ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.14р. Справа № 34/5005/9247/2012

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Примак С.А.

при секретарі судового засідання
Зайцевій С.А.

за участю представників сторін:

від кредитора: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

ліквідатор: Дерябкін О.Є., довіреність
від 23.06.14р.

розглянувши справу

за заявою Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк", м. Київ

до боржника Відкритого акціонерного
товариства "Софіївський сирзавод", смт.
Софіївка, Софіївський район

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
"Софіївський сирзавод", вул.
Криворізька,3, смт. Софіївка,
Софіївський район, Дніпропетровська
область, 53100 порушено 29.10.12р. за заявою
Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк", м. Київ.

10.12.12р. ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області введено
процедуру розпорядження майном
боржника строком на 6 місяців, до 10.06.13р.,
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Лукашука Миколу Васильовича (АДРЕСА_2,
ліцензія серія НОМЕР_2). Зобов'язано
заявника Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк", м. Київ, подати
до офіційних друкованих органів у
десятиденний строк за його рахунок
оголошення про порушення справи про
банкрутство.

Газетне оголошення має містити дату
порушення провадження у справі, повне
найменування боржника, його поштову
адресу, банківські реквізити,
найменування та адресу господарського
суду, номер справи, відомості про
розпорядника майна. Докази подачі
оголошення до офіційних друкованих
органів подати господарському суду до
10.01.13р. Розпоряднику майна скласти
реєстр вимог кредиторів і подати суду
до 20.02.13р.

19.03.13 р. на затвердження до
господарського суду Дніпропетровської
області надійшов реєстр вимог
кредиторів.

25.04.13р. ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області затверджено
реєстр вимог кредиторів у справі про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Софіївський сирзавод", смт.
Софіївка, Софіївський район.

13.06.13р. постановою господарського суду
Дніпропетровської області Відкрите
акціонерне товариство "Софіївський
сирзавод", смт. Софіївка, Софіївський
район () - визнано банкрутом.
Відкрито ліквідаційну процедуру у
справі строком на 1 рік до 13.06.14 року.
Ліквідатором Відкритого акціонерного
товариства "Софіївський сирзавод", смт.
Софіївка, Софіївський район призначено
арбітражного керуючого Лукашук Любов
Сергіївну (АДРЕСА_3, Свідоцтво НОМЕР_3
від 25.02.13р.).

30.01.14 р. ліквідатор Лукашук Л.С. надала
до господарського суду клопотання про
затвердження розміру та порядку
здійснення оплати основної винагороди
ліквідатора.

21.02.14р. ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області призначено
клопотання ліквідатора до розгляду у
судовому засіданні на 20.03.14 р. на 11:50 хв.

20.03.14 р. ухвалою господарського суду
відкладено розгляд клопотання
ліквідатора на 17.04.14 р.

17.04.14 р. ухвалою господарського суду
відкладено розгляд клопотання
ліквідатора на 13.05.14 р. на 12:20.
Зобов'язано ліквідатора надати до суду
докази проведення комітету кредиторів,
який затвердив оплату послуг
ліквідатора.

13.05.14 р. ухвалою господарського суду
відкладено розгляд клопотання
ліквідатора на 05.06.14 р. на 11:15.
Зобов'язано ліквідатора надати до суду
докази проведення комітету кредиторів,
який затвердив оплату послуг
ліквідатора.

05.06.14р. від арбітражного
керуючого Лукашука Миколи Васильовича
до господарського суду
Дніпропетровської області надійшло
клопотання про затвердження суми
оплати послуг арбітражного керуючого
Лукашука М.В. за час здійснення ним
повноважень розпорядника майна
Відкритого акціонерного товариства
"Софіївський сирзавод" з 10.12.12р. по
12.06.13р. та видачу наказу про стягнення з
ініціюючого кредитора - ПАТ "Дельта
Банк" суми боргу за надані послуги у
розмірі 14 139,01 грн., з посиланням на те,
що зобов'язальна сторона - ПАТ "Дельта
Банк" приписи ухвали суду від 13.06.2013р.
по справі №34/5005/9247/2012 до цього часу не
виконала.

13.06.13р. ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області затверджено
оплату послуг арбітражному керуючому
Лукашуку М.В. в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць виконання ним повноважень
розпорядника майна ВАТ "Софіївський
сирзавод" з моменту призначення, а саме
з 10.12.12р. за рахунок коштів ініціюючого
кредитора - ПАТ "Дельта Банк".

З'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
надавши правову кваліфікацію
відносинам сторін і виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду справи
та правових норм, які підлягають
застосуванню, суд встановив що:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі за текстом -ЦК) -
зобов'язання виникають з підстав,
передбачених ст. 11 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК цивільні
права і обов'язки можуть виникати на
підставі інших юридичних фактів;
поняття "інші юридичні факти" містить
ряд (низку) категорій, на підставі яких
можуть виникати цивільні права та
обов'язки у суб'єктів правовідносин,
серед яких певне місце займають такі
категорії, як правомірні дії
(оголошення конкурсу, рятування,
ведення чужих справ тощо), які не є
правочинами; та неправомірні дії, що не
підпадають під поняття завдання шкоди
(безпідставне збагачення, створення
небезпеки тощо); приписи Закону; судові
рішення, події тощо.

