", в
якому зазначено, що постановою
господарського суду Львівської
області (79014, м.Львів, вул. Личаківська,
128) від 11.01.2013р. по справі №914/40/13 про
банкрутство ТзОВ "Херсонский оптовый
торговий дом-02" (, 79021,
м.Львів, вул.Кульпарківська, 93), дане
підприємство визнано банкрутом і
відкрито ліквідаційну процедуру.
Ліквідатором даного підприємства
призначено арбітражну керуючу
Атаманенко Світлану Вікторівну
(АДРЕСА_1, ліцензія серії НОМЕР_1, ідент.
код НОМЕР_2). Претензії кредиторів
приймаються протягом місяця з моменту
публікації даного оголошення.
Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб,
місцезнаходженням ТзОВ „Херсонский
оптовый торговий дом-02" являється
адреса: 79021, м. Львів,
вул.Кульпарківська, 93.

Ухвалою суду від 26.04.2013р. по справі
№914/40/13 затверджено реєстр вимог
кредиторів.

Незважаючи на вимоги суду, позивач не
забезпечував явки повноважного
представника в судові засідання
26.02.2013р., 12.03.2013р. та 17.06.2014р., явка якого
була визнана в ухвалах суду
обов'язковою, не представив усіх
належних та допустимих доказів, що
підтверджують позовні вимоги, не надав
для огляду оригінали документів, які
долучені до позовної заяви, на які має
місце посилання в позовній заяві, не
подав доказів від державного
реєстратора про включення позивача та
відповідача до ЄДР станом на момент
розгляду спору та копію свідоцтва про
державну реєстрацію, не подав довідку
банку про поступлення коштів від
відповідача на рахунок позивача за
період з 22.03.2012р. по день розгляду спору
та первинні документи оплати із
зазначенням призначення платежу, не
надав письмового обґрунтування
заявлення до стягнення суми 120252,00грн. з
урахуванням доданого до позовної заяви
акту звірки взаємних розрахунків за
22.03.12р. - 03.08.2012р., не надав доказів того,
що товар поставлявся на умовах
договору поставки №38 від 22.03.2012року, не
подав доказів надсилання відповідачу
претензії та позовної заяви з
додатками за його місцезнаходженням:
79021, м.Львів, вул.Кульпарківська, 93, не
надав обґрунтований розрахунок
заявленої до стягнення суми боргу та не
провів звіряння взаєморозрахунків.
Окрім того, позивач не подав усі
належні та допустимі докази звернення
позивача з кредиторськими вимогами в
процедурі банкрутства у справі №914/40/13,
доказів прийняття в процедурі
банкрутства відповідних кредиторських
вимог, включення їх до реєстру вимог
кредиторів тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

В порядку ст.43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

За умовами ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Якщо позивач не звернувся у місячний
строк з дня публікації із заявою про
визнання його вимог до боржника у
справі про банкрутство, господарський
суд поновлює позовне провадження та
відмовляє у задоволенні позову на
підставі ч.3 статті 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України №4212-VI від
22.12.2011 року, зі змінами та доповненнями).

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги є недоведені та не підтверджені
належними доказами, а також враховуючи
положення ч.3 ст.17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України №4212-VI від
22.12.2011 року, зі змінами та доповненнями),
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК
України слід покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Суддя
Іванчук С.В.

Повне рішення складено 20.06.2014р.