ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2014
Справа № 905/1659/14

Судова колегія господарського суду
Донецької області у складі головуючого
судді О.Ю. Філімонової, суддів Я.С.
Мирошниченко, О.О. Кучерява розглянувши
матеріали справи

за позовом Прокурора Амвросіївського
району Донецької області в інтересах
держави в особі Донецької обласної
державної адміністрації Обласного
комунального підприємства
"Донецькобленерго" в особі
структурного підрозділу виробничої
одиниці "Шахтарськтепломережа"
обласного комунального підприємства
"Донецьктеплокомуненерго" м. Шахтарськ,
Донецька область

до Відкритого акціонерного товариства
страхова компанія "Орадон" м. Донецьк

про стягнення суми основного боргу у
розмірі 30664,72 грн., пені у розмірі 1133,42
грн., 3% річних у розмірі 1011,72 грн.,
інфляційних витрат у розмірі 384,68 грн.

Представники сторін:

прокурор: не з'явився

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Прокурор Амвросіївського району
Донецької області в інтересах держави
в особі Донецької обласної державної
адміністрації Обласного комунального
підприємства "Донецькобленерго" в
особі структурного підрозділу
виробничої одиниці
"Шахтарськтепломережа" обласного
комунального підприємства
"Донецьктеплокомуненерго" м. Шахтарськ,
Донецька область звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовними вимогами до Відкритого
акціонерного товариства страхова
компанія "Орадон" м. Донецьк про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 30664,72 грн., пені у розмірі 1133,42
грн., 3% річних у розмірі 1011,72 грн.,
інфляційних витрат у розмірі 384,68 грн.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
посилається на те, що відповідно до
умов укладеного договору про
постачання теплової енергії №105 від
01.10.2006р., позивач зобов'язався постачати
відповідачу теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
відповідач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
термін, передбачений цим договором.

Однак свої зобов'язання відповідач не
виконав, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість у розмірі
30664,72 грн.

Нормативно свої вимоги прокурор
обґрунтовує ст. 20 Закону України «Про
прокуратуру», ст.ст. 1, 2, 54
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст. 526, 530, 625, 626 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 193, 216
Господарського кодексу України.

23.04.2014р. представник позивача через
канцелярію суду надав пояснення №484
від 23.04.2014р. по справі.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 30.04.2014р.
справу №905/1659/14 передано на розгляд
судової колегії у складі: головуючого
судді О.Ю. Філімонової, суддів Я.С.
Мирошниченко, Ю.С. Мельниченко.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 23.06.2014р. внесено зміни до складу
колегії по справі №905/1659/14, замінено
суддю Мельниченко Ю.С. на суддю
Кучеряву О.О.

Прокурор та представники сторін у
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши подані прокурором та
позивачем документи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

В результаті проведення реорганізації
в структурі підприємства у 2011р. та 2012р.
виробнича одиниця
«Амвросіївкатепломережа», як сторона
договору про постачання теплової
енергії №105 від 01.10.2006р., перетворена в
експлуатаційно - ремонтний тепловий
район м. Амвросіївка та приєднано до
виробничої одиниці
"Шахтарськтепломережа", на підставі
Наказів Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»: №125 від
08.04.2011р., №267 від 28.05.2012р.; №348 від 30.07.2012р.

Предметом позову є стягнення з
відповідача заборгованості за спожиту
теплову енергію за період з жовтня 2010р.
по квітень 2013р. у розмірі 30664,72 грн., на
підставі договору про постачання
теплової енергії №105 від 01.10.2006р. (а.с.
44-50)

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обгрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно до ч. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Правовідносини у сфері
теплопостачання регулюються Цивільним
та Господарським кодексами України,
Законом України "Про теплопостачання",
Законом України "Про
житлово-комунальні послуги", Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ від 21.07.05
№630.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
теплопостачання" постачання теплової
енергії, теплопостачання, -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії, теплоносія,
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору;
споживачем теплової енергії є фізична
або юридична особа, яка використовує
теплову енергію на підставі договору.

Статтею 714 Цивільного кодексу України
унормовано, що за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона,
постачальник, зобов'язується надавати
другій стороні, споживачеві,
абонентові, енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за оплату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 275 Господарського кодексу
України унормовано, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство, енергопостачальник,
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду, енергію,
споживачеві, абоненту, який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського
кодексу України, розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

За приписами статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Отже, виходячи з наведених
норм законодавства постачання
теплової енергії здійснюється лише на
підставі договору

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За приписами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
теплопостачання", у разі відмови
споживача оплачувати споживання
теплової енергії заборгованість
стягується в судовому порядку.