Предметом даного провадження є
правовідносини, що виникли із рішення
суду (ухвала господарського суду від
13.06.2013 по справі №34/5005/9247/2012), тобто із
зобов'язань щодо оплати послуг
арбітражного керуючого, які
регулюються нормами спеціального
нормативного акту - ст. ст. 31, 13, 16, 25,
Закону про банкрутство.

Відповідно до положень статті 31
згаданого Закону арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) - це фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності, яка
призначається господарським судом для
забезпечення виконання судових
процедур банкрутства. Підставою
виникнення правовідносин арбітражного
керуючого є судовий акт - ухвала чи
постанова господарського суду про його
призначення.

Оплата послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого у зв'язку з
виконанням своїх зобов'язань
здійснюється в порядку, встановленому
Законом (ст. ст. 31-10, 12, 16-8 Закону),
зокрема, на підставі відповідного
рішення повноваженого комітету
кредиторів у справі про банкрутство,
яке оформлюється протоколом засідання
(зборів), у протоколі засідання (зборів)
комітету кредиторів містяться рішення
комітету щодо встановлення періоду,
розміру та джерел оплати послуг
арбітражного керуючого, це рішення
комітету по справі №34/5005/9247/2012
затверджене господарським судом у
встановленому порядку і на цей час
чинне (ухвала від 13.06.2013 по справі
№34/5005/9247/2012).

Відповідно до статті 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушень.

Отже, спір щодо оплати послуг
арбітражного керуючого за своєю
правовою природою не носить характеру
спору з виплати заробітної плати за
трудовими договорами, укладеними
власником підприємства з працівниками,
і є підвідомчим господарському суду,
оскільки виникає із правовідносин з
банкрутства, які регулюються нормами
Закону про банкрутство.

ч. 10 ст. 31 Закону передбачено, що оплата
послуг, відшкодування витрат
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна, керуючому санацією, ліквідатору)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюється за рахунок
коштів, отриманих від продажу майна
боржника або за рахунок кредиторів чи
коштів, отриманих від виробничої
діяльності боржника; оплата послуг
арбітражного керуючого, в тому числі
розпорядника майна, за період від дня
його призначення і до дня першого
засідання комітету кредиторів, на
якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат,
здійснюється кредитором (кредиторами)
або боржником, за заявою якого (яких)
порушена справа, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

За ч. 12 ст. 31 оплата послуг арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
кожен місяць здійснення ним своїх
повноважень встановлюється та
виплачується в розмірі, встановленому
комітетом кредиторів і затвердженому
господарським судом, але не менше двох
мінімальних розмірів заробітної плати
й не більше середньомісячної
заробітної плати керівника боржника за
останні 12 місяців його роботи перед
порушенням справи про банкрутство.

В подальшому відповідно до ч. 12 ст. 31
Закону про банкрутство розмір та
порядок оплати послуг арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
встановлюється комітетом кредиторів з
наступним затвердженням судом.

При цьому Законом про банкрутство
встановлено спеціальні джерела оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, а саме: за
рахунок коштів, одержаних від продажу
майна боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Також, згідно з ч.14 вказаної статті звіт
про оплату послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
затверджується рішенням комітету
кредиторів та ухвалою господарського
суду.

Згідно зі статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати на оплату послуг арбітражного
керуючого входять до складу судових
витрат і їх стягнення повинно
здійснюватись у справі, під час
розгляду якої такі витрати виникли.

Таким чином, оплата послуг
арбітражного керуючого, як і
відшкодування його витрат,
відбувається в межах справи про
банкрутство та не може бути предметом
самостійних позовних вимог. Таке
можливе лише у випадку стягнення
збитків у вигляді вже сплачених
судових витрат.

У випадку відмови ініціюючого
кредитора від оплати послуг
арбітражного керуючого в
добровільному порядку, суд, припиняючи
провадження у справі, повинен вирішити
це питання та видати наказ про
примусове стягнення грошових коштів,
якщо інше не випливає із фактичних
обставин справи.

Зокрема, у постанові від 11.08.2010 № 2/241/09
Вищого господарського суду України
викладена наступна правова позиція:
Оплата послуг арбітражного керуючого
та виплата додаткової винагороди
здійснюється у зв'язку з виконанням ним
своїх повноважень у справі про
банкрутство та, відповідно,
виплачується у розмірі, затвердженому
господарським судом, який здійснює
провадження у такій справі. У випадку
відмови зобов'язаної особи від оплати
послуг арбітражного керуючого у
добровільному порядку суд, припиняючи
провадження у справі, повинен вирішити
це питання та видати наказ про
примусове стягнення грошових коштів.

Таким чином, відносини щодо оплати
послуг арбітражного керуючого
нерозривно пов'язані зі справою про
банкрутство, тому такі вимоги мають
розглядатися в межах означеної справи.

