ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокуСправа № 912/1725/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Коротченко Л.С.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/1725/14

за позовом: публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,

м. Долинська Кіровоградської області

про стягнення 8 711,07 грн.

Представники :

від позивача - Науменко В.В.,
довіреність № 3306-О від 28.09.12 р.;

від відповідача - участі не брали.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк"
звернулося до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
заборгованості за договором б/н від
14.01.13 р. в розмірі 8 711,07 грн., з
яких: 5 000,00 грн. - заборгованість за
кредитом, 2313,33 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
775,86 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором та
621,88 грн. - заборгованість з комісії за
користування кредитом.

Представник позивача в судовому
засіданні 25.06.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача участі в
судовому засіданні не брав, вимог
ухвали суду не виконав, письмових
заперечень або будь-яких пояснень по
суті спору суду не надав.

12.06.14 р. поштовий конверт, яким на адресу
відповідача, вказану позивачем у
позовній заяві та підтверджену наявним
в матеріалах справи Спеціальним
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (а.с.49-50), а саме: 28500,
кіровоградська область, АДРЕСА_1,
направлялась ухвала суду про порушення
провадження у даній справі від 03.06.14 р.,
повернувся із відміткою установи
поштового зв'язку : "за закінченням
терміну зберігання" (а.с. 47-48).

Місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної особи -
підприємця визначається на підставі
відомостей, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (ст. 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Як вбачається з п.п. 3.9.1., 3.9.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.11 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", за
змістом ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, господарським судом
дотримано вимог процесуального закону
щодо належного повідомлення
відповідача про дату, час та місце
судового засідання.

На підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази,
господарський суд встановив наступне.

14.01.13 р. між публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - Банк) та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі-
Клієнт) укладено договір банківського
обслуговування (далі - Договір).

Вказаний Договір укладено шляхом
заповнення Клієнтом Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів і відбитку
печатки (далі - Заява, а.с. 29).

Із змісту вказаної Заяви (розділ 1
"Відкриття рахунку") вбачається, що
Клієнт підписуючи цю Заяву, погодився
із Умовами та Правилами надання
банківських послуг, у тому числі з
Умовами, Тарифами банку (далі - Умови,
а.с. 30-39), які разом з цією Заявою та
карткою зі зразками підписів і
відтиску печатки складають Договір
банківського обслуговування.

Сторони зобов'язались виконувати умови
Договору та домовились, що відносини
між Банком та Клієнтом можуть
вирішуватись як шляхом підписання
окремих договорів або додаткових угод
до цього Договору, так і шляхом обміну
інформацією та узгодження з питань
банківського обслуговування з
клієнтом через веб-сайт Банку або інший
інтернет/СМС-ресурс, визначений Банком.

Господарський суд вважає допустимою та
такою, що відповідає чинному
законодавству, форму укладення
кредитного договору через визначення
його істотних умов у заяві про
відкриття поточного рахунку та
затверджених банком Умов і правил
надання банківських послуг, які
оприлюднені через офіційний сайт
банку.

Відповідно до змісту Заяви та п. 3.18.1.1.
Умов, кредитний ліміт на поточний
рахунок (кредит) надається на
поповнення оборотних коштів і
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту.
Техніко-економічне обґрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку і
Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет
клієнт банк, sms-повідомлення або інших).
Банк здійснює обслуговування ліміту
Клієнта, що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта з повернення
кредиту, сплаті відсотків та
винагороди (п. 3.18.1.3. Умов).

Відповідно до п.п. 3.18.1.5, 3.18.1.6 Умов, ліміт
кредитування банком розраховується за
затвердженою внутрішньобанківською
методикою на підставі даних про рух
коштів по поточному рахунку,
платоспроможності клієнта, кредитної
історії та інших показників у
відповідності з нормативами банку та
нормативними актами Національного
банку України; Банк має право в
односторонньому порядку змінити
розмір ліміту кредитування.

Згідно п. 3.18.1.11 Умов, періодом
безперервного користування кредитом є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Цей період
користування повинен складати не
більше 35 днів. Початком періоду
безперервного користування кредитом
вважається перший день, починаючи з
якого безперервно існувало дебетове
сальдо на поточному рахунку Клієнта
при закритті банківського дня.
Зменшення або збільшення
заборгованості за кредитом у цей
період не впливають на зміну дати
початку періоду безперервного
користування кредитом. Датою
закінчення періоду безперервного
користування кредитом вважається день,
після закінчення якого на поточному
рахунку зафіксоване нульове дебетове
сальдо.

