КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р. Справа№ 910/1181/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Коршун Н.М.

За участю представників сторін:

Від позивача - Хитрова Л.В. ( довір.
№Э.37.7.0.0/Д-299 від 28.07.11);

Від відповідача 1- Голяр І.С. ( довір. №2
від 02.01.14);

Від відповідача 2 - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інгосстрах"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 24.04.14р.

у справі №910/1181/14 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах"

до 1.Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Брокбізнес"

2. Приватного підприємства
"ЦИБУЛЬКІН"

про стягнення 7 789, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.04.2014р. у справі №910/1181/14 у
задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, що строк
звернення позивача до господарського
суду за захистом своїх порушених прав
пропущений, оскільки закінчився
25.03.2013р.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 24.04.2014р. та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає
про те, що в судовому засіданні
Нахімівського районного суду
м.Севастополя було з'ясовано, що під час
ДТП ОСОБА_4 перебував в трудових
відносинах з ПП «Цибулькін», рішенням
зазначеного суду від 18.11.2013р. у справі
№765/1424/13-ц позовні вимоги ПРАТ СК
«ІНГОСТРАХ» до ОСОБА_4 були відхилені,
як такі що заявлені до неналежного
відповідача, оскільки
відповідальність у розмірі франшизи
повинен нести роботодавець ПП
«Цибулькін». Також в судовому
засіданні було з'ясовано, що
цивільно-правова відповідальність ПП
«Цибулькін» згідно полісу №ВЕ/4343596
застрахована на час ДТП з 29.01.2010р. по
28.01.2011р. у ПрАТ «Страховій компанії
«Брокбізнес». У даному випадку, як
зазначає скаржник, початок перебігу
позовної давності припадає саме на
момент, коли ПАТ «Страхова компанія
«Інгосстрах» дізналася про порушення
права саме ПАТ Страхова компанія
«Брокбізнес» та ПП «Цибулькін», в
процесі розгляду справи №765/1424/13-ц.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.05.2014р.
розгляд апеляційної скарги призначено
на 17.06.2014р.

В судове засідання апеляційного
господарського суду 17.06.2014р. не з'явився
представник відповідача 2, не зважаючи
на те, що був повідомлений про час та
місце розгляду апеляційної скарги
належним чином, про що свідчить
відповідний штамп господарського суду
апеляційної інстанції з відміткою про
відправку документа, зроблений на
звороті у лівому нижньому куті ухвали
Київського апеляційного
господарського суду від 28.05.2014р. про
призначення розгляду справи №910/1181/14.

Крім того, до повноважень
господарських судів не віднесено
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача 1 судова колегія
встановила.

Між Закритим акціонерним товариством
"Страхова компанія "Інгосстрах" та
ОСОБА_5 19.12.2007р. укладено договір
страхування наземного транспорту
№SE00AP00064513, відповідно до якого
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом "Renault Megane",
державний номер НОМЕР_1.

На підставі рішення загальних зборів,
оформлених протоколом №1/2011 від 27.04.2011р.
та зареєстрованих 18.05.2011р. найменування
Закритого акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інгосстрах" 18.05.2011р.
змінено на Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Інгосстрах".

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування", є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

25.03.2010р. на вул. Героїв Севастополя в м.
Севастополь сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля "Renault Megane", державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та
автобуса "I-VAN", державний номер НОМЕР_2,
під управлінням ОСОБА_4, який працює
водієм у Приватному підприємстві
"ЦИБУЛЬКІН".

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пошкоджено автомобіль "Renault
Megane", державний номер НОМЕР_1, який
застрахований в Приватному
акціонерному товаристві "Страхова
компанія "Інгосстрах"

У відповідності до постанови
Нахімовського районного суду міста
Севастополя від 02.04.2010р. ОСОБА_4 визнано
винним у скоєнні правопорушення, що
сталось 25.03.2010 р. на вул. Героїв
Севастополя в м.Севастополь за участю
автомобілів "Renault Megane", державний номер
НОМЕР_1 та автобуса "I-VAN", державний
номер НОМЕР_2.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до звіту №103 експертного
автотоварознавчого дослідження від
05.04.2010р. вартість відновлювального
ремонту автомобіля "Renault Megane", державний
номер НОМЕР_1 склала 8168,12 грн.

