ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 червня 2014 р. Справа №
903/1487/13Господарський суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря
Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук
Світлана Анатоліївна

за участю представників сторін:

від позивача: Івченко О.Ф. (представник
за дов. № б/н від 02.09.2013 р.)

від відповідача: Поперецький О.В.
(представник за дов. № б/н від 16.06.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку у приміщенні
господарського суду Волинської
області справу за позовом товариства з
додатковою відповідальністю
«Нововолинський завод залізобетонних
виробів» до публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Волинського
обласного управління АТ «Ощадбанк» про
зобов'язання подати державному
реєстратору - приватному нотаріусу
ОСОБА_3 заяву про припинення обтяжень і
виключення з державного реєстру
обтяжень рухомого майна записів за
реєстраційними номерами: 11994203, 11994344,

В судовому засіданні 18.06.2014 р. у
відповідності до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Нововолинський
завод залізобетонних виробів»
звернулося в суд з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Волинського обласного
управління АТ «Ощадбанк» про
зобов'язання ПАТ«Державний ощадний
банк України» в особі філії -
Волинського обласного управління АТ
«Ощадбанк» подати реєстратору заяву
про припинення обтяжень і виключення з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна записів за реєстраційними
номерами: 11994203, 11994344.

Позов мотивувало тим, що 21.12.2011 р. між
ПАТ «Державний ощадний банк України»,
від імені якого діє філія - Волинське
обласне управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» та ТзДВ
«Нововолинський завод залізобетонних
виробів» був укладений договір
овердрафту № 18 (далі - кредитний
договір).

З метою забезпечення належного
виконання умов кредитного договору між
банком та підприємством 21.12.2011 р.
укладено договір застави товарів в
обороті № 134 та договір застави
обладнання № 5490 відповідно до умов
яких позивачем було передано в заставу
відповідачу майно підприємства, а саме:
залізобетонні плити та
вантажопідйомний козловий кран з
підкрановим шляхом на загальну суму
295846,00 грн. Крім того, між банком та
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (далі по тексту
поручителі) 21.12.2011 року укладено
договори поруки № 125 і № 126 відповідно.

21.12.2011 р. реєстратором були внесені до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна за реєстраційними номерами: 11994203;
11994344.

У зв'язку з повним виконанням позивачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором, останньому відповідачем
видано довідку № 35 про відсутність у
підприємства станом на 21.05.2013 р.
заборгованості за даним договором.

За таких обставин позивач звернувся до
відповідача з письмовою вимогою № 80
від 24.05.2013 р. про виключення з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна відповідних записів.

Проте, відповідач своїм листом № 1086 від
24.07.2013р. відмовив позивачу в
задоволенні його законної вимоги у
зв'язку з невиконанням останнім умов п.
1.1.4. кредитного договору відповідно до
якого підприємство зобов'язувалось
перед банком повернути суму отриманого
кредиту, сплатити проценти за
користування кредитом, штрафні
санкції, комісії, а також відшкодувати
банку збитки та інші платежі, що
підлягають сплаті у відповідності з
умовами цього договору.

У зв'язку із чим просило суд зобов'язати
ПАТ «Державний ощадний банк України»
від імені якого діє філія - Волинське
обласне управління АТ «Ощадбанк»
подати реєстратору заяву про
припинення обтяжень і виключення з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна записів за реєстраційними
номерами:11994203, 11994344.

24.12.2013 р. позивачем було подану заяву
про уточнення позовних вимог в якій
просило суд зобов'язати державного
реєстратора виключити з реєстру
обтяжень записи за реєстраційними
номерами:11994203, 11994344.

Судом було прийнято подану заяву, а
тому мав місце новий предмет спору, а
саме: зобов'язати державного
реєстратора виключити з реєстру
обтяжень записи за реєстраційними
номерами:11994203, 11994344.

Господарським судом Волинської
області позовні вимоги були
задоволенні повністю, а саме:
державному реєстратору виключити з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна записи за реєстраційними
номерами: 11994203, 11994344 та стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Волинського обласного
управління АТ «Ощадбанк» 1147,00 грн.
судового збору та 1000,00 грн. витрат на
послуги адвоката.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 р.
рішення господарського суду
Волинської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.05.2014 р. скасовано
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 р. та
рішення господарського суду
Волинської області від 24.12.2013 р. Справу
передано для нового розгляду до
господарського суду Волинської
області.

