ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 910/10153/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова
М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної
скаргиприватного акціонерного
товариства "Трест Київміськбуд-1" на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014р. у
справі господарського суду№910/10153/13
міста Києва за позовомзаступника
прокурора Оболонського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради доприватного
акціонерного товариства "Трест
Київміськбуд-1" про розірвання
договору оренди землі та повернення
земельної ділянки за участю
прокуратури - представників сторін:
позивача - відповідача -прокурор
відділу Генеральної прокуратури
України Томчук М.О. посв. №000606 не
з'явився пр. Нестор В.Р. дов. №04 від
03.03.14р.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року заступник прокурора
Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до приватного акціонерного
товариства "Трест Київміськбуд-1" про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 26.09.2008р., зареєстрованого
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 01.10.2008р. за
№78-6-00566, зобов'язання відповідача
повернути Київській міській раді
земельну ділянку кадастровий номер
:78:215:0078, площею 10 298 кв.м., яка
знаходиться в урочищі Наталка в
Оболонському районі м. Києва.

Мотивуючи позовні вимоги, прокурор
зазначив про те, що відповідач не
виконує належним чином зобов'язання за
договором оренди земельної ділянки від
26.09.2008р., зокрема з 31.12.2011р. не сплачує
орендну плату за користування
земельною ділянкою.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 16.12.2013р. (судді Босий В.П.,
Спичак О.М., Стасюк С.В.), яке залишене
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
17.04.2014р. (судді Куксов В.В., Гончаров С.А.,
Яковлєв М.Л.) позовні вимоги заступника
прокурора Оболонського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради задоволено
частково, зобов'язано приватне
акціонерне товариство "Трест
Київміськбуд-1" передати Київській
міській раді земельну ділянку площею 10
298 кв.м., в тому числі в межах
прибережних захисних смуг 7 210 кв.м., яка
знаходиться в урочищі Наталка в
Оболонському районі міста Києва,
кадастровий номер :78:215:0078,
нормативно-грошова оцінка 4 490 944,63грн., а
провадження у справі в частині
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 26.09.2008р., зареєстрованого
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 01.10.2008р. за
№78-6-00566, припинено.

Судові рішення мотивовані тим, що
матеріалами справи підтверджується
факт неналежного виконання
зобов'язання відповідача щодо сплати
орендних платежів за користування
спірною земельною ділянкою, а також
тим, що договір оренди з 25.09.2013р. є
припиненим на підставі ст.31 Закону
України "Про оренду землі" у зв'язку із
закінченням строку, на який його було
укладено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, приватне
акціонерне товариство "Трест
Київмісьбуд-1" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
судові рішення скасувати, а справу
направити на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Заслухавши присутніх у судовому
засіданні представника відповідача та
думку прокурора відділу Генеральної
прокуратури України, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні і постанові та
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, рішенням Київської міської
ради №397/1058 від 29.03.2007р. приватному
акціонерному товариству "Трест
Київміськбуд-1" було надано в
короткострокову оренду строком на 5
років земельну ділянку площею 1,03 га, у
тому числі 0,72 га в межах прибережних
захисних смуг, для завершення
будівництва, подальших експлуатації та
обслуговування літнього театру в
урочищі Наталка Оболонського району м.
Києва за рахунок земель, наданих
відповідно до рішення Київської
міської ради №154/875 від 08.06.2000р. "Про
надання і вилучення земельних ділянок",
право користування якими посвідчено
договором оренди земельної ділянки
№78-6-00015 від 31.08.2000р. із ТОВ "Шоу-парк", у
зв'язку з переходом права власності на
майно (договір купівлі-продажу від
18.04.2005р., акт прийому-передачі від
21.09.2005р. між ТОВ "Шоу-парк" та ЗАТ "Трест
Київміськбуд-1").

На підставі цього рішення між
Київською міською радою та приватним
акціонерним товариством "Трест
Київміськбуд-1" 26.09.2008р. укладено
договір оренди земельної ділянки, який
зареєстровано Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
01.10.2008р. за №78-6-00566.

Згідно з п.1.1. вказаного договору
орендодавець на підставі рішення
Київської міської ради №397/1058 від
29.03.2007р. та рішення Київської міської
ради №45/45 від 17.07.2008р. за актом
приймання-передачі передає, а орендар
приймає в оренду (строкове платне
користування) земельну ділянку,
визначену цим договором.

Відповідно до п.2.1. договору об'єктом
оренди за цим договором є земельна
ділянка, визначена наступними
характеристиками: місце розташування -
урочище Наталка в Оболонському районі
м. Києва, розмір - 10 298 кв.м., в тому
числі в межах прибережних захисних
смуг 7 210 кв.м.; цільове призначення - для
завершення будівництва, подальших
експлуатації та обслуговування
літнього театру; кадастровий номер -
:78:215:0078.

Пунктом 3.1. договору визначено, що даний
договір укладено строком на 5 років.

У пунктів 4.1. договору зазначено, що
орендна плата за земельну ділянку
становить платіж, який орендар
самостійно розраховує та вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою, а згідно з п.4.7.
договору орендна плата вноситься
орендарем рівними частинами за базовий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.11.4 договору він може
бути розірваний в односторонньому
порядку за ініціативою орендодавця, із
звільненням орендодавця від
відповідальності, згідно з
Господарським кодексом України, в разі,
коли орендар використовує земельну
ділянку способами, які суперечать
екологічним вимогам, не за цільовим
призначенням, систематично не сплачує
орендну плату (протягом півроку),
порушення строків завершення забудови
земельної ділянки, встановлених в п.8.4,
здійснення без згоди орендодавця
передачі або відчуження права
користування земельною ділянкою.

