ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" червня 2014 р. № 903/390/14

Суддя господарського суду
Волинської області Бондарєв С.В.,
розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства
"Айслаг", м. Луцьк

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "АПК Волинь", с. Сомин
Турійського району Волинської області

про стягнення 184 016, 14 грн.

Представники сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Суть спору: Позивач- Приватне
підприємство "Айслаг" - звернувся до
суду з позовом до відповідача-
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АПК Волинь" про
стягнення 184 016, 14 грн.

заборгованості по оплаті відсотків за
користування товарним кредитом за
період з 19.11.2013р. по 31.03.2014р. згідно п. 5.2.
договору поставки №79 від 28.02.2013р.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на не оплату товару
відповідачем у встановлені договором
строки.

Ухвалою суду від 28.04.2014р. порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду на 20.05.2014р. на 12:00год.

В судовому засіданні 20.05.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
останні в повному обсязі.

Крім того, на виконання вимог
ухвали суду від 28.04.2014р., супровідним
листом №01-03/161 від 20.05.2014р. (вх. №01-29/4871/14
від 20.05.2014р.) долучив до матеріалів
справи письмове підтвердження ПП
"Айслаг" від 19.05.2014р. №01-03/159 про
відсутність рішення з такого спору,
копії довідки з ЄДР серії АГ №847128,
статуту ПП "Айслаг" (нова редакція),
затвердженого рішенням засновника ПП
"Айслаг" №01 від 19.01.2011р.,
зареєстрованого 19.01.2011р. за №3000166
та позовної заяви ПП "Айслаг" від
30.12.2013р. №01-03/469.

Відповідач в судовому засіданні
20.05.2014р. позов заперечив.

Водночас, звернувся до суду з
клопотанням від 20.05.2014р. №29 (вх.
№01-29/4878/14) про припинення провадження у
даній справі, вказавши, що 05.02.2014р.
господарським судом Волинської
області у справі №903/25/14 за позовом ПП
"Айслаг" до ТзОВ "АПК Волинь" про
стягнення 174 331,26грн. позов задоволено,
стягнуто з ТзОВ "АПК Волинь" на користь
ПП "Айслаг" 174 331,26грн., з них: 69 179,18грн.
заборгованості за поставлений товар,
105 152,08грн. заборгованості по оплаті
відсотків за користування товарним
кредитом та витрати, понесені по сплаті
судового збору в розмірі 3 486,64грн.

Зазначив, що зважаючи на ці
обставини, на даний час є рішення
господарського суду, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав.

Долучив до матеріалів справи
копію рішення господарського суду
Волинської області від 05.02.2014р. у справі
№903/25/14.

Представник позивача проти
задоволення клопотання відповідача
про припинення провадження у справі
заперечив та зазначив, що нарахування
за даним позовом відсотків за
користування товарним кредитом
проведено за інший період, враховуючи,
що відповідач по справі до даного часу
не погасив заборгованість за отриманий
товар.

Ухвалою суду від 20.05.2014р. розгляд
спору відкладався згідно ст. 77 ГПК
України, з метою повного та всебічного
з'ясування всіх обставин по справі,
зважаючи на необхідність витребування
додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 10.06.2014р.
представник позивача звернувя до суду
з клопотанням від 10.06.2014р. №01-03/351 (вх.
№01-29/5576/14) про відкладення розгляду
справи з метою мирного врегулювання
спору.

Ухвалою суду від 10.06.2014р. розгляд
спору відкладався згідно ст. 77 ГПК
України, з метою повного та всебічного
з'ясування всіх обставин по справі,
зважаючи на необхідність витребування
додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін
представити суду: позивача- додаткові
письмові пояснення та докази по справі,
враховуючи заперечення відповідача;
пояснення щодо того, за який період
проведено стягнення за рішенням суду у
справі №903/25/14.; докази мирного
врегулювання спору; відповідача-
письмові пояснення по суті позовних
вимог; первинні докази в обгрунтування
своїх заперечень; докази мирного
врегулювання спору.

23.06.2014р. через відділ документального
забезпечення та контролю - канцелярію
до суду від позивача надійшла заява
№01-03/185 від 23.06.2014р. (вх. №01-125/23/14) про
відмову від позовних вимог, в якій він
вказав, що ознайомлений та усвідомлює
правові наслідки відмови від позовних
вимог.

