ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.
Справа № 917/745/14

За позовом Приватного підприємства
"Агро-Карпат", 88000, Закарпатська область,
м. Ужгород, вул. Волошина, 19/4-А

до Приватного підприємства "Паритет",
юридична адреса: 38132, Полтавська
область, Зіньківський район, с.
Дейкалівка; фактична адреса: 38132,
Полтавська область, Зіньківський
район, с. Підозірка, вул. Заозеро, 5

про стягнення 112533,67 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Гречка Н.О., Сингаївська
Т.С.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 12.06.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 112533,67 грн. боргу
згідно договору купівлі-продажу
товарів № 59 від 18.03.2013 року, в т.ч. 95450,00
грн. основного боргу, 3894,49 грн. пені, 9545,00
грн. штрафу, 1145,39 грн. інфляційних
витрат та 2498,79 грн. 3% річних.

Представники позивача підтримали
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 58), відзиву на позовну
заяву до суду не надав.

У зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи, достатньо і
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про час, дату та
місце проведення судового засідання, а
його неявка не перешкоджає розгляду
даної справи по суті, справа
розглядається за наявними у ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача, суд
встановив:

18.03.2013 року між Приватним підприємством
"Паритет" (відповідач, покупець) та
Приватним підприємством "Агро-Карпат"
(позивач, продавець) був укладений
договір купівлі-продажу товарів за № 59
(а.с. 21), відповідно до якого продавець
взяв на себе зобов'язання продати, а
покупець - купити придбані в Угорській
Республіці яйця інкубаційні
м'ясо-яєчного кросу ROSS-308 в кількості 66000
шт. на суму 277200,00 грн., яйця інкубаційні
кросу "Tetra-H B-color" в кількості 19000 шт. на
суму 79800,00 грн., яйця інкубаційні
індиків кросу "Hybrid-XL" в кількості 9000 шт.
на суму 189900,00 грн., яйця інкубаційні
курячі "Tetra-H" в кількості 30000 шт. на суму
100500,00 грн., яйця інкубаційні курячі
м'ясо-яєчного кросу "SUPER HARCO" в кількості
24000 шт. на суму 80400,00 грн., а всього 148000 шт.
яєць (далі - товар) на загальну суму
727800,00 грн. (розд. 1 договору).

Згідно п. 5.4. договору купівлі-продажу
товарів № 59 від 18.03.2013 року (далі -
договір) даний договір вступає в силу з
моменту його підписання і діє до 31.12.2013
року.

Відповідно до положень п. 2.1. договору
продавець зобов'язаний передати
покупцеві вказані в п. 1.1. договору
партії товару в м. Ужгороді у
взаємоузгоджені між сторонами терміни.

Як зазначається у позовній заяві,
графік поставок товару, передбаченого
спірним договором, був узгоджений
сторонами попередньо в письмовій заяві
відповідача б/н від 16.11.2012 року (а.с. 56).

За змістом п. 3.1 договору розрахунок за
переданий продавцем товар проводиться
покупцем не пізніше 5 банківських днів
до взаємоузгодженої між сторонами дати
відправки товару.

На виконання умов договору позивачем
були здійснені наступні поставки
товару відповідачу.

17.04.2013 року позивачем було здійснено
поставку відповідачу яєць
інкубаційних індиків кросу "Hybrid-XL" в
кількості 2880 шт. на суму 66768,00 грн. з
урахуванням ПДВ, що підтверджується
наявними у справі копіями
рахунку-фактури № 200 від 10.04.2013 року,
видаткової накладної № 208 від 17.04.2013
року та податкової накладної № 57 від
17.04.2013 року (а.с. 22, 23, 78).

Як зазначається позивачем, того ж дня
17.04.2013 року, відповідачу були передані 2
примірники спірного договору для
підписання, один з яких відповідачем в
подальшому не повернуто.

За поставлений 17.04.2013 року товар
відповідач повністю розрахувався з
позивачем, про що свідчать копії
платіжних доручень № 22691082 від 10.04.2013
року на суму 17000,00 грн., № 154195 від 12.04.2013
року на суму 23000,00 грн., № 24169921 від 16.04.2013
року на суму 10768,00 грн. та № 24169466 від
16.04.2013 року на суму 13702,00 грн. (а.с. 64, 66, 68,
69).

Отже, загалом відповідач перерахував
на розрахунковий рахунок позивача
грошові кошти в сумі 64470,00 грн., у зв'язку
з чим переплата склала 3702,00 грн.