Згідно з п.12.2. договору у разі
невиконання орендарем умов цього
договору та обов'язків, передбачених
законодавством України, договір може
бути достроково розірваний.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.04.2013р. ДПІ у Оболонському районі м.
Києва звернулася до прокуратури
Оболонського району м. Києва з листом
№3754/9/222-22, яким повідомила про
невиконання відповідачем своїх
обов'язків зі сплати орендної плати,
внаслідок чого у відповідача виникла
заборгованість у розмірі 15 630 925,20грн., з
яких 1 707 473,43грн. становить податок з
орендної плати з юридичних осіб станом
на 26.04.2013р. При цьому, податковий борг у
визначеному розмірі виник у
відповідача 31.12.2011р.

Суди встановили, що звертаючись з
апеляційною скаргою, відповідач визнав
334 571,00грн., а 1 707 473,43грн. - це сума
заборгованості за користування усіма
орендними ділянками, які він орендує.
Відтак факт існування заборгованості
за договором у значному розмірі та
систематичної несплати орендної плати
встановили суди попередніх інстанцій
та підтвердив відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 26.09.2008р. та повернення
орендованої земельної ділянки у
зв'язку з невиконанням ПАТ
"Трест-Київміськбуд-1" взятого на себе
зобов'язання зі своєчасного внесення
орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про
оренду землі" однією з істотних умов
договору оренди землі є, зокрема,
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України
"Про оренду землі" визначено, що орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Пунктом 2.23 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" №6 від 18.05.2011р. роз'яснено, що
розглядаючи справи зі спорів про
розірвання договору оренди з підстав
заборгованості з орендної плати,
потрібно мати на увазі, що згідно зі
статтями 1, 13 Закону України "Про оренду
землі" основною метою договору оренди
земельної ділянки та одним з
визначальних прав орендодавця є
своєчасне отримання останнім орендної
плати у встановленому розмірі. Разом з
тим, доводи про наявність
заборгованості з орендної плати мають
підтверджуватись належними доказами,
наприклад, довідкою, виданою державною
податковою інспекцією про наявність
(або відсутність) заборгованості за
земельним податком та орендною платою.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 629
Цивільного кодексу України та ст.193
Господарського кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами, а зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 188 Господарського кодексу
України визначено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України
"Про оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Стаття 24 Закону України "Про оренду
землі" встановлює право орендодавця
вимагати від орендаря, зокрема,
своєчасного внесення орендної плати.

За статтею 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Враховуючи положення вищевикладених
правових норм, а також підтверджену
відповідачем заборгованість з
орендної плати, суди дійшли
підставного висновку щодо існування
факту неналежного виконання
зобов'язання відповідача щодо сплати
орендних платежів за користування
спірною земельною ділянкою.

Одночасно, суди попередніх інстанцій
встановили, що з урахуванням дати
укладання договору, останнім днем
строку його дії є 25.09.2013р.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про
оренду землі" по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди на новий
строк (поновлення договору оренди
землі). Орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі. До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди. Про
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Абзацом 6 статті 33 Закону України "Про
оренду землі" визначено, що у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які передбачені
договором. У цьому випадку укладення
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

Суди встановили, що нема доказів
укладення між сторонами додаткових
угод про поновлення спірного договору
оренди.

Відтак, з 25.06.2013р. договір є припиненим
на підставі ст.31 Закону України "Про
оренду землі" у зв'язку з закінченням
строку, на який його було укладено, а
отже суди дійшли правомірного висновку
щодо припинення провадження у справі в
частині розірвання договору оренди
земельної ділянки від 26.09.2008р. з підстав
відсутності предмету спору.

Частиною 1 статті 34 Закону України "Про
оренду землі" врегульовано, що у разі
припинення або розірвання договору
оренди землі орендар зобов'язаний
повернути орендодавцеві земельну
ділянку, на умовах, визначених
договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для
задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Аналогічні положення сторонами
відтворено у пунктах 7.1, 11.8 спірного
договору оренди.

Таким чином, враховуючи встановлення
факту закінчення дії договору, суди
дійшли вірного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
повернення земельної ділянки позивачу,
оскільки відпала підстава
користування цією ділянкою
відповідачем.

Посилання скаржника у касаційній
скарзі на те, що здійснивши авансовий
платіж у розмірі 15% вартості земельної
ділянки за договором купівлі-продажу
спірної ділянки, він майже вдвічі
переплатив розмір заборгованості за
користування земельною ділянкою, не
приймаються до уваги колегією суддів
Вищого господарського суду України,
оскільки між сторонами виникли
правовідносини щодо укладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, а у даній справі предметом
спору є припинення користування
земельною ділянкою в силу невиконання
істотної умови договору оренди, як то
систематична несплата орендної плати.

Статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги приватного акціонерного
товариства "Трест Київміськбуд-1" з
підстав, зазначених в касаційній
скарзі, оскільки доводи касаційної
скарги зводяться до переоцінки доказів
по справі, а судами було повно та
всебічно з'ясовано обставини, що мають
значення для даної справи, їм надано
належну правову оцінку та прийнято
рішення і постанову з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до
бюджету за подання касаційної скарги, у
зв'язку з відмовою в задоволенні
касаційної скарги, на підставі ст.49
Господарського процесуального кодексу
України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Трест
Київміськбуд-1" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014р. у
справі №910/10153/13 господарського суду
міста Києва залишити без змін.

Головуючий
В. Корсак

Судді
М. Данилова

Т. Данилова