м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5515/14 16.06.14
За позовом Товариства з обмеженою
«Укртеплобудіндустрія»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Континентбуд»
про стягнення 54 676, 41 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Ляпін Д.В.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
«Укртеплобудіндустрія»
(надалі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Континентбуд»
(надалі-відповідач) про стягнення 54 676, 41
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
виконаних робіт за договором №051112 від
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 14.04.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
14.04.2014 р. судове засідання не відбулося
через участь судді Бондарчук В.В. на
загальних зборах суддів
Господарського суду міста Києва
відповідно до Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» та Закону
України «Про відновлення довіри до
судової влади в Україні».
Ухвалою суду від 14.04.2014 р. призначено
розгляд справи на 28.04.2014 р. за участю
представників сторін.
Розгляд справи неодноразово
відкладався через нез'явлення
повноважних представників відповідача
та неналежне виконання ними вимог суду.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, однак, про час,
дату та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, зокрема,
враховуючи наступне.
Так, частиною 2 ст. 17 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
визначено, що в Єдиному державному
реєстрі містяться відомості щодо
юридичної особи про місцезнаходження
З наявного в матеріалах справи витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 16.06.2014 р. вбачається, що
місцезнаходженням Товариства з
обмеженою відповідальністю
Ахматової, буд. 13-А.
Суд відзначає, що відповідачеві
направлялася ухвала Господарського
суду міста Києва від 22.05.2014 р. на
зазначену у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців адресу
відповідача, проте конверт повернувся
до суду з відміткою - «адресат не
Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.
Приймаючи до уваги, що представники
відповідача були належним чином
повідомлені про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.06.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Укртеплобудіндустрія» та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Континентбуд» було укладено договір
№051112, умовами якого передбачено, що
позивач зобов'язується за завданням
відповідача виконати електромонтажні
роботи по монтажу низьковольтного
обладнання, по прокладанню
кабельно-провідникової продукції, по
встановленню світлотехнічного
обладнання, установчих та монтажних
виробів та матеріалів, по встановленню
кабельних конструкцій з відмітки - 3,050 м
по + 48,600 м по будівництву житлового
комплексу з вбудовано-прибудованими
нежитловими приміщеннями по вул.
Миколи Закревського, 42-А у Деснянському
районі м. Києва, а відповідач
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані ним роботи, в порядку та на
умовах цього договору на підставі
підписаної договірної ціни
відповідачем та позивачем.

Відповідно до п. 3.2. договору договірна
ціна робіт становить 1 207 814,56 грн.

Згідно п. 3.3.1. договору оплата робіт за
цим договором здійснюється
відповідачем у такому порядку - аванс у
сумі 81 800,00 грн. протягом 5 робочих днів з
дати підписання договору; - решту
вартості робіт у сумі 1 126 014,56 грн.
відповідач оплачує відповідно до
погоджених сторонами актів приймання
виконаних будівельних робіт (форма
КБ-2в) та довідки про вартість виконаних
будівельних робіт та витрат (форма КБ-3)
протягом 5 календарних днів з дати їх
підписання згідно погодженої
договірної ціни з двох сторін та
завірених печатками відповідача та
позивача.

Як зазначає позивач та підтверджується
матеріалами справи, останнім були
надані, а відповідачем прийняті
передбачені договором роботи на
загальну суму 1 325 006,41 грн., що
підтверджується довідкою про вартість
виконаних робіт за грудень 2013 року та
лютий 2014 р., які підписані
представниками сторін та скріплені їх
печатками (копія в матеріалах справи).

Однак відповідач оплатив виконаних
робіт на суму 1 270 330,00 грн., що
підтверджується карткою рахунку №361 та
довідкою позивача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
виконаних підрядних робіт на суму 54 676,
41 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору №051112 від 05.11.2012 р.,
суд дійшов висновку, що за своєю
правовою природою він є договором
підряду.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договорами
належним чином, надав передбачені
договором роботи, які прийняті
відповідачем без зауважень щодо
кількості та якості на суму 1 325 006,41 грн.,
що підтверджується довідкою про
вартість виконаних робіт за грудень 2013
року та лютий 2014 р.

Проте, як встановлено судом, відповідач
оплати виконаних позивачем робіт в
повному обсязі не провів, внаслідок
чого заборгував останньому 54 676, 41 грн.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи строки оплати
встановлені п. 3.3.2. договору, обов'язок
відповідача оплатити надані позивачем
послуги в розмірі 54 676,41 грн. виник в
момент підписання актів
здачі-приймання робіт та на момент
звернення до суду повинен бути
виконаний.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання свого
зобов'язання щодо оплати виконаних
робіт та не спростував заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
відповідачем було порушено умови
договору №051112 від 05.11.2012 р., положення
ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України,
ст. 193 Господарського кодексу України, а
тому підлягають задоволенню вимоги
позивача в частині стягнення з
відповідача 54 676,41 грн. боргу.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укртеплобудіндустрія» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Континентбуд» (02068,
м. Київ, вул. Ахматової, буд. 13-А,
ідентифікаційний код - 32920223), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Укртеплобудіндустрія» (02002, м. Київ,
вул. Степана Сагайдака, буд. 101,
ідентифікаційний код - 34647655) 54 676
(п'ятдесят чотири тисячі шістсот
сімдесят шість) грн. 41 коп. - боргу та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 20.06.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.