Через автоматизовану систему
документообігу справу розподілено
судді Гарбару І.О.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2013
р. за вказаним позовом було порушено
провадження у справі та призначено
розгляд останньої в судовому
засіданні.

22.05.2014 р. від позивача надійшла заява
про зміну предмету позову. Суд прийняв
подану заяву, а тому має місце новий
предмет позову, а саме зобов'язати ПАТ
«Державний ощадний банк України» від
імені якого діє філія - Волинське
обласне управління АТ «Ощадбанк»
подати державному реєстратору -
приватному нотаріусу ОСОБА_3 заяву про
припинення обтяжень і виключення з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна записів за реєстраційними
номерами: 11994203, 11994344.

03.06.204 р. в судовому засіданні оголошено
перерву за для мирного врегулювати
спору.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав
викладених в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав.
Підтримав письмові пояснення
викладені у долученому до матеріалів
справи відзиві.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази в
справі, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що 21.12.2011 р. між ПАТ
«Державний ощадний банк України», від
імені якого діє філія - Волинське
обласне управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» та ТзДВ
«Нововолинський завод залізобетонних
виробів» був укладений договір
овердрафту № 18 (а.с.25-35).

Кредитний договір набуває чинності з
моменту його підписання та скріплення
печатками сторін і діє до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань за цим договором (пункт 10.5
Кредитного договору).

Право застави виникає у
Заставодержателя з моменту підписання
цього Договору і припиняється
виконанням у повному обсязі
Зобов'язання (пункт 4.1, 4.4 Договору).

Договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
виконання зобов'язання за Кредитним
договором в повному обсязі (пункт 9.1
Договору).

З метою забезпечення належного
виконання умов кредитного договору між
банком та підприємством 21.12.2011 р.
укладено договір застави товарів в
обороті № 134 та договір застави
обладнання № 5490 відповідно до умов
яких позивачем було передано в заставу
відповідачу майно підприємства, а саме
залізобетонні плити та
вантажопідйомний козловий кран з
підкрановим шляхом на загальну суму
295846,00 грн. Крім того, між банком та
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 21.12.2011 р. укладено
договори поруки № 125 і № 126 відповідно
(а.с.37-46).

Згідно пункту 4.4 Договору застави
обладнання право застави припиняється
виконанням у повному обсязі
Зобов'язання.

Цей договір набуває чинності з моменту
нотаріального посвідчення і діє до
виконання Зобов'язання за Кредитним
договором в повному обсязі (пункт 9.1
Договору).

З матеріалів справи вбачається, що
21.12.2011 р. даний Договір посвідчено
приватним нотаріусом Нововолинського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстровано в реєстрі за №5491.

Відповідно до пункту 1.1 Договору
Поручитель зобов'язується перед
Кредитором відповідати солідарно в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання Позичальником зобов'язання
за Кредитним договором №18 від 21.12.2011 р.,
а також додатковими договорами до
нього, що укладені та можуть бути
укладені в майбутньому.

Згідно пункту 4.1 даного Договору порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання за
Кредитним договором.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна 21.12.2011 р. до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна були внесені
відомості про обтяження, а саме:

- застава рухомого майна, підстава
обтяження - Договір застави обладнання
№134 від 21.12.2011 р.; об'єкт обтяження -
плити марки 1ПК 57-12-8А 800С в кількості 25
шт., плити марки 1ПК 60-12-8А 800С в кількості
46 шт., плити марки 1ПК 63-12-8А 800С в
кількості 18 шт.; обтяжувач - Публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України", боржник -
Товариство з додатковою
відповідальністю "Нововолинський
завод залізобетонних виробів";
реєстраційний номер: 11994203 (а.с.65-66);

- застава рухомого майна, підстава
обтяження - Договір застави обладнання
№5490 від 21.12.2011 р.; об'єкт обтяження -
вантажопідйомний козловий кран ККС - 12,
5-32, 1989 року випуску з підкрановим
шляхом.; обтяжувач - Публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України"; боржник -
Товариство з додатковою
відповідальністю "Нововолинський
завод залізобетонних виробів";
реєстраційний номер: 11994344 (а.с.63-64).

