КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.
Справа№ 910/4879/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Кропивної Л.В.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Гринюк О.М. - дов.
№014 від 17.03.2014р.

від відповідача Олєйнікова Є.В. -
дов. №10-132 від 17.02.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Солстрой»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 14.05.2014р. (суддя
Босий В.П.)

у справі №910/4879/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

«ДОКА Україна
Т.О.В.»

(далі - ТОВ «ДОКА
Україна Т.О.В.»)

до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Солстрой»

(далі - ТОВ
«Солстрой»)

про стягнення 38 134,69
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.05.2014р. у справі №910/4879/14
позовні вимоги задоволено повністю,
стягнуто з ТОВ «Солстрой» на користь
ТОВ «ДОКА Україна Т.О.В.»
заборгованість в розмірі 38 134,69 грн. та
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Не погоджуючись із згаданим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити. В обґрунтування
своїх вимог зазначив, що оскаржене
рішення є незаконним та таким, що
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
На думку апелянта, місцевий суд,
відмовляючи в застосуванні строків
позовної давності дійшов помилкового
висновку про переривання перебігу
позовної давності на підставі ч.1 ст.264
ЦК України тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014р.
апеляційну скаргу ТОВ «Солстрой»
прийнято до провадження в складі
колегії суддів: головуючий суддя
Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О.,
Коршун Н.М. та призначено розгляд
справи на 24.06.2014 року.

Розпорядженням В.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.06.2014р., в зв'язку з перебуванням судді
Коршун Н.М. на лікарняному, змінено
склад суду та визначено судову колегію
в складі: головуючий суддя Дикунська
С.Я., судді: Алданова С.О., Кропивна Л.В.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржене рішення за наведених в ній
підстав скасувати та прийняти нове,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечив, просив
не брати їх до уваги, а відтак рішення
місцевого суду як законне та
обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, ТОВ «ДОКА Україна Т.О.В.»
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до ТОВ «Солстрой»
про стягнення 38 134,69 грн. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що позивачем в
повному обсязі виконано обов'язок з
поставки товару на виконання умов
договору купівлі-продажу №10.3 Т від
25.05.2010р. (далі - Договір), однак через
невиконання відповідачем зобов'язань
по оплаті поставленого товару у нього
виникла заборгованість на згадану вище
суму тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог, відтак
їх задовольнив.

Так, задовольняючи позов, місцевий суд
посилався на те, що на виконання умов
Договору позивач поставив, а
відповідач прийняв товар згідно
видаткових накладних на загальну суму
545 486,62 грн., натомість відповідач
розрахувався за поставлену позивачем
продукцію частково, сплативши 507 351,93
грн., що підтверджується банківськими
виписками з рахунку позивача, а відтак
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 38 134,69 грн. тощо.

Апеляційний господарський суд
погоджується з такими висновками
місцевого суду.

Так, між ТОВ «ДОКА Україна Т.О.В.»
(продавець) та ТОВ «Солстрой» (покупець)
25.05.2010р. укладено Договір, за умовами п.2
якого продавець зобов'язався передати
у власність покупця товар (будівельну
опалубку), асортимент, кількість та
ціна якого визначені у специфікації,
яка є невід'ємною частиною Договору
(додаток 1 до Договору), а покупець -
прийняти такий товар та оплатити його
повну вартість в обумовлений Договором
строк.

Зобов'язанням на підставі ч.1 ст.509 ЦК
України є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Порушенням зобов'язання на підставі
ст.610 ЦК України є його невиконання або
виконання з порушенням визначених
змістом зобов'язання умов (неналежне
виконання).

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму(ч.1
ст.712 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, на
виконання Договору позивач поставив, а
відповідач прийняв товар на загальну
суму 545 486,62 грн., що підтверджується
видатковими накладними: №ДК-0000065 від
25.06.2010р.; №ДК-0000068 від 30.06.2010р.; №ДК-0000092
від 28.07.2010р.; №ДК-000100 від 27.08.2010р.;
№ДКН-000133 від 28.08.2010р.; №ДК-0000105 від
10.09.2010р.; №ДК-0000115 від 24.09.2010р.; №ДК-0000131
від 05.10.2010р.; №ДК-0000135 від 13.10.2010р.;
№ДК-0000136 від 14.10.2010 року.

Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

У відповідності до п.3.2 Договору
покупець зобов'язаний сплатити
продавцю 30% від загальної вартості
товару, що складає 217 623,79 грн., протягом 3
банківських днів з моменту підписання
Договору, але не пізніше 31.05.2010 року.
Решту 70% від загальної вартості товару,
що складає 507 788,83 грн., покупець сплачує
продавцю протягом 3 банківських днів з
моменту отримання кожної наступної
партії товару. Документом, що
підтверджує факт зарахування суми
коштів на поточний рахунок продавця є
відповідна виписка з його банківського
рахунку.

Як видно з банківських виписок з
рахунку позивача та не заперечується
відповідачем, останній частково
розрахувався за поставлену позивачем
продукцію, сплативши 507 351,93 грн., а
відтак заборгував позивачу 38 134,69грн.

Оскільки доказів сплати відповідачем
цієї заборгованості матеріали справи
не містять, факт наявного боргу
відповідача перед позивачем належним
чином доведено, документально
підтверджено й відповідачем жодним
чином не спростовано. Тому апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача боргу в розмірі 38 134,69 грн.
підлягають задоволенню.

Положеннями ст.ст.256, 257, 264 ЦК України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Судом першої інстанції встановлено й з
цим погоджується суд апеляційної
інстанції, що в період з травня 2010 року
по лютий 2013 року відповідачем
здійснювалась часткова оплата
поставленого товару за Договором (з
посиланням в призначенні платежу на
оплату товару за Договором), що в силу
приписів ч.1 ст.264 ЦК України свідчить
про визнання відповідачем свого боргу
за Договором, а відтак кваліфікується
як переривання строку позовної
давності. Таким чином, апеляційний
господарський суд вважає
безпідставними доводи апелянта про те,
що місцевий суд дійшов помилкового
висновку про переривання перебігу
позовної давності та відмову в їх
застосуванні.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає висновки
місцевого суду законними,
обґрунтованими обставинами й
матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами у справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Солстрой»
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
14.05.2014р. у справі №910/4879/14 - без змін.

Матеріали справи №910/4879/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Л.В. Кропивна