Оскільки спір до суду, доведений з вини
відповідача-просив стягнути з
останнього судовий збір.

Позивач в судове засідання
24.06.2014р. не з'явився, про причини неявки
суд не повідомив, хоча належним чином
був повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду спору, що
стверджується підписом уповноваженого
його представника в повідомленні про
відкладення розгляду справи від
10.06.2014р., про що зазначено в протоколі
судового засідання від 10.06.2014р.

Вищий господарський суду України у п.
3.9.1 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначив, що у разі
присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1
ГПК), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

Відповідач в судове засідання 24.06.2014р.
не з'явився, витребуваних судом доказів
по справі суду не надав, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду спору, що
стверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №530 від 19.06.2014р.

Розглянувши в судовому засіданні
заяву позивача про відмову від
позовних вимог, підписану директором
ПП "Айслаг" С.Ю. Генераловим, суд
розцінює відповідну заяву як відмову
позивача від позову.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі,
зокрема, відмовитись від позову.

Відмова від позову - процесуальне
право, передбачене ст.22 ГПК України.

Відповідно до ст. 78 ГПК України
відмова позивача від позову, визнання
позову відповідачем і умови мирової
угоди сторін викладаються в
адресованих господарському суду
письмових заявах, що долучаються до
справи. Ці заяви підписуються
відповідно позивачем, відповідачем чи
обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від
позову або до затвердження мирової
угоди сторін господарський суд
роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цих дій у представників
сторін.

Про прийняття відмови позивача
від позову або про затвердження
мирової угоди сторін господарський суд
виносить ухвалу, якою одночасно
припиняє провадження у справі.

Відповідно до п. 4.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках відмови позивача від позову
(пункт 4 частини першої статті 80 ГПК)
господарському суду слід керуватись
частиною шостою статті 22 ГПК, тобто
перевіряти, чи не суперечить ця відмова
законодавству та чи не порушує вона
інтереси інших осіб.

Заява від 23.06.2014 року, яка
підписана директором ПП "Айслаг" С.Ю.
Генераловим не суперечить чинному
законодавству, не порушує прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, а тому на підставі ст. 78 ГПК
України вона приймається судом.

Відповідно до п.4 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову.

Враховуючи наведене, провадження
у справі за позовом Приватного
підприємства "Айслаг"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АПК Волинь" про
стягнення 184 016, 14 грн., слід припинити.

Крім того, позивач в заяві про
припинення провадження у справі
просить стягнути з відповідача судовий
збір.

Відповідно до п. 5.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" статтею 7 Закону
України "Про судовий збір" передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 ГПК). Водночас закриття
провадження у справі, про яке йдеться у
пункті 5 частини першої цієї статті
Закону, є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею
205 Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарським судам у
здійсненні судочинства не
застосовуються.

Таким чином, припинення
провадження у справі з підстав,
передбачених статтею 80 ГПК,
не тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору.

Крім того, не може бути задоволене
судом і клопотання позивача про
стягнення з відповідача на його
користь судового збору.

Як зазначено в Інформаційному листі
ВГСУ від 12.03.2009р. №01-08/163 "Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів України у другому півріччі 2008
року щодо застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України", Вищий господарський суд
України на запитання: "Чи вправі
господарський суд з посиланням на
частину другу статті 49 ГПК покласти
державне мито на відповідача, якщо
провадження у справі припинено у
зв'язку з відмовою позивача від позову
і прийняттям такої відмови судом?", дав
таку відповідь: "Згідно з частиною
другою статті 49 ГПК, якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї державне мито незалежно від
результатів вирішення спору. У разі
припинення провадження у справі, спір
не вирішується по суті, тобто відсутній
результат вирішення спору, а тому
наведений припис ГПК застосований бути
не може."

Враховуючи викладене, підстави для
повернення чи покладення на
відповідача судового збору, відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 78 п. 4 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" господарський суд, -

ухвалив:

Провадження у справі за позовом
Приватного підприємства "Айслаг" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АПК Волинь" про
стягнення 184 016, 14 грн. припинити.

Суддя
С. В. Бондарєв