ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2014
Справа №905/2286/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Подколзіної Л.Д., при
секретарі судового засідання Татькові
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД
«Восток Подшипник», м. Донецьк

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «Донецький
Електрометалургійний завод», м.
Донецьк

про стягнення 16914,24грн.

за участю уповноважених сторін:

від позивача - Іванов О.О. - за
довіреністю №022 від 28.03.2014р.

від відповідача - Макаров А.М. - за
довіреністю №11 від 24.03.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТД «Восток
Подшипник», м.Донецьк звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Донецький
Електрометалургійний завод», м.
Донецьк заборгованості у розмірі
16800,00грн., 3% річних у розмірі 114,24грн.
(Усього 16914,24грн.).

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору поставки
№ від 22.11.2013р. в частині
розрахунків за поставлений товар,
внаслідок чого утворилась
заборгованість.

На підтвердження своїх вимог
позивачем представлено копію
вказаного договору, копію
специфікації №1 від 22.11.2013р., копію
протоколу розбіжностей №1 від 29.11.2013р.,
копію протоколу погодження
розбіжностей №б/н від 13.12.2013р., копію
видаткової накладної №426 від 13.12.2013р.,
копію довіреності №00502 від 11.12.2013р.
уповноваженої особи на отримання
товару, копію товарно - транспортної
накладної №Р426 від 19.12.2013р.

02.06.2014р. через канцелярію суду від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву в якому останній проти позовних
вимог заперечує та просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у зв'язку з тим, що
позивач не виконав умови п. 8.1 договору
та не передав відповідачу документи,
які передбачені вказаним пунктом
договору. Тому вважає, що у відповідача
не виник обов'язок здійснювати оплату
за спірним договором. Також
відповідачем було надано клопотання
про витребування документів, які
передбачені п.8.1 договором у ТОВ «ТД
«Восток Подшипник». Ухвалою
господарського суду Донецької області
від 02.06.2014р. клопотання відповідача про
витребування доказів було задоволено.

16.06.2014р. через канцелярію суду від
позивача надійшов супровідний лист в
якому останній просить суд долучити до
матеріалів справи наступні документи:
копію листа №095 від 20.11.2013р. на адресу
ПАТ «Донецький Електрометалургійний
завод», копії рахунків на оплату №430
від 31.10.2013р. на суму 16800,00грн., №489 від
13.12.2013р. на суму 25200,00грн.. копію каталогу
та копію сертифікату. Також позивачем
надані письмові заперечення на відзив
відповідача та оригінали претензій на
оплату суми боргу у розмірі 16800,00грн.
№020 від 14.02.2014р. та №027 від 03.03.14р. з
доказами їх направлення на адресу
відповідача

Позивач у судове засідання з'явився
та через канцелярію суду надав заяву
про відмову від позовних вимог в
частині стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Донецький
Електрометалургійний завод» 3% річних у
сумі 114,24грн. та просить суд сягнути з
відповідача заборгованості у сумі
16800,00грн. Також позивачем надані
письмові заперечення в яких останній
повідомляє суду, що листом №020 від
04.04.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТД «Восток
Подшипник» направило на адресу
відповідача супровідний лист з
додатковими документами у
відповідності до вимог п. 8.1 договору,
копія опису вкладення та фіскального
чеку наявна у матеріалах справи.

Суд розглядає позовні вимоги з
урахуванням поданої заяви.

Відповідач у судове засідання
з'явився, проти позовних вимог
заперечив та через канцелярію суду
надав письмові доповнення до відзиву в
яких просить суд відмовити Товариству
з обмеженою відповідальністю «ТД
«Восток Подшипник» у задоволенні
позовних вимог.

Вислухавши у судовому засіданні
представника позивача та відповідача
дослідивши матеріали справи і оцінивши
надані суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВСТАНОВИВ
:

22.11.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТД «Восток
Подшипник» (постачальник) та Приватним
акціонерним товариством «Донецький
Електрометалургійний завод»,
(покупець) був укладений договір
поставки №, згідно умов якого
продавець зобов'язався передати у
власність продукцію, а покупець
зобов'язався прийняти та своєчасно
оплатити отриману продукцію.

