ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.2014 Справа № 920/627/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерагростандарт»,
м.Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Технологія - Л.Р.М.»,
с.Коровинці Недригайлівського району
Сумської області

про стягнення 108 800 грн. 00 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - О.В.Фесенко (довіреність
б/н від 03.04.2014)

від відповідача - не прибув

За участю секретаря судового засідання
- І.М.Петрович

Суть спору: позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою,
відповідно до якої просить стягнути з
відповідача 108800 грн. 00 коп.
заборгованості за поставлену протягом
2013 року продукцію (мінеральні добрива
та засоби захисту рослин); а також
стягнути з відповідача на свою користь
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1827 грн. 00 коп.

Від позивача надійшла до суду заява №
2014-1606-02 від 16.06.2014 про збільшення
позовних вимог, відповідно до якої
позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість у сумі
108800,00 грн., 39237,20 грн. відсотків за
користування товарним кредитом, 7873,49
грн. пені, 4380,00 грн. штрафних санкцій,
2788,67 грн. - суму 3% річних, 7702,30 грн.
інфляційних втрат, а також стягнути з
відповідача витрати по сплаті судового
збору.

Відповідач письмового відзиву на
позовну заяву не подав, в судове
засідання його повноважний
представник не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

На виконання вимог судової ухвали від
22.05.2014 позивачем були подані до суду
копії договорів № 07052 від 07.05.2013 та №
130611/С від 13.06.2013, а також докази
відправлення відповідачу заяви про
збільшення позовних вимог.

В судове засідання 17.06.2014 представником
позивача була подана заява (вхідний
реєстраційний № 7860 від 17.06.2014) про
відмову від позовних вимог в частині
стягнення з відповідача пені у розмірі
7873,49 грн.

Враховуючи неодноразове нез'явлення
представника відповідача в судове
засідання та неподання витребуваних
судом доказів, суд вважає за можливе
розглядати справу за наявними
матеріалами у відповідності до вимог
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

07.05.2013 між ТОВ «Інтерагростандарт»
(позивачем у справі) та ТОВ
«Технологія-Л.Р.М.» (відповідачем у
справі) був укладений договір поставки
№ 07054, за умовами якого позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача товар, а відповідач -
прийняти та оплатити хімічну
продукцію, надалі іменовану «товар», у
кількості, за номенклатурою, ціною, в
терміни та на умовах поставки згідно з
умовами цього договору та додатків до
нього, які є невід'ємною частиною
договору.

Відповідно до пункту 4.1 даного договору
ціна товару обумовлюється для кожної
партії окремо і відображається у
відповідних додатках.

Пунктом 5.1 договору № 07054 визначено, що
порядок і терміни оплати за
поставлений за даним договором товар
обумовлюються по кожній партії товару
окремо і відображаються у відповідних
додатках та рахунках-фактурах.

У відповідності до пунктів 5.7-5.9
вказаного договору у разі поставки
товару до його повної оплати покупець
зобов'язується сплатити відсотки за
користування товарним кредитом. В
період до кінцевого строку оплати
вартості товару, зазначеної у
відповідних специфікаціях до договору,
відсотки за користування товарним
кредитом не нараховуються. Початком
нарахування відсотків за користування
товарним кредитом вважається:
наступний день за днем кінцевої дати
сплати вартості товару, зазначеної у
відповідних специфікаціях до договору;
наступний день за днем поставки
неоплаченого покупцем товару (у разі
поставки на умовах попередньої оплати).
Плата за користування товарний
кредитом становить 0,1% від вартості
поставленого та неоплаченого товару за
кожен день користування, починаючи з
дати, визначеної у п. 5.8 до дня оплати
товару у повному обсязі.

Згідно з положеннями розділу 6 «Умови
поставки товару» поставка товару
здійснюється на умовах, передбачених у
додатках на конкретну партію товару.

Відповідальність сторін передбачена
положеннями розділу 8 договору
поставки № 07054.

Також 13.06.2013 між сторонами у справі був
укладений договір поставки №13061/С, за
умовами якого позивач зобов'язався
поставити і передати у власність
відповідача насіння
сільськогосподарських культур та/або
мікродобрива, та/або засобі захисту
рослин, а відповідач зобов'язався
прийняти та оплатити товар у сумі,
строки та на умовах, визначених даним
договором.

У відповідності з пунктом 4.1 цього
договору позивач зобов'язувався
передати товар відповідачу на умовах,
що визначаються у специфікаціях, у
відповідності до правил «Інкотермс» в
редакції 2010 року.

У розділі 5 договору поставки № 13061/С
сторони узгодили умови оплати та суму
договору. Так, покупець здійснює оплату
за товар у національній валюті шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника згідно
рахунку-фактури у порядку та строки, що
визначені у Специфікаціях, які є
невід'ємною частиною цього договору. У
разі поставки товару до його повної
оплати покупець зобов'язується
сплатити відсотки за користування
товарним кредитом. В період до
кінцевого строку оплати вартості
товару, зазначеної у відповідних
специфікаціях до договору, відсотки за
користування товарним кредитом не
нараховуються. Початком нарахування
відсотків за користування товарним
кредитом вважається: наступний день за
днем кінцевої дати сплати вартості
товару, зазначеної у відповідних
специфікаціях до договору; наступний
день за днем поставки неоплаченого
покупцем товару (у разі поставки на
умовах попередньої оплати). Плата за
користування товарним кредитом
становить 0,1% від вартості поставленого
та неоплаченого товару за кожен день
користування, починаючи з дати,
визначеної у п. 5.12 до дня оплати товару
у повному обсязі.