Крім того у постанові від 22.12.2011 № 20/70б
Вищого господарського суду України
викладена наступна правова позиція: За
Законом джерелами виплат оплати праці
й відшкодування витрат (винагороди)
арбітражних керуючих є кошти боржника
і кредиторів. Конкретний розмір і
джерела виплат винагороди
арбітражному керуючому визначаються
комітетом кредиторів та
затверджуються господарським судом,
отже, у конкретному випадку оплата
послуг арбітражного керуючого
здійснюється заявником, тобто
ініціатором порушення справи про
банкрутство.

Із аналізу положень ч. 10 ст. 31 Закону
вбачається, що ним встановлено період,
за який оплата послуг арбітражного
керуючого провадиться за рахунок
ініціюючого кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що за
ухвалою від 13.06.2013 по справі №34/5005/9247/2012
суд, на підставі ст. ст. 31, 25 Закону,
затвердив оплату послуг арбітражному
керуючому Лукашуку М.В. в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць виконання ним повноважень
розпорядника майна ВАТ "Софіївський
сирзавод" з моменту призначення, а саме
з 10.12.12р. за рахунок коштів ініціюючого
кредитора - ПАТ "Дельта Банк".

У відповідності до ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
якою зазначено, що у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до приписів п. 12 ст. 31 Закону
про банкрутство, оплата послуг
арбітражного керуючого за здійснення
повноважень розпорядника майна,
керуючого санацією чи ліквідатора
встановлюється у розмірі не менше двох
мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної плати
керівника боржника за 12 місяців його
роботи перед порушенням провадження у
справі про банкрутство.

Зазначена норма Закону є імперативною
та обумовлює виникнення у ініціюючого
кредитора прямого обов'язку щодо
оплати послуг арбітражного керуючого
за певний період.

Чинним законодавством про банкрутство
не встановлений порядок видачі наказів
щодо примусового стягнення будь-якого
боргу.

Так згідно з сталою судовою практикою
Вищого господарського суду України
(постанови від 11.08.2010 у справі №2/241/09;
від 05.07.2011 у справі №5020-9/194-5/240-9/297-13/082-5/575
та інші) у випадку відмови зобов'язаної
особи від оплати послуг арбітражного
керуючого у добровільному порядку, суд
повинен вирішити це питання та видати
наказ на примусове стягнення грошових
коштів за справою про банкрутство, бо
відносини щодо оплати послуг
нерозривно пов'язані зі справою про
банкрутство, тому такі вимоги мають
розглядатися в межах означеної справи,
а не позовного провадження.

Згідно з приписами ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження», на
підставі виконавчих документів.

Чинне законодавство не передбачає
звільнення зобов'язальної сторони від
виконання своїх обов'язків, окрім
випадків, передбачених главою 50,
розділу І, книги п'ятої «Зобов'язальне
право» ЦК України; ситуація по даній
справі під них не підпадає.

За таких обставин, порушене право
арбітражного керуючого підлягає
судовому захисту, а клопотання
задоволенню.

Законодавець за приписами чинного
Закону не передбачає випадків
звільнення зобов'язальної сторони від
виконання обов'язку, в тому числі щодо
оплати послуг арбітражних керуючих, бо
вважає, що за будь-яких обставин, в тому
числі незважаючи на відсутність
фінансування на даний час запланованих
сум на оплату послуг арбітражного
керуючого у зобов'язальної сторони,
конституційне право у стягувача на
отримання оплати послуг у розмірі,
встановленому Законом про банкрутство,
не може бути порушено.

Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк", як кредитор, реалізувала своє
право ініціювати провадження по справі
про банкрутство в порядку, визначеному
Законом про банкрутство, а відтак, має
нести й відповідні витрати, визначені
цим же Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-5 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Виходячи з вищезазначеного та
дослідивши матеріали справи,
господарський суд прийшов до висновку
задовольнити клопотання частково в
частині видачі наказу, у зв'язку з тим
що частина клопотання була задоволена
раніше, а саме 13.06.13р. ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області.

На підставі вищевикладеного, суд
частково задовольняє клопотання
заявника, а саме в частині винесення
наказу та стягнення з зобов'язальної
сторони, на користь суб'єкта
підприємницької діяльності -
арбітражного керуючого Лукашука
Миколи Васильовича, суму боргу з оплати
послуг розпорядника майна по справі
34/5005/9247/2012 в розмірі 14 139,01 грн., та видає
наказ у встановленому чинним
законодавством порядку.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 527 ЦК України,
ст. ст. 32, 34, 35, 49, 82, 84, 85 86, 87, 115-117 ГПК
України, ст. ст. 1, 31, 4, 16, 22-32, 52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання арбітражного керуючого
Лукашука Миколи Васильовича від 04.06.2014
р. - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ,
Печерський район, вул. Щорса, 36-Б, Код
) на користь арбітражного
керуючого Лукашука Миколи Васильовича,
(адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1), суму боргу з оплати послуг
розпорядника майна по справі 34/5005/9247/2012
в розмірі 14 139,01 грн. (чотирнадцять тисяч
сто тридцять дев'ять гривень 01 коп.).

На виконання даної ухвали в частині
коштів видати наказ.

Суддя С.А.Примак