Відповідно до п.1.1 договору
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити продукцію. Найменування,
(номенклатура, асортимент) та кількість
продукції вказується у специфікаціях,
які є невід'ємною частиною договору (п.
2.1 договору).

Пунктом 3.1 договору сторони
погодили, що продукція яка
постачається за даним договором
оплачується за ціною, яка вказана у
специфікаціях до даного договору, які є
невід'ємною його частиною, ціна яка
вказана у специфікаціях є твердою та
зміні не підлягає. Загальна сума даного
договору визначається сукупністю сум у
специфікаціях до даного договору, є
твердою та зміні не підлягає.

У відповідності до п. 3 специфікації
№1 від 22.11.2013р. до договору моментом
переходу права власності на продукцію,
яка вказана у даній специфікації від
постачальника до покупця є передача
продукції на складі покупця, що
підтверджується підписанням
видаткової накладної.

Згідно із п. 7 специфікації №1 від
22.11.2013р. до договору покупець здійснює
оплату вартості поставленої продукції
на поточний рахунок постачальника на
протязі двадцяти календарних днів
після поставки продукції, але не раніше
пред'явлення документів, які
передбачені п. 8.1 даного договору.

Пункт 8.1 договору передбачає, що
разом із продукцією постачальник
зобов'язаний надати наступні
документи: сертифікат якості (паспорт)
виготівника, завірений печатками
виготовника або копію сертифіката
якості (паспорта) завіреною печаткою
постачальника з відміткою про
засвідчення копії у відповідності до
ДСТУ 4163-2003; сертифікат (копія)
походження товару (у разі поставки
імпортної продукції), рахунок-фактуру
на оплату, товарно-транспортні
документи, видаткову накладну,
податкову накладну.

Договір вступає в силу з моменту
підписання і діє до 31.12.2014р. (п. 12.1
договору).

Даний договір підписаний із
протоколом розбіжносте №1 від 29.11.2013р.
та з протоколом погодження
розбіжностей від 13.12.2013р. до договору
поставки № від 22.11.2013р.

Враховуючи вищезазначене, договір,
на який посилається позивач,
вважається судом укладеним, так як в
ньому сторонами передбачені всі
істотні умови.

Відповідно до ч. 1 ст. 67
Господарського кодексу України
відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності, виконуються
на підставі договорів.

За своїм змістом та правовою
природою договір № від 22.11.2013р., на
який позивач посилається як на
підставу своїх вимог, є договором
поставки та підпадає під правове
регулювання норм статті 712 ЦК України
та статей 264-271 ГК України. В частині, що
не суперечить Договору, до вказаного
правочину також застосовуються норми
ЦК України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК
України).

За умовами статті 193 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону і
укладеного договору.

Господарським судом встановлено, що
відповідно до специфікації №1 від
22.11.2013р. до договору, за видатковою
накладною №426 від 13.12.2013р. позивач
передав, а відповідач отримав товар на
загальну суму 16800,00грн.

З представленої видаткової
накладної вбачається, що вона
підписані обома сторонами, скріплена
печаткою без жодних зауважень, містить
всі необхідні відомості про товар, а
також містить відомості про фактичне
отримання товару. Тобто, за своїми
ознаками така накладна є
підтвердженням передачі позивачем та
приймання відповідачем спірного
товару.

Стосовно заперечень відповідача про
ненадання позивачем документів,
вказаних у п.8.1 договору на сплату
товару, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 666 ЦК України, якщо
продавець не передає покупцеві
приналежності товару та документи, що
стосуються товару та підлягають
переданню разом з товаром відповідно
до договору купівлі-продажу або актів
цивільного законодавства, покупець має
право встановити розумний строк для їх
передання.