17.05.2010р. позивачем складено страховий
акт №И-3379, згідно якого виплата
страхового відшкодування складає 7 789,37
грн.

Відповідно до зазначеного вище звіту
та страхового акту позивачем сплачено
страхове відшкодування у розмірі 7789,37
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 5803 від 17.05.2010 р. та №5804
від 17.05.2010 р. (в матеріалах справи).

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про страхування", до страховика, який
виплатив страхове відшкодування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу
України, шкода завдана неправомірними
діями майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
передбачене, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Отже, відповідно до ст. 27 Закону України
«Про страхування» та ст. 1191 Цивільного
кодексу України, до позивача, який
виплатив страхове відшкодування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги (регресу) до відповідача,
як до особи, відповідальної за
заподіяні майну потерпілого збитки.

З матеріалів справи вбачається, що
05.03.2013 р. позивач звертався з позовною
заявою до ОСОБА_4 до Нахімовського
районного суду м. Севастополя, який
рішенням від 18.11.2013 р. у справі №
765/1424/13-ц відмовив позивачеві у
задоволенні позовних вимог, через
звернення до неналежного відповідача,
оскільки на момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4
перебував у трудових відносинах з
Приватним підприємством "Цибулькін".

Отже, і постановою Нахімовського
районного суду м. Севастополя від 02.04.2010
р. у адміністративній справі №3-1180/10 і
рішенням Нахімовського районного суду
м. Севастополя від 18.11.2011 р. у цивільній
справі 765/1424/13-ц встановлено, що на
момент скоєння дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_4 перебував у трудових
відносинах з Приватним підприємством
"Цибулькін".

Відповідно до ч.1 ст.1172 Цивільного
кодексу України юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Нахімівським районним судом
м.Севастополя №765/1424/13-ц встановлено, що
цивільно-правова відповідальність ПП
«Цибулькін» згідно полісу №ВЕ/4343596
застрахована на час ДТП у ПрАТ
«Страховій компанії «Брокбізнес», отже
відповідно до ч.22.1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті дорожньо -
транспортної пригоди життю, здоров'ю,
майну третьої особи.

В процесі розгляду справи місцевим
господарським судом відповідач-1
звернувся з заявою про застосування
строків позовної давності, яку
прийнято судом до матеріалів справи.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності (ст. 262 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 264 Цивільного
кодексу України позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач.

Оскільки факти, які відповідно до
закону вважаються встановленими, не
доводяться знову при розгляді справи а
Нахімовським районним судом м.
Севастополя встановлено, що ОСОБА_4 не
є боржником у справі, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про те, що строк позовної
давності не переривався.

Строк позовної давності у страховому
зобов'язанні є загальним (три роки) та
його перебіг починається від дня
настання страхового
випадку,відповідно, строк звернення
позивача до господарського суду за
захистом своїх порушених прав (позовна
давність) закінчився 25.03.2013 р. Отже,
строк позовної давності позивачем
пропущений.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Доводи позивача в апеляційній скарзі
про те, що у даному випадку початок
перебігу позовної давності припадає
саме на момент, коли ПАТ «Страхова
компанія «Інгосстрах» дізналася про
порушення права саме ПАТ Страхова
компанія «Брокбізнес» та ПП
«Цибулькін», а саме в процесі розгляду
справи №765/1424/13-ц до уваги судовою
колегією не приймаються, оскільки
позивачем не надано доказів того, що
ним вчинялись дії, з моменту настання
дорожньо-транспортної пригоди
(25.03.2010р.), як суб'єкта, основним видом
економічної діяльності якого є «інші
види страхування, крім страхування
життя» (витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), по встановленню
того, чи застрахована цивільно-правова
відповідальність водія ОСОБА_4, як то,
серед іншого, за допомогою бази даних
Моторного транспортного страхового
бюро України.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
Господарського суду міста Києва не
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" залишити без
задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста
Києва від 24.04.14р. у справі №910/1181/14
залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи №910/1181/14.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 20.06.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
Н.Ф. Калатай

Н.М. Коршун