Відповідальність сторін визначена у
розділі 7 договору поставки від 13.06.2013.
Так, зокрема, відповідно до п. 7.4 за
порушення строків оплати, який вказано
у відповідній специфікації до даного
договору, покупець сплачує
постачальникові пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який стягується пеня,
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення. За порушення
строку оплати, який вказано у
відповідній специфікації до даного
договору більш ніж на тридцять
календарних днів, покупець сплачує
постачальникові штраф у розмірі 10% від
вартості несвоєчасно оплаченого
товару (п. 7.5).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов укладених договорів
позивачем відповідачу були поставлені
мінеральні добрива та засоби захисту
рослин на загальну суму 166800,00 грн.

Даний факт підтверджується
видатковими накладними № 0513-04 від
13.05.2013, № 0513-05 від 13.05.2013, № 0513-06 від
13.05.2013, № 0617-02 від 17.06.2013, копії яких
долучені до матеріалів справи.

За період дії договорів поставки
відповідачем було частково оплачено
вартість отриманого ним товару та
згідно платіжних доручень № 64 від
23.05.2013, № 76 від 04.06.2013, № 82 від 19.06.2013, № 88
від 20.06.2013 перераховано ТОВ
«Інтерагростандарт» грошові кошти у
розмірі 58000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу
наголошує, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується

прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 694 ЦК України
договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару в кредит з
відстроченням або з розстроченням
платежу.

У відповідності до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і
відповідно до умов договору, а згідно
вимог статті 610 цього ж Кодексу,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідач свої
обов'язки за договорами в частині
оплати поставленого товару не
виконував, що призвело до порушення
прав позивача та змусило його
звернутись до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про правомірність вимог
позивача щодо стягнення з відповідача
в судовому порядку 108800,00 грн.
заборгованості та про їх задоволення.

Крім суми основного боргу, позивач
просив стягнути з відповідача 39237,20 грн.
відсотків за користування товарним
кредитом, 7873,49 грн. пені, 4380,00 грн.
штрафних санкцій, 2788,67 грн. - суму 3%
річних, 7702,30 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні представник
позивача подав заяву про відмову від
позовних вимог у частині стягнення з
відповідача пені у розмірі 7873,49 грн.

Враховуючи, що відмова позивача від
позову в частині стягнення суми пені
відповідає вимогам ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України, не порушує прав та інтересів
сторін, суд приймає відмову позивача
від позову та припиняє провадження у
справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Умовами укладених договорів (пунктом 8.2
договору № 07054 від 07.05.2013, пунктом 7.4
договору № 13061/С від 13.06.2013) сторонами
узгоджено, що в разі невиконання
відповідачем зобов'язань щодо оплати
вартості поставленого товару, він
повинен сплатити на користь позивача
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла на період
прострочення, від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема у вигляді сплати
винною особою неустойки (штрафу, пені).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу
України, під пенею розуміється грошова
сума, яка встановлюється у
відсотковому відношенні до
простроченої суми за кожен день
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Частина 5 ст. 694 ЦК України передбачає,
що якщо покупець прострочив оплату
товару, на прострочену суму
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути
передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлено договором, або законом.

Враховуючи наведене, суд зазначає про
наявність правових підстав та
передбачених договором і
законодавством умов для стягнення з
відповідача відсотків за користування
товарним кредитом, штрафу, 3% річних та
інфляційних збитків, а тому визнає
правомірними вимоги позивача щодо
заявлення ним до стягнення з
відповідача 39237,20 грн. відсотків за
користування товарним кредитом, 4380,00
грн. штрафних санкцій, 3% річних в сумі
2788,67 грн., 7702,30 грн. інфляційних збитків.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України суд
відшкодовує позивачу за рахунок
відповідача 3258,16 грн. витрат по сплаті
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 75, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Технологія-Л.Р.М.»
(42140, Сумська область, Недригайлівський
район, с. Коровинці, вул. Леніна, 202; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерагростандарт» (40024, м. Суми, вул.
СКД, 14/89; ) 108800 грн. 00 коп.
боргу, 39237 грн. 20 коп. відсотків за
користування товарним кредитом, 4380 грн.
00 коп. штрафних санкцій, 2788 грн. 67 коп. -
суму 3% річних, 7702 грн. 30 коп. інфляційних
збитків, 3258 грн. 16 коп. витрат по сплаті
судового збору.

3 Прийняти відмову позивача від позову
в частині стягнення 7873 грн. 49 коп. пені.

4. Провадження у справі в частині
стягнення 7873 грн. 49 коп. пені -
припинити.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.06.2014.

Суддя
В.Л.Котельницька