24.04.2013 року позивачем було здійснено
поставку відповідачу яєць
інкубаційних індиків кросу "Hybrid-XL" в
кількості 1200 шт. на суму 21100,00 грн., яєць
інкубаційних курячих кросу ROSS-308 в
кількості 6480 шт. на суму 22680,00 грн., яєць
інкубаційних курячих кросу "Tetra-H" в
кількості 2880 шт. на суму 8040,00 грн.
Всього 24.04.2013 року позивачем було
поставлено товару на суму 62184,00 грн. з
урахуванням ПДВ, що підтверджується
наявними у справі копіями
рахунку-фактури № 236 від 18.04.2013 року,
видаткової накладної № 244 від 24.04.2013
року та податкової накладної № 81 від
24.04.2103 року (а.с. 24, 25, 79). Товар був
одержаний відповідачем згідно
довіреності серії 12 ААД № 206055 від 23.04.2013
року (а.с. 26).

За поставлений 24.04.2013 року товар
відповідач розрахувався з позивачем
частково на загальну суму 50000,00 грн., що
підтверджується копіями платіжних
доручень № 24172010 від 17.04.2013 року на суму
10000,00 грн., № 25685568 від 22.04.2103 року на суму
20000,00 грн., а також № 26740645 від 25.04.2013 року
на суму 20000,00 грн. (а.с. 71, 73, 75). Враховуючи
переплату за попередню партію товару в
сумі 3702,00 грн., заборгованість
відповідача за другу поставку товару
склала 8482,00 грн.

01.05.2013 року позивачем було здійснено
поставку відповідачу яєць
інкубаційних індиків кросу "Hybrid-XL" в
кількості 480 шт. на суму 8440,00 грн., яєць
інкубаційних курячих кросу ROSS-308 в
кількості 3600 шт. на суму 12800,00 грн. та
яєць інкубаційних курячих кросу "Tetra-H" в
кількості 5040 шт. на суму 14070,00 грн.
Всього 01.05.2013 року позивачем було
поставлено товару на суму 42132,00 грн. з
урахуванням ПДВ, що підтверджується
наявними у справі копіями
рахунку-фактури № 253 від 24.04.2013 року,
видаткової накладної № 262 від 01.05.2013
року, податкових накладних № 89 від
25.04.2013 року та № 1 від 01.05.2013 року (а.с. 27-29,
80). Товар був одержаний відповідачем
згідно довіреності серії 12 ААД № 206054
від 30.04.2013 року (а.с. 30).

В порушення взятих на себе договірних
зобов'язань відповідач за поставлений
01.05.2013 року товар на суму 42132,00 грн. із
позивачем не розрахувався.

15.05.2013 року позивачем було здійснено
поставку відповідачу яєць
інкубаційних курячих кросу ROSS-308 в
кількості 2160 шт. на суму 7560,00 грн., яєць
інкубаційних курячих кросу "Tetra-H" в
кількості 5040 шт. на суму 14070,00 грн. та
яєць інкубаційних качиних кросу MULLARD в
кількості 1800 шт. на суму 15733,33 грн.
Всього 15.05.2013 року позивачем було
поставлено товару на суму 44836,00 грн. з
урахуванням ПДВ, що підтверджується
наявними у справі копіями
рахунку-фактури № 258 від 08.05.2013 року,
видаткової накладної № 266 від 15.05.2013
року та податкової накладної № 16 від
15.05.2013 року (а.с. 31, 32, 81). Товар був
одержаний відповідачем згідно
довіреності серії 12 ААД № 206059 від 12.05.2013
року (а.с. 33).

В порушення взятих на себе договірних
зобов'язань відповідач за поставлений
15.05.2013 року товар на суму 44836,00 грн. із
позивачем також не розрахувався.

Таким чином, всього на виконання умов
договору позивачем було поставлено
відповідачу товар на загальну суму
209920,00 грн., вартість оплаченого
відповідачем товару становить 114470,00
грн., залишок заборгованості за
поставлений згідно договору товар
складає 95450,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з
вимогою про погашення заборгованості
(а.с. 37-39), яка була одержана останнім
29.01.2014 року, що підтверджується
відповідними відмітками на
повідомленнях про вручення поштових
відправлень (а.с. 41), однак залишена без
реагування.

За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача залишок
основного боргу в розмірі 95450,00 грн., а
також нараховані на нього штраф у сумі
9545,00 грн., пеню в сумі 3894,49 грн., втрати
від інфляції в сумі 1145,39 грн. та 3% річних
в сумі 2498,79 грн.

У відповідності до ст. 11 ЦК України та
ст. 174 ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

Судом встановлено, що спірний договір
не підписаний відповідачем. Разом із
тим, даний договір можна вважати
укладеним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції. При
цьому

Згідно положень ч. 1 ст. 641 ЦК України
пропозицію укласти договір (оферту)
може зробити кожна із сторін
майбутнього договору. Пропозиція
укласти договір має містити істотні
умови договору і виражати намір особи,
яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття.