Якщо приналежності товару або
документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві (ч. 2 ст. 666 ЦК
України).

При прийманні продукції,
відповідачем жодних актів про
некомплектність продукції та
відсутність супровідних документів не
складалося, в подальшому відповідач із
відповідними претензіями на адресу
позивача не звертався і іншого
відповідачем не доведено. Означене
свідчить про передання відповідачу
останніх у повному обсязі.

Статтею 688 ЦК України на Покупця
покладено обов'язок повідомити
Продавця про порушення умов Договору
щодо кількості, асортименту, якості,
комплектності товару в розумний строк
після того, як порушення могло бути
виявлене відповідно до характеру і
призначення товару.

При отриманні товару Покупцем не
подавалося жодних заперечень щодо
неналежності виконання Постачальником
прийнятих за Договором зобов'язань з
поставки Продукції.

Виходячи зі змісту статей 688 та 690 ЦК
України, поставлені без згоди Покупця
товари, від яких Покупець відмовився,
повинні прийматися ним за
відповідальне зберігання.

Оскільки суду не надано доказів
незгоди відповідача щодо належності
виконання позивачем прийнятих на себе
згідно Договору зобов'язань, не надано
доказів відмови від цієї Продукції та
прийняття її у встановленому порядку
на відповідальне зберігання, суд
дійшов висновку, що свої зобов'язання
позивач виконав у відповідності з
умовами договору № від 22.11.2013р.

На підставі вищезазначеного,
господарський суд робить висновок, що
позивачем доведено факт передачі
відповідачеві спірного товару за
вищевказаною видатковою накладною,
тобто обов'язок позивача вважається
виконаним у відповідності до норм
статті 664 ЦК України та умов договору.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 4.1 договору оплата
покупцем здійснюється відповідно до
специфікацій шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника.

Як вже вказано вище, у специфікації №1
до договору № від 22.11.2013р.
встановлений строк оплати товару-по
факту поставки продукції на протязі
двадцяти календарних днів, після
поставки продукції.

В силу приписів ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи
позивачем 17.02.2014р. та 04.03.2014р. було
надіслано на адресу ПАТ «Донецький
Електрометалургійний завод» претензії
в яких в яких ТОВ «ТД «Восток
Подшипник» просить сплатити суму боргу
у розмірі 16800,00грн. за поставлену
відповідачу продукцію за договором
№ від 22.11.2013р. Як вбачається із
пояснень позивача усі документи
відповідно до п.8.1 договору були
передані відповідачу разом із товаром
та повторно були направлені на адресу
відповідача листом №020 від 04.04.2014р.,
копія якого наявна у матеріалах
справах.

В порушення наведених вище норм, а
також умов договору оплату вартості
отриманої продукції в сумі 16800,00грн. не
здійснив, заявлені позовні вимоги в цій
частині з допомогою належних та
допустимих у розумінні ст. 34 ГПК
України доказів не спростував.

Крім того, позивачем також заявлені
вимоги щодо стягнення з відповідача
витрати за послуги адвоката у розмірі
2400,00грн.

Відповідно до ст.44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входить оплата послуг адвоката,
то суд вважає, що в контексті цієї норми
судові витрати за участь адвоката при
розгляді справи підлягають оплаті лише
в тому випадку, якщо вони сплачені
адвокату стороною, котрій такі послуги
надавались, та їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами, а також в тому
випадку, коли відповідні послуги
надавались адвокатом стосовно
конкретного боржника.

До матеріалів справи позивачем
доданий договір №02 про надання
правової допомоги від 17.03.2014р.
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТД «Восток
Подшипник» (замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «АТЕК»
(виконавець).

Згідно розділу 1.1 договору замовник
доручає, а виконавець бере на себе
зобов'язання представляти інтереси та
вести справи замовника, пов'язані зі
стягненням заборгованості, що
утворилась у зв'язку із неналежним
виконанням договору поставки від
22.11.2013р. №, з Приватного
акціонерного товариства «Донецький
Електрометалургійний завод» (), а замовник зобов'язується
прийняти правову допомогу та оплатити
її.