18.04.2013 р. в.о. прокурора м.Нововолинськ в
інтересах держави в особі АТ
«Ощадбанк» звернувся до
господарського суду Волинської
області із позовною заявою про
стягнення із підприємства 35484 грн. 41
коп. заборгованості за Договором
овердрафту №18 від 21.12.2011 р., з яких 32040
грн. 80 коп. - сума неповернутого кредиту,
493 грн. 79 коп. - сума несплачених
процентів, 2949 грн. 82 коп. - пеня (а.с.70-73).

Як вбачається з ухвали господарського
суду Волинської області від 05.06.2013 р. у
справі № 903/435/13 в ході розгляду
вказаної позовної заяви Товариство з
додатковою відповідальністю
"Нововолинський завод залізобетонних
виробів" повністю погасило
заборгованість за Договором
овердрафту №18 від 21.12.2011 року. Відтак,
ухвалою господарського суду
Волинської області від 05.06.2013 року у
справі №903/435/13, враховуючи клопотання
прокурора м.Нововолинськ на підставі
п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України
припинено провадження у справі №903/435/13
(а.с.74-76).

Відповідно до виданої довідки
позивачем ТзДВ «Нововолинський завод
залізобетонних виробів» в тому, що
станом на 21.05.2013 р. в ТВБВ №10002/0107 АТ
«Ощадбанк» за договором овердрафту №18
від 18.12.2011 р. заборгованість відсутня
(а.с.57).

Листом від 24.05.2013 р. №80 ТзДВ
«Нововолинський завод залізобетонних
виробів», просило виключити з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна, обладнання та продукцію, що
знаходиться у заставі, по договору
застави обладнання №5490 від 21.12.2011 р. та
договору обладнання №134 від 21.12.2011 р.,
договору овердрафту №18 від 21.12.2011 р. у
зв'язку з погашенням заборгованості по
ньому в повному обсязі (а.с.50).

ПАТ «Державний ощадний банк України»
надав відповідь на даний лист в якому
зазначив, що зняття заборони з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна, що накладена на об'єкти рухомого
майна ТзДВ «Нововолинський завод
залізобетонних виробів» можливе лише
при умові повного виконання умов
договору овердрафту №18 від 21.12.2011 р., а
саме відшкодування позичальником або
поручителем битків, нанесених банку в
результаті сплати судового збору у
розмірі 354,84 грн. (а.с.51-52).

Згідно ч. 1 ст. 88, ч. 1 ст. 79 ЦК України
сторони, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати складовою
частиною яких є судовий збір.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.
1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», такі
судові витрати не є збитками в
розумінні ст. 224 ГК України (далі по
тексту ГК) та ст. 22 ЦК України, не
входять до складу ціни позову і не
можуть стягуватися під виглядом
збитків.

Таким чином, у разі задоволення
вищезазначеної позовної заяви,
сплачена банком сума судового збору не
є його збитками, спричиненими
невиконанням поручителями своїх
зобов'язань передбачених відповідними
договорами поруки. Така сума судового
збору є витратами банку, пов'язаними із
забезпеченням судового процесу
підлягає стягненню виключно з
поручителів.

Згідно ч. 1 ст. 543, ч. 1 ст. 554 Цивільного
кодексу України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. У разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 ГК України до
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення ЦК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст.
593 ЦК України право застави
припиняється у разі припинення
зобов'язання, забезпеченого заставою.

ТзДВ «Нововолинський завод
залізобетонних виробів» виконало свої
зобов'язання перед банком, які
випливали з кредитного договору, в
повному обсязі включаючи сплату суми
кредиту, відсотків та пені, що
підтверджується довідкою виданою ПАТ
«Державний ощадний банк України»
(а.с.57).

Отже, позовні вимоги про зобов'язання
ПАТ «Державний ощадний банк України»
від імені якого діє філія - Волинське
обласне управління АТ «Ощадбанк»
подати державному реєстратору -
приватному нотаріусу ОСОБА_3 заяву про
припинення обтяжень і виключення з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна записів за реєстраційними
номерами: 11994203, 11994344 підлягають до
задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 554, ч. 1 ст. 543 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники. У
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника.

З вищевикладеного вбачається, що
підприємство (боржник), і поручителі
відповідають перед банком (кредитором)
як солідарні боржники виключно за
зобов'язаннями підприємства, а не
поручителів. В свою чергу підприємство
(заставодавець) може забезпечувати
заставою лише виконання власних
зобов'язань, а банк (заставодержатель)
має переважне право задовольнити свої
вимоги за рахунок заставленого майна у
разі невиконання позивачем тільки тих
зобов'язань, що забезпечені заставою.