Відповідно до п. 30 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21.05.2005р. №630 (далі
- Правила), споживач зобов'язаний
оплачувати послуги в установлені
договором строки.

Згідно з п. 31 Правил, виконавець має
право вимагати від споживача
дотримання нормативно - правових актів
у сфері житлово - комунальних послуг.

Однак суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Із наявних в матеріалах справи доказів
вбачається, що ухвалою господарського
суду Донецької області від 01.08.2013р. по
справі №905/4881/13 порушено справу про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Орадон» м. Донецьк. (а.с. 71-72)

В силу п.1-1 прикінцевих положень Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, який
вступив в дію 19.01.2014р., положення цього
Закону застосовуються господарськими
судами під час розгляду справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання чинності цим
Законом.

Справа про банкрутство Відкритого
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Орадон" м. Донецьк порушена
01.08.2013р., тобто до набрання чинності
зазначеним законом.

З огляду на зазначене, суд при розгляді
справи керується нормами Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
згідно із Законом України від 30 червня
1999 року N 784-XIV, з урахуванням внесених до
нього змін.

Згідно ч. 1 ст. 5 Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 30.06.1999р. (далі - Закон про
банкрутство) провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Господарським судом Донецької області
ухвалою від 01.08.2013р. за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галіція Ріал Естейт",
м. Львів порушена справа про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Страхова компанія "Орадон",
м. Донецьк внаслідок його
фінансової неспроможності.

В газеті "Голос України" №151 від 15.08.2013р.
опубліковано оголошення про порушення
справи №905/4881/13 про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
"Страхова компанія "Орадон" м. Донецьк.

Як вбачається зі змісту ухвали
господарського суду Донецької області
за результатами попереднього судового
засідання, після публікації даного
оголошення до суду з письмовими
заявами з вимогами до боржника у
визначений строк відповідно до вимог
ст.14 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" позивач не
звернувся, протилежне не доведено
належними та допустимими доказами,
наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ухвали господарського
суду Донецької області суду від 16.04.2014р.
по справі №905/4881/13 затверджений реєстр
вимог кредиторів Відкритого
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Орадон" м. Донецьк, разом з цим
суд визнав, що вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі,
слід вважати погашеними.

Вказана ухвала суду по справі про
банкрутство набрала законної сили.

Статтею 598 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону про
банкрутство, кредитори мають право
заявити свої претензії до боржника,
який ліквідується, в місячний строк з
дня публікації оголошення про визнання
боржника, який ліквідується, банкрутом.

Закон про банкрутство дає визначення
терміну погашені вимоги кредиторів, а
саме це задоволені вимоги кредитора,
вимоги, щодо яких досягнуто згоди про
припинення, у тому числі заміну,
зобов'язання або припинення
зобов'язання іншим чином, а також інші
вимоги, які відповідно до цього Закону
вважаються погашеними;

За приписами ч. 5 ст. 31 Закону про
банкрутство вимоги, заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, не розглядаються і
вважаються погашеними.

В пункті 8.12 рекомендацій президії
Вищого господарського суду України від
04.06.2004 року №04-51193 "Про деякі питання
практики застосування Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
зазначається, що даний строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Таким чином, вимоги позивача
вважаються погашеними, а зобов'язання
відповідача припиненим відповідно до
частини 1 статті 598 Цивільного кодексу
України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32-34, 36, 43, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ч. 1 ст. 598
Цивільного кодексу України,
господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Прокурора
Амвросіївського району Донецької
області в інтересах держави в особі
Донецької обласної державної
адміністрації Обласного комунального
підприємства "Донецькобленерго" в
особі структурного підрозділу
виробничої одиниці
"Шахтарськтепломережа" обласного
комунального підприємства
"Донецьктеплокомуненерго" м. Шахтарськ,
Донецька область до Відкритого
акціонерного товариства страхова
компанія "Орадон" м. Донецьк про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 30664,72 грн., пені у розмірі 1133,42
грн., 3% річних у розмірі 1011,72 грн.,
інфляційних витрат у розмірі 384,68 грн.
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Головуючий суддя
О.Ю.
Філімонова

Суддя
Я.С.
Мирошниченко

Суддя
О.О.
Кучерява

Дата складання та підписання повного
тексту рішення 27.06.2014р.

Надруковано 5 примірників: 1-до справи;1-
прокурору 2-позивачу; 1-відповідачу