Пункт 1.2 передбачає, що зобов'язання
виконавця з представлення інтересів та
ведення справ замовника включає в себе
надання правової допомоги в наступних
напрямках:

п.1.2.1 Правове дослідження договору від
22.11.2013р. № та первинних документів
складених при його виконанні;

п.1.2.2 Підготовка позовної заяви та
подання її до господарського суду
Донецької області;

п.1.2.3 Супроводження судового порядку
вирішення спору, яке складається з
супроводження вирішення спору в суді
першої інстанції, а саме
господарському суді Донецької області,
до прийняття судового рішення.

Розмір винагороди, яка виплачується
замовником виконавцю за виконання п. 1.1
договору становить 3600,00грн. з ПДВ та
складається (п. 4.1 договору).

Відповідно до наказу №14 від 17.03.2014р.,
копія якого міститься у матеріалах
справи Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТЕК» - ОСОБА_3
призначено відповідальним за
виконання правової допомоги
передбаченої п. 1.2.1-1.2.2 договору №02 від
17.03.2014р.

Згідно платіжного доручення №823 від
24.03.2014р. позивачем було здійснено
оплату грошових коштів у розмірі
2400,00грн. за оплату правової допомоги.

Вказана особа, ОСОБА_3, підтвердив право
на заняття адвокатською діяльністю
Свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю №НОМЕР_1 від
14.12.2011р.

До факторів, що повинні братися до
уваги при визначенні обґрунтованого
розміру гонорару, відносяться обсяг
часу і роботи, що вимагаються для
належного виконання доручення, ступінь
складності та новизни правових питань,
що стосуються доручення, вірогідність
того, що прийняття доручення
перешкоджатиме прийняттю адвокатом
інших доручень або суттєво ускладнить
їх виконання в звичайному часовому
режимі, необхідність виїзду у
відрядження, професійний досвід,
науково-теоретична підготовка,
репутація, значні професійні здібності
адвоката тощо.

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката ОСОБА_3 у
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді справи №905/2286/14, а також
розрахунок суми витрат адвоката, суд
вважає необхідним обмежити розмір сум,
які підлягають стягненню з
відповідача, з огляду на розумну
необхідність відповідних судових
витрат для даної справи, а також з
огляду на те, що з боку адвоката ОСОБА_3
не були дотримані усі умови п. 1.2.3
договору №02, щодо супроводження
вирішення спору в господарському суді
Донецької області, як вбачається із
протоколів судових засідань від
позивача був присутній Іванов О.О., який
діяв на підставі довіреності №022 від
28.03.2014р., яка видана йому Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТД
«Восток Подшипник» на представництво
інтересів.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що дані вимоги
підлягають частковому задоволенню у
сумі 1400,00грн.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України підлягають віднесенню на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 526, 610, 612, 664, 692 ЦК
України, ст.193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44,
49, п. 4, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Восток
Подшипник», м.Донецьк до Приватного
акціонерного товариства «Донецький
Електрометалургійний завод», м.
Донецьк про заборгованості у розмірі
16800,00грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Донецький
Електрометалургійний завод» (83062, м.
Донецьк, вул. І. Ткаченка, б. 122, , МФО 300346) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Восток
Подшипник» (83081, м. Донецьк, вул.
Мельнична, 32, , МФО 335496)
заборгованості у розмірі 16800,00грн.,
витрати за послуги адвоката у розмірі
1400,00грн., витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 827,00 грн.

Провадження у справі №905/2286/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Восток
Подшипник», м.Донецьк до Приватного
акціонерного товариства «Донецький
Електрометалургійний завод», м.
Донецьк про стягнення 3% річних у сумі
114,24грн. припинити, в зв'язку з відмовою
позивача від даних вимог.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 01.07.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 07.07.2014р.

Суддя
Л.Д. Подколзіна