ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"18" червня 2014 р.
Справа № 911/1027/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Екоінвестбуд», м.
Київ

до 1) Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Брест-Литовське», Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Чайки

2) Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській
області, Київська область,
Києво-Святошинський район, с.
Петропавлівська Борщагівка

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк», м. Київ

про визнання недійсною державної
реєстрації

Суддя Д.Г. Заєць

В засіданні суду приймали участь:

від позивача: Воробйова С.В.
(довіреність б/н б/д); Ляшко І.В. (наказ
№8-к від 14 жовтня 2009 року);

від відповідача 1): Гордієнко Ю.І.
(довіреність б/н від 26 березня 2014 року);
Бик Т.І. (довіреність б/н від 26 березня
2014 року); Орловський О.С. (довіреність
б/н від 26 березня 2014 року); Жорова Н.В.
(довіреність б/н від 12 травня 2014 року);
Нестеренко О.С. (довіреність б/н від 26
березня 2014 року);

від відповідача 2): не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
№911/1027/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Екоінвестбуд» до 1) Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Брест-Литовське»; 2)
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській області
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про визнання недійсною державної
реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що згідно виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Серія АБ №9989, дата запису від 21 жовтня
2013 року відбулась державна реєстрація
юридичної особи - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Брест-Литовське» за адресою:
08130, Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Чайки,
вул. Печерська, 2,4,6. Однак, як зазначає
позивач, вищезазначену державну
реєстрацію здійснено з порушенням
вимог чинного законодавства.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 27 березня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 14 травня 2014 року.

13 травня 2014 року через канцелярію суду
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Екоінвестбуд»
подано клопотання про витребування
доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 38 ГПК України
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: 1) який доказ витребовується;
2) обставини, що перешкоджають його
наданню; 3) підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; 4) обставини, які може
підтвердити цей доказ.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від 26
грудня 2011 року «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що у
разі неможливості самостійно подати
необхідні для розгляду справи докази
сторона, прокурор, третя особа вправі
звернутися до господарського суду, в
тому числі й апеляційної інстанції, з
клопотанням про витребування доказів;
при цьому обґрунтування такої
неможливості покладається на особу, що
заявляє відповідне клопотання.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Екоінвестбуд» не обґрунтувало
належним чином клопотання про
витребування доказів. Тому, зазначене
клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14 травня 2014 року до участі у
справі в якості іншого відповідача
залучено державного реєстратора
Києво-Святошинської державної
адміністрації Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 4 червня 2014 року замінено
неналежного відповідача у справі -
державного реєстратора
Києво-Святошинської державної
адміністрації Київської області
належним відповідачем - Реєстраційною
службою Києво-Святошинського
районного управління юстиції у
Київській області.

16 червня 2014 року через канцелярію суду
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Екоінвестбуд»
подано уточнену позовну заяву.

З урахуванням уточненої позовної
заяви, позивач просить суд визнати
недійсним рішення установчих зборів
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Брест-Литовське» від 19 жовтня 2013 року,
оформлене протоколом зборів №1;
визнати недійсним статут Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Брест-Литовське»,
зареєстрований Реєстраційною службою
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
від 21 жовтня 2013 року; визнати недійсною
державну реєстрацію Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Брест-Литовське», проведену 21
жовтня 2013 року Реєстраційною службою
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
та припинити юридичну особу -
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Брест-Литовське».

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
до початку розгляду господарським
судом справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Згідно п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від 26
грудня 2011 року «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» під предметом позову
розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу. Відтак зміна
предмета позову означає зміну вимоги, з
якою позивач звернувся до відповідача,
а зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача. Одночасна зміна і предмета, і
підстав позову не допускається. У разі
подання позивачем заяви, направленої
на одночасну зміну предмета і підстав
позову, господарський суд повинен
відмовити в задоволенні такої заяви і,
приєднавши її до матеріалів справи та
зазначивши про цю відмову в описовій
частині рішення (або в ухвалі, якою
закінчується розгляд справи),
розглянути по суті раніше заявлені
позовні вимоги, якщо позивач не
відмовляється від позову. Позивач
при цьому не позбавлений права
звернутися з новим позовом у
загальному порядку.

Враховуючи, що заява позивача
спрямованана на одночасну зміну як
предмету так і підстав позову, суд
дійшов висновку про відмову в її
задоволенні. Даною заявою фактично
ініційовано вирішення іншого спору із
самостійним предметом і підставами
вимог, що не допускається в силу норм
ст. 22 ГПК України.

Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону
України «Про судовий збір», судовий
збір справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Судом встановлено, що позивачем не
надано документів, які підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Таким чином, уточнена позовна заява не
може бути прийнята судом для розгляду в
межах даної справи. Справа підлягає
подальшому розгляду в межах первісно
заявлених підстав та предмету позову.

У судовому засіданні представники
позивача заявлені позовні вимоги
підтримали. Представники відповідача 1)
- Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Брест-Литовське» заявили клопотання
про припинення провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача 1) - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Брест-Литовське», суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Екоінвестбуд»
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом про
визнання недійсною державної
реєстрації відповідача 1) - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Брест-Литовське». В
обґрунтування позовних вимог, позивач
зазначає, що дана державна реєстрація
здійснена державним реєстратором
Києво-Святошинської державної
адміністрації Київської області
неправомірно.

Пунктом 2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам» №10 від 24
жовтня 2011 року, передбачено, що з огляду
на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», згідно з
якими місцеві господарські суди
розглядають справи у спорах, що
виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги ст. 1, 41, 12 ГПК
України господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам ст. 1 ГПК
України, а правовідносини, з яких виник
спір, мають господарський характер.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК
України господарським судам
підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
юридичною особою та її учасниками
(засновниками, акціонерами, членами), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами, членами) юридичної особи,
пов'язаними із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
такої особи, крім трудових спорів.

Згідно п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам» №10 від 24
жовтня 2011 року предметом відповідних
позовів можуть бути вимоги про
визнання недійсними актів органів
управління господарського товариства,
визнання недійсними установчих
документів товариства або договорів
про відчуження майна тощо.

Однак, як вбачається зі змісту позовної
заяви, позивач просить суд визнати
недійсною державну реєстрацію
відповідача 1) - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Брест-Литовське» за адресою:
08130, Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Чайки,
вул. Печерська, 2,4,6.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державний
реєстратор - посадова особа
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, яка
відповідно до цього Закону від імені
держави здійснює державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Таким чином, державний реєстратор як
посадова особа центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців в порядку визначеному
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», виступає в якості
суб'єкта владних повноважень, що бере
участь публічно-правових відносинах.

Підпунктом б п. 17 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам» №10 від 24 жовтня 2011 року
визначено, що до компетенції
господарських судів не відноситься
розгляд справ у спорах про оскарження
суб'єктом господарювання дій
(бездіяльності) органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
іншого суб'єкта владних повноважень,
їхньої посадової чи службової особи, що
випливають з наданих їм владних
управлінських функцій, якщо ці дії
(бездіяльність) не пов'язані з
відносинами у сфері господарювання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17. КАСУ юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Судові витрати відповідно до ст. 44, ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1
ст. 80, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Копію ухвали надіслати
учасникам провадження.

Суддя

Заєць Д.Г.