ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16 червня 2014 року
Справа № 913/1409/14

Провадження № 6/913/1409/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мізол», м. Львів

до відповідача Приватного
підприємства «Ромалекс», м. Рубіжне
Луганської області

про стягнення 6 042 грн. 11 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Гольфельд О.Я.,
довіреність від 12.06.2014;

від відповідача - представник не
прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 6 042 грн. 11 коп., з
яких 5 987 грн. 00 коп. - основний борг за
поставлений товар згідно видаткової
накладної № 1503643 від 11.09.2013, 55 грн. 11 коп.
- 3% річних.

Представником позивача надані
пояснення по справі за якими зазначено,
що письмовий договір між сторонами
відсутній та товар постачався згідно
накладної № 1503643 від 11.09.2013.

Також представником позивача
подані додаткові докази, які були
витребувані судом.

Подані представником позивача
документи прийняті судом до відома та
долучені до матеріалів справи.

Відповідач витребувані судом
документи не представив, участь свого
повноважного представника у судові
засідання двічі не забезпечив, хоча про
дату, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином за
юридичною адресою - м. Рубіжне
Луганської області, вул. 30 років
Перемоги, буд. 14 В, про що свідчить і
відмітка органу поштового зв'язку на
повідомленні про вручення 02.06.2014
рекомендованого поштового
відправлення - ухвали суду від 30.05.2014.

При цьому, відповідно до пункту 2.6.15
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 № 28 на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Так, вказана відмітка підтверджує
належне відправлення копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Про це Вищим господарським судом
України зазначалося і в інформаційних
листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N
01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N
01-8/164 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(пункт 23).

В даному випадку, відповідач мав
можливість скористатися своїм правом
на участь у судових засіданнях та
правом надавати відповідні пояснення
або заперечення. При цьому, суд не
вбачає перешкод для розгляду справи і
відсутність представника відповідача
не є перешкодою для розгляду справи по
суті.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Суд перейшов до розгляду справи
по суті.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що за усною
домовленістю, на підставі видаткової
накладної № 1503643 від 11.09.2013 поставив
відповідачу товар на суму 50 471,34 грн.

Відповідачем товар був прийнятий та
оплачений частково в сумі 42 739,35 грн., що
підтверджується банківськими
виписками з рахунку позивача.

Оскільки відповідачем оплата за
поставлений товар була здійснена
частково, за останнім залишилась
заборгованість в сумі 5 987,00 грн.

З метою отримання вказаної суми
заборгованості позивач направив
відповідачу претензію від 07.10.2013, яка
останнім була отримана але залишена
без відповіді та задоволення.

В обґрунтування вимог за позовом
позивач посилається на норми ст. ст. 526,
530, 692 ЦК України та інші.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, позовні вимоги не оспорив.

Оцінивши матеріали справи та доводи
представника позивача у їх сукупності,
суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

20.08.2013 позивачем був складений рахунок
на суму 50 739,61 грн. за яким визначений
постачальник - ТОВ «Мізол», а одержувач
- ПП «Ромалекс», вказаний перелік
товару - будівельних матеріалів.

Згідно накладної № 1503643 від 11.09.2013
позивач на підставі довіреності № 100902
від 10.09.2013 через ОСОБА_3 поставив ПП
«Ромалекс» товар - будівельні
матеріали на загальну суму 50 471, 34 грн.

Відповідачем отриманий товар був
оплачений частково передплатою, а
частково після

фактичного отримання будівельних
матеріалів.

Відповідачем вказані фактичні
обставини не оспорені та не
спростовані.

За розрахунком позивача, відповідачем
оплата за поставлений товар була
здійснена частково, у зв'язку з чим
залишилась заборгованість в сумі 5 987
грн. 00 коп.

Відповідачем вказані обставини не
оспорені.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено
укладеним сторонами договором або
актом цивільного законодавства,
перебіг строку виконання грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу, починається
з моменту прийняття товару або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього і положення
частини другої статті 530 названого
Кодексу, в якій ідеться про строк
(термін) виконання боржником обов'язку,
що не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, до
відповідних правовідносин не
застосовується (постанова Вищого
господарського суду України від 28.02.2012
№ 5002-8/481-2011).

Тобто, зобов'язання з оплати отриманого
товару у відповідача виникло з моменту
прийняття цього товару.

При цьому, підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
обліковим документом у розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» і яка відповідає вимогам,
зокрема, статті 9 названого Закону, а
також Положення «Про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар. Строк виконання відповідного
грошового зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 ЦК України.

В даному випадку, позивач поставив
відповідачу певний товар, який
останній отримав, але в повному обсязі
не оплатив, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість в сумі 5 987 грн. 00 коп.

В той же час, з метою отримання
заборгованості за поставлений товар,
позивач 10.10.2013 направив відповідачу
претензію, яка останнім була отримана,
але залишена без відповіді та
задоволення.

Тобто, на момент звернення до суду у
позивача виникло право вимоги
заборгованості за поставлену
продукцію в сумі 5 987 грн. 00 коп.

Відповідач доказів повної оплати
отриманої продукції не надав.

Приймаючи до уваги викладене, а також
те, що позовні вимоги в частині
стягнення боргу в сумі 5 987 грн. 00 коп. є
обґрунтованими, їх слід задовольнити.

Щодо стягнення з відповідача 3 % річних
в сумі 55 грн. 11 коп., нарахованих за
період з 12.09.2013 по 03.03.2014 слід зазначити
наступне.

В силу приписів статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Виходячи з наведених вище норм чинного
законодавства вбачається, що оплата за
поставлений товар повинна бути
здійснена покупцем після отримання
товару. В даному випадку, товар був
отриманий 11.09.2013 але оплата в повному
обсязі не здійснена і тому позивач має
право на нарахування 3% річних.
Відповідачем доказів оплати товару у
повному обсязі не надано, у зв'язку з
чим нарахування відсотків є
обґрунтованим і позовні вимоги в цій
частині слід задовольнити.

За таких обставин позовні вимоги слід
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
зі сплати судового збору в розмірі
мінімального судового збору за подачу
позову з майновими вимогами в сумі 1 827
грн. 00 коп. слід покласти на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
«Ромалекс», м. Рубіжне Луганської
області, вул. 30 років Перемоги, буд. 14 В,
код 35283016 на користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мізол», м. Львів, вул.
Городоцька, буд. 174, код 33895476,
заборгованість в сумі 5 987 грн. 00 коп., 3 %
річних в сумі 55 грн. 11 коп., витрати зі
сплати судового збору в сумі 1 827 грн. 00
коп., видати наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 23.06.2014.

Суддя Т.А. Василенко