У відповідності до ч. 1 ст. 642 ЦК України
відповідь особи, якій адресована
пропозиція укласти договір, про її
прийняття (акцепт) повинна бути повною
і безумовною.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо
особа, яка одержала пропозицію укласти
договір, у межах строку для відповіді
вчинила дію згідно вказаних у
пропозиції умов договору (відвантажила
товари, надала послуги, виконала
роботи, сплатила відповідну суму
грошей тощо), яка засвідчує її бажання
укласти договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Матеріали справи свідчать про те, що
між сторонами велось листування з
приводу укладення договору
купівлі-продажу (лист відповідача б/н
від 16.11.2012 року). Після направлення
позивачем відповідачу для підписання
примірників спірного договору
останнім були вчинені дії, які свідчать
про прийняття пропозиції (одержання
поставленого позивачем товару,
проведення часткового розрахунку за
отриманий товар). Надані до справи на
підтвердження часткової оплати товару
платіжні доручення містять посилання
на відповідні рахунки-фактури, які були
виставлені позивачем, а останні у свою
чергу містять посилання на спірний
договір (договір № 59 від 18.03.2013 року).

З урахуванням наведеного вище суд
приходить до висновку, що договір
купівлі-продажу товарів № 59 від 18.03.2013
року є укладеним.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом ст. ст. 655, 656 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець у
свою чергу приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Предметом
договору купівлі-продажу може бути
товар, який є у продавця на момент
укладення договору або буде створений
(придбаний, набутий) продавцем у
майбутньому.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ст. ст. 692, 694 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін). Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Як вже зазначалось, обов'язок
відповідача своєчасно та в повному
обсязі здійснювати оплату товару, а
також термін його виконання
встановлено п. 3.1. спірного договору.
Крім того, позивачем на адресу
відповідача направлялась вимога про
погашення боргу в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК
України, яка мала бути виконана
останнім у 7-денний термін з моменту її
пред'явлення.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин з приводу
купівлі-продажу товарів, обсяги і
вартість переданого за договором
товару, факт наявності заборгованості
в сумі 95450,00 грн. грн. за поставлений
згідно договору товар, факт звернення
до відповідача з вимогою про погашення
боргу, а також факт прострочення
виконання грошових зобов'язань
відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 95450,00 грн. грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність нарахування позивачем
інфляційних витрат та 3% річних, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
цій частині також підлягають
задоволенню.

За змістом положень ст. ст. 216, 218, 229, 230, 231
ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

Згідно ст. ст. 546, 549, 550 ЦК України
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою (штрафом або пенею)
- грошовою сумою або іншим майном, яке
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача штраф у розмірі 9545,00 грн.,
нарахований згідно із п. 4.1. договору, а
також пеню в розмірі 3894,49 грн.,
нараховану згідно ст. 231 ГК України.

У відповідності до п. 4.1. договору у
випадку порушення умов договору винна
сторона сплачує потерпілій стороні
штраф у розмірі 0,05% від вартості партії
товару, обумовленої договором, за кожен
день прострочення, починаючи з 8-го дня
прострочки, але не більше 10%.

Таким чином, визначена п. 4.1. договору
штрафна санкція (штраф) за своєю
правовою природою є пенею в розумінні
ч. 3 ст. 549 ЦК України, а отже, в силу ст. 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 року)
має обмежуватись подвійною обліковою
ставкою НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня. При цьому слід
зазначити, що положеннями ч. 1 ст. 548 ЦК
України та ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено можливість застосування
неустойки за порушення зобов'язань
лише у випадку, якщо відповідна умова, а
також розмір неустойки встановлено
договором або законом (спеціальною
нормою). Аналогічні за змістом
роз'яснення були надані Вищим
господарським судом України у
постанові Пленуму № 14 від 17.12.2013 року.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що позивачем
фактично здійснене подвійне
нарахування пені на суму боргу - на
підставі п. 4.1. договору та ст. 231 ГК
України.

З урахуванням вищенаведеного судом за
допомогою ІАЦ "Ліга" здійснено власний
перерахунок неустойки, встановленої п.
4.1. договору, сума якої за заявлений
період склала 3894,49 грн. Позовні вимоги в
частині стягнення пені, нарахованої на
підставі ст. 231 ГК України, судом
відхиляються

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України, ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них при вирішенні спорів, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Паритет" (юридична адреса: 38132,
Полтавська область, Зіньківський
район, с. Дейкалівка; фактична адреса:
38132, Полтавська область, Зіньківський
район, с. Підозірка, вул. Заозеро, 5, ) на користь Приватного
підприємства "Агро-Карпат" (88000,
Закарпатська область, м. Ужгород, вул.
Волошина, 19/4-А, ) - 95450,00
грн. основного боргу, 3894,49 грн. пені, 1145,39
грн. інфляційних витрат, 2498,79 грн. 3%
річних та 2059,77 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 17.06.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.