Для розрахунку відсотків за
користування кредитним лімітом
встановлюється диференційована
процентна ставка, яка залежить від
терміну існування непогашеного
залишку по кредиту. Процентна ставка
може бути змінена Банком у порядку,
передбаченому Умовами (п. 3.18.1.12.
Договору).

Відповідно до п. 3.18.1.16. Умов, при
укладенні договорів і угод чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта до Умов і правил надання
банківських послуг (або у формі Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет, клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно- цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Статтею 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
визначено, що електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати
за договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів (ст. 1056-1 Цивільного кодексу
України).

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 78 Цивільного кодексу України,
який регулює правовідносини позики,
якщо інше не встановлено параграфом 2 і
не випливає із суті кредитного
договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк
свої зобов'язання за Договором виконав
в повному обсязі, надавши відповідачу
кредитний ліміт в розмірі 5 000,00 грн., що
підтверджується випискою з рахунку
відповідача з 21.01.13 р. по 11.04.14 р. (а.с. 43-44),
а також довідкою Банку про розмір
встановленого кредитного ліміту (а.с.
40).

Пунктом 3.18.4.1. Умов визначено, що за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта у разі
закриття банківського дня Клієнт
сплачує проценти, виходячи із
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

У відповідності до п.п. 3.18.4.1.1.- 3.18.4.1.2.
Умов, за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління в одну з дат з 20 по 25
числа місяця, розрахунок відсотків
проводиться за ставкою 0% річних від
суми залишку непогашеної
заборгованості; у разі необнуління
дебетового сальдо у зазначений термін,
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягає обнулінню, Клієнт виплачує
Банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Пунктом 3.18.4.1.3. Умов визначено, що у разі
непогашення кредиту впродовж 90 днів з
дати закінчення періоду, в який
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в який дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні Клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання Клієнт сплачує
Банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48 % річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

Згідно п. 3.18.4.5. Умов сторони погодили,
що Клієнт сплачує Банку винагороду за
користування кредитом згідно з п. 3.18.4.4.
Сплата винагороди здійснюється в
гривні. У випадку, якщо кредит
видається в іноземній валюті,
винагорода сплачується в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ на дату
зазначеного в даному пункті строку.
Нарахування здійснюється в дату
сплати.

Розрахунок процентів за користування
кредитом проводиться щодня починаючи з
дати утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
процентів проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати
(п. 3.18.4.9. Договору).

При несплаті винагороди та відсотків у
відповідні їм дати, вони вважаються
простроченими.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
статтею 193 Господарського кодексу
України, згідно з якою суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначена норма узгоджується з
приписами ст. 526 Цивільного кодексу
України, якою встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Однак, відповідач взяті на себе за
Договором зобов'язання належним чином
не виконує, у зв'язку з чим Банк
звернувся до господарського суду з
даним позовом.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов, Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

За розрахунком позивача, станом на 11.04.14
р. заборгованість відповідача по тілу
кредиту складає 5 000,00 грн.

Також Банк нарахував відповідачу
проценти за користування кредитними
коштами в розмірі 2313,33 грн., а також
винагороду за використання кредиту
(комісію) в розмірі 621,88 грн. (а.с.
41-42).

Оскільки розрахунок основної
заборгованості, процентів за
користування кредитом, а також
комісійної винагороди повністю
підтверджується наявними в справі
матеріалами, відповідає умовам
Договору та вимогам чинного
законодавства та враховуючи те, що в
матеріалах справи відсутні докази
сплати відповідачем зазначених вище
сум, вимоги в цій частині підлягають
задоволенню.

Також позивач просить стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасність
виконання зобов'язання за Договором в
розмірі 775,86 грн.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546
Цивільного кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.18.5.1. Умов, при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п.п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченої п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6
Клієнт сплачує Банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня (у %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
в разі реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні. У випадку якщо кредит
надавався в іноземній валюті, пеня
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

Зважаючи на відповідність розрахунку
пені в розмірі 775,86 грн. умовам Договору,
фактичним обставинам справи (а.с. 41 - 42),
вказана вимога позивача також підлягає
задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (28500, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1,
банківський рахунок не відомий) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд 50, код 14360570,
банківський рахунок не відомий)
заборгованість в сумі 8 711,07 грн., з яких:
5 000,00 грн. грн. - заборгованість по
кредиту; 2313,33 грн. - заборгованість по
процентам; 775,86 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 621,88 грн. -
заборгованість по комісії, а також
витрати по сплаті судового збору в
сумі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом.

У разі якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання повного
рішення.

Копію рішення направити відповідачу за
адресою: 28500, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 01.07.2014 року.

Суддя
Л. С. Коротченко