Договорами застави від 21.12.2011р.
забезпечувалось виконання зобов'язань
підприємства по кредитному договору, а
зобов'язання поручителів виникли
виключно з відповідних договорів
поруки, а не з кредитного договору.
Таким чином, у відповідача відсутні
правові підстави для задоволення своїх
вимог до поручителів за рахунок
заставленого позивачем майна, оскільки
дане майно підприємства не
забезпечувало виконання зобов'язань
цих поручителів (а.с.37-54).

Згідно абзацу третього п. 24 Порядку
ведення Державного реєстру обтяжень
рухомого майна, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 830 від 05.07.2004 р. (далі по тексту
Порядок), після припинення обтяження
обтяжувач самостійно, на письмову
вимогу боржника чи особи, права якої
порушено внаслідок наявності запису
про обтяження, протягом п'яти днів
зобов'язаний подати реєстратору заяву
про припинення обтяження і виключення
його з Реєстру.

На даний час відповідач законної
вимоги позивача про припинення
обтяження і виключення його з Реєстру
не виконав, чим порушив вимоги абзацу
третього п. 24 Порядку ведення
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 830 від
05.07.2004 р. Такі протиправні дії банку
порушують право власності
підприємства на заставлене майно в
частині розпорядження цим майном та
перешкоджають здійснити його
відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Безпідставна наявність записів про
арешт майна, яке належить позивачу -
товариству з додатковою
відповідальністю "Нововолинський
завод залізобетонних виробів" обмежує
його право власності, а тому таке право
підлягає захисту у спосіб усунення
перешкод у здійсненні користування та
розпорядження майном шляхом
виключенням записів з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

Щодо клопотання позивача про
відшкодування витрат на послуги
адвоката, слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною 5 ст.49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного документа або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням з
доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його права на вчинення окремих
процесуальних дій.

На підтвердження стягнення з
відповідача 1 000 грн. витрат про надання
правової допомоги представником
позивача подано договір про надання
юридичних послуг адвоката від 29.11.2013 р.,
акт виконаних робіт від 29.11.2013 р. та
квитанцію №100 від 29.11.2013 р. (а.с.53-55).

Проте, позивачем не подано доказів, які
б свідчили про фактичне перерахування
коштів ОСОБА_7

В даному випадку правові підстави для
відшкодування позивачу витрат на
оплату послуг адвоката відсутні.

Відповідно до Постанови Пленуми
України від 21.0.2013 р. № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» п.4..4 у випадках
скасування рішення господарського
суду і передачі справи на новий розгляд
розподіл судового збору у справі, в
тому числі й сплаченого за подання
апеляційної та/або касаційної скарги
або заяви про перегляд рішення за ново
виявленими обставинами, здійснює
господарський суд, який приймає
рішення за результатами нового
розгляду справ, керуючись загальними
правилами розподілу судових витрат.

Оскільки, спір до суду доведений з вини
відповідача, то витрати по сплаті
судового збору на подання позовної
заяви позивачем в сумі 1147,00 грн. слід
покласти на останнього. Стосовно
витрат понесених відповідачем при
подачі апеляційної та касаційної скарг
слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України та на підставі ст.ст. 11, 79, 88, 316,
321, 391, 543, 554, 572 Цивільного кодексу
України, на підставі ст.ст. 199, 224
Господарського кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1.Зобов'язати ПАТ «Державний ощадний
банк України» від імені якого діє філія
- Волинське обласне управління АТ
«Ощадбанк» (м. Луцьк, вул. Червоного
Хреста, 8, ) подати
державному реєстратору - приватному
нотаріусу ОСОБА_3 заяву про припинення
обтяжень і виключення з державного
реєстру обтяжень рухомого майна
записів за реєстраційними номерами:
11994203, 11994344.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Волинського
обласного управління АТ «Ощадбанк», (м.
Луцьк, вул. Червоного Хреста, 8, ) на користь товариства з
додатковою відповідальністю
"Нововолинський завод залізобетонних
виробів", (м. Нововолинськ, вул.
Шахтарська, 47, ) 1147,00грн.
судового збору.

3. В стягнені 1 000 грн. понесених витрат
на правову допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
господарський суд Волинської області
до Рівненського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
моменту підписання повного тексту
рішення.

Повне рішення складено

та підписано 23.06.2014 р.

Суддя
